Номер провадження 4-с/2603/144/12
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2012 року Десняснський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді Зотько Т.А.

при секретарі Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва на бездіяльність державної виконавчої служби щодо здійснення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м.Києва щодо виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 вересня 2011 року, згідно якого з ТОВ «Валібі» стягнуто на користь ОСОБА_2 суму втраченого заробітку внаслідок вимушеного прогулу за час невиконання рішення суду у період часу з 19 грудня 2005 року по 27 вересня 2011 року в розмірі 158 914 грн. 15 коп. та моральну шкоду в розмірі 20054 грн. 42 коп. Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 13 грудня 2011 року він подав до ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві заяву про примусове виконання вищевказаного рішення разом з оригіналом виконавчого листа № 2-1842, а 24 лютого 2012 року ним було подано письмовий інформаційний запит до начальника ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва з проханням надати інформацію відносно виконання вказаного рішення.

Посилаючись на те, що державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві порушено вимоги ч. 2 ст. 25 та ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», що виражаються у відсутності здійснення примусового виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 вересня 2011 року, скаржник просив визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві незаконною, протиправною та такою, що порушує його права.

В судовому засіданні скаржник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у скарзі, просив суд визнати бездіяльність ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва незаконною та зобовязати ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва виконати його вимогу щодо примусового виконання рішення Деснянського районного суду м.Києві від 27 вересня 2011 року.

Представник субєкта оскарження - державний виконавець Максимов М.М. в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, пояснив при цьому, що він працює на займаній посаді невеликий проміжок часу, а виконання зазначено рішення ним не здійснено у звяжу з тим, що справу йому передано нещодавно. На даний час ним вживаються дії щодо виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.60 ЦПК України обовязок доказування покладено на сторін, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до матеріалів, які були надані суду