Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2012 Справа №2-4469/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Сагайдак М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 2010 року Зборівським районним судом винесено вирок у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_2 за злочин передбачений ст. 128 КК України. Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України, оскільки під час відпочинку, грубо порушивши вимоги п. 1.14 Наказу Державного комітету лісового господарства України від 2 квітня 2007 року № 129, усвідомлюючи потенційну суспільну небезпеку своїх дій та проявляючи злочинну самовпевненість у ненастанні небезпечних наслідків, поставив заряджену рушницю у піраміду разом з іншими мисливськими рушницями. При падінні рушниця ОСОБА_2 відбувся самовільний постріл в результаті чого потерпілому ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді одиночного сліпого вогнепального дробового поранення зовнішньої поверхні третини правого стегна з багато уламковим переломом тіла стегнової кістки, ушкодженням бічної згинальної артерії стегна та «напруженої» міжм'язевої гематоми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач лікувався у Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги (далі - ТМКЛШД), комунальному закладі Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня" (далі КЗТОР "Тернопільська університетська лікарня",) Тернопільській обласній комунальній протитуберкульозній лікарні з відділенням кістково-гнійної хірургії (далі ТОКПЛ с. Плотича), отримав ІІ групу інвалідності, неодноразово був прооперований та потребує подальшого лікування, однак, відповідачем відшкодовано йому лише частину матеріальної шкоди, заподіяної у зв'язку із ушкодженням здоров'я позивача, на суму 25000грн. В остаточних уточнених вимогах просить стягнути з відповідача 13785,98грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрат на лікування - придбання ліків, медичних засобів тощо, в підтвердження яких позивачем подано суду оригінали платіжних документів про їх придбання та 50000грн. на відшкодування моральної шкоди. Вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтовує тим, що в результаті скоєння ОСОБА_2 зазначеного злочину, не маю можливості вільно пересуватись, вести звичний спосіб життя, змушений був залишити роботу та отримав ІІ групу інвалідності, що завдає йому сильних фізичних та душевних страждань.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов заперечили частково, визнавши позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2605,24грн., понесених позивачем під час лікування у Тернопільській обласній комунальній протитуберкульозній лікарні з 19.09.2011 року, посилаючись на те, що витрати позивача на час лікування у ТМКЛШД та КЗТОР "Тернопільська університетська лікарня" відповідачем були відшкодовані у повному обсязі. У задоволенні решти позовних вимог просять відмовити.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вироком Зборівського міськрайонного суду від 28.09.2011 року ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за ст.128 КК України. Вироком встановлено, що ОСОБА_2І 3 січня 2010р разом із ОСОБА_3В ОСОБА_4Л, ОСОБА_5, ОСОБА_6П, ОСОБА_1М здійснював полювання в полі поблизу с.Іванківці Зборівського району. Біля 10год ОСОБА_2І під час відпочинку, грубо порушуючи вимоги п.1.14 Наказу Державного комітету лісового господарства України від 2.04.2007р №129, зброю в незарядженому стані не підвішав та не поклав на надійну опору, усвідомлюючи потенційну суспільну небезпеку своїх дій та проявляючи злочинну самовпевненість у ненастанні небезпечних наслідків, не розрядив свою мисливську

рушницю «ИЖ-27Е» 12-го калібру серійний номер С 11523, а поставив її зарядженою у піраміду разом з іншими мисливськими рушницями. При падінні на землю рушниці, яка належить ОСОБА_2І відбувся самовільний постріл в результаті чого потерпілому ОСОБА_1М було спричинено тілесні ушкодження у вигляді одиночного сліпого огнепального дробового поранення зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна з багатоуламковим переломом тіла стегнової кістки, ушкодженням бічної огинальної артерії стегна та «напруженої» міжм'язевої гематоми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2010 року по справі за позовом прокурора Зборівського району Тернопільської області в інтересах держави в особі Управління фінансів і бюджету Тернопільської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, повязаних з лікуванням потерпілого від злочину встановлено, що вироком Зборівського районного суду від 26 квітня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за ст.128 КК України на 1 рік обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності встановивши іспитовий строк 1 рік. За наслідками отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги з 03.01.2010 року по 28.01.2010 року (25 ліжко-днів).

