Справа № 22-ц-696/12 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Категорія - 44 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Зверхановської Л.Д., Бойко С.М.,

за секретаря Винарчика О.П.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, СГІРФО Шевченківського району, треті особи - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_2, яка уточнила у судовому засіданні свої позовні вимог та просила визнати неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування квартирою №89 на вул. Грінченка,10б у м. Львові та зняття з реєстрації відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись із прийнятим судом по справі рішенням, та вважаючи його незаконним і несправедливим, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2011 року та ухвалення нового, про задоволення її позовних вимог та визнання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування квартирою № 89 на вул. Грінченка,10/б у м. Львові й зняття його з реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 300 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що власником квартири № 89 на вул. Грінченка, 10 Б у м. Львові є ОСОБА_2, що стверджується реєстраційним посвідченням № 718 від 13.03.1997 р. (а.с.6).

Відповідно до технічного паспорта, реєстровий номер № 10262 від 13.03.1997 року, вищезазначена квартира, загальна площа якої 47 кв.м., складається з двох кімнат, кухні, комунальних вигод (а.с.7).

З довідки ЖБК № 69 від 29.03.2011 р. встановлено, що в даній квартирі зареєстровано шестеро осіб: позивач - ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_6, її син ОСОБА_3, відповідачка по справі, колишня невістка ОСОБА_4, неповнолітні онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

З ксерокопії паспорта відповідачки ОСОБА_8 видно, що вона з 01.08.2011 року знята з реєстрації за адресою: квартира № 89 на вул. Грінченка, 10 Б у м. Львові (а.с.16).

Суд першої інстанції, взявши до уваги, що позов заявлений позивачкою на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України і, як на підтвердження позовних вимог, нею представлено акти ЖБК №69 від 29.03.11р., 25.01.11р., 02.11.10р., та встановивши в судовому засіданні з пояснень позивача ОСОБА_2М.(бабусі) та третьої особи ОСОБА_3Л.(батька) про те, що неповнолітній ОСОБА_5 лише протягом останніх трьох місяців не навідується у квартиру № 89 на вул. Грінченка, 10Б у м.Львові, з урахуванням недопущення порушення прав неповнолітнього, передбачених нормами законодавства, та в силу норм ст. 405 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, дійшов правильного висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

При цьому, суд першої інстанції виходив з таких норм права.

У ст. 6 Сімейного кодексу України зазначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України, дитина належить до сім'ї батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Районний суд, встановивши, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за місцем проживання свого батька ОСОБА_3, який не позбавлений батьківських прав, правильно дійшов висновку, що батько зобов'язаний діяти виключно в інтересах дитини, виконуючи покладені на нього батьківські обовязки.

Судом також ураховано, що згідно із ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства»вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Судом першої інстанції при розгляді справи правильно взято до уваги норми міжнародного права та враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Україною 27.02.1991р. та набрала чинності для України 27.09.1991р. - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За наведених обставин, колегія суддів судової палати у цивільних справах доходить висновку, що рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні, оскільки судом правильно встановлено фактичні обставини справи, зібраним доказам дана оцінка, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду справи, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи й вищенаведеним та на висновки суду не впливають.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.