Справа № 2/0808/2020/2012
У Х В А Л А

03.09.2012 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта нотаріальна державна контора Жовтневого району м. Запоріжжя, Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризаціїпро визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Четверта нотаріальна державна контора Жовтневого району м. Запоріжжя, ТОВ ЗМБТІпро визнання права власності в порядку спадкування.

Суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119, 120 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. В супереч цим вимогам позовна заява не підписана позивачем.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить суд визнати право власності на гараж № 28 по вул. Грязнова в м. Запоріжжя, при цьому ціну позову не зазначено.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України суду повинно бути надано довідку про дійсну (ринкову) вартість майна. Відповідно до дійсної вартості майна, позивачем повинно бути зазначено ціну позову, та сплачено судовій збір у розмірі 1 % від загальної суми ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Визначений позивачем розмір судового збору є необґрунтованим та не підтверджений доказами, таким чином, не відповідає розміру судових витрат, які необхідно сплатити при розгляді зазначеної категорії справ, що є порушенням ч. 5 ст. 119, п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України.

Відповідно ч. ч. 3,5 ст. 376 ЦК України право власності на забудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки (наявність акту про право власності на землю або рішення виконкому Запорізької міської ради про відведення земельної ділянки у користування) у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (співвласників домоволодіння). Згідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звертається суду з позовом про визнання права власності на гараж, що розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 28. Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, не надав документ про закріплення за гаражем земельної ділянки, а саме державний акт на земельну ділянку, який підтверджує виникнення у позивача права власності на земельну ділянку, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України. Зазначені документи необхідні для зясування додержання позивачем меж земельної ділянки при здійснення самочинного будівництва, що впливає на права та обовязки Запорізької міської ради.

Також, позивачу необхідно в обґрунтування своїх позовних вимог надати суду висновки про додержання архітектурних норм і правил (Головного управління архітектури та містобудування Запорізької міської ради), будівельних норм і правил (Запорізьке відділення Державного підприємства Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій) та залучити зазначені установи до участі у справі, оскільки рішення по справі може вплинути на права та обовязки.

Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способом забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збірставка судового збору за подання заяви про забезпечення доказів або позову становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем ставляться вимоги про забезпечення доказів, шляхом витребування спадкової справи у Четвертої державної нотаріальної контори Жовтневого району м. Запоріжжя та ТОВ ЗМБТІ, але судовий збір позивачем не сплачено.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовій збір, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта нотаріальна державна контора Жовтневого району м. Запоріжжя, Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризаціїпро визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху, і надати позивачеві термін для усунення недоліків два дні з дня отримання ухвали суду.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М.Світлицька