Згідно листа КЗТОР "Тернопільська університетська лікарня" №1275 від 21.06.2011 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у травматолого-ортопедичному відділенні закладу з 02.03.2010 р. по 19.03.2010 р. (17 ліжко-днів) з діагнозом: консолідуючий перелом в/з правої стегнової кістки з наявністю апарата зовнішньої фіксації, з 12.07.2010 р. по 30.07.2010 р. (18 ліжко-днів) з діагнозом: неконсолідований перелом верхньої третини діафізу правої стегнової кістки з важким первинним кістковим дефектом з наявним апаратом зовнішньої фіксації, з 03.08.2010 р. по 25.08.2010 р. (22 ліжко-дні) з діагнозом: неконсолідований вогнепальний перелом верхньої третини діафізу правої стегнової кістки з наявністю сегментарного кісткового дефекту та вкороченням стегнової кістки на 8-10 см з наявністю деструкційного апарату та з 02.11.2010 р. по 24.11.2010 р. (22ліжко-дні) з діагнозом: сповільнено-консолідуючий уламковий перелом діалізу правої стегнової кістки.

Відповідно до виписки/епікризу із медичної карти ОСОБА_1, складеного КЗТОР "Тернопільська університетська лікарня" першу допомогу отримав у ТМКЛШД де і був двічі прооперований (препарат зовнішньої фіксації 03.01.10р.) Повторно прооперований 15.01.10р. Прооперований в КЗТОР ТУЛ (апарат компресійно-дистракційний) Тривалий час спостерігається в ортопедичному відділенні КЗТОР ТУЛ. З метою подальшого лікування повторно госпіталізований. 15.07.2011 року був прооперований (заміна цементних спейсерів з сегментарного кісткового дефекту в/3 правого стегна).

Як вбачається із виписки із медичної карти, складеного ТОКПЛ с. Плотича, проходив лікування у даному закладі з 19.09.11р. по 25.11.11р., був прооперований 06.10.11р.

Із наведених листа та медичних карт встановлено, що протягом лікування ОСОБА_1 призначалися медикаменти та вироби медичного призначення: далацин, зіноцеф, бетадин, фіз.розчин, глюкоза 5%, рефортан, маркаїн спінальний, гідрокортизон, кальцемін, лораксон, серрата, лейкопластир,бинти, вата, в/в, системи, шприци тощо.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Аналізуючи докази, наявні у матеріалах справи, пояснення сторін, суд приходить до переконання, що відповідачем не відшкодовано належні витрати позивача, які останній потребував у зв'язку із ушкодженням здоров'я внаслідок винних дій відповідача (медикаменти, лікарські засоби тощо згідно лікарських призначень та рекомендацій, вказаних у листах КЗТОР "Тернопільська університетська лікарня" №№1321, 1275 від 30.06.2011 року та від 21.06.2011 року, виписці/епікризу із медичної карти №02/06831, виписці із медичної карти хворого №293) на суму 9903,88грн., відповідно до представлених позивачем оригіналів платіжних документів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що ним було повністю відшкодовано витрати у КЗТОР "Тернопільська університетська лікарня", оскільки вони спростовується вищевказаними платіжними документами, що перебували у позивача і були надані ним на підтвердження своїх позовних вимог. Щодо сплати відповідачем частини суми на відшкодування матеріальної шкоди під час лікування, то стосовно такої позивач не заперечує та позовних вимог в цій частині не заявляв, зменшивши позовні вимоги згідно поданих відповідачем документів про сплату коштів на придбання ліків, медичних засобів тощо.

Решта позовних вимог про відшкодування витрат, пов'язаних із лікуванням, в сумі 1007,47грн., до задоволення не підлягає.

Так, інша частина придбаних позивачем згідно платіжних документів товарів, йому лікарем у зв'язку із лікуванням внаслідок ушкодження здоров'я не призначалась.

Позивачем не доведено, що ці витрати та витрати на придбання предметів догляду, послуг перевезення таксі, здійснювались у зв'язку із заподіянням йому шкоди відповідачем.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань.

Відповідно до розяснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Відповідно до змісту п.п.1-3 ч.2 ст. 23 та п.2 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини... фізичної особи яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, тому, суд приходить до висновку, що моральну шкоду на користь позивача слід стягнути з відповідача.

При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із вимог розумності і справедливості, враховуючи ступінь тяжкості спричинених позивачу тілесних ушкоджень, тривалість лікування та необхідність його продовження, і завдані у зв'язку із цим моральні страждання, вважає, що останній зазнав моральної шкоди, яку суд визначає у розмірі 45000грн.

За таких обставин, судом встановлено порушення прав позивача відповідачем, які підлягають до захисту, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9903,88грн. завданої матеріальної шкоди та 45000 грн. на відшкодування моральної шкоди, позов задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 23, 1167, 1168, 1195 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9903,88грн. завданої матеріальної шкоди та 45000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 321,90грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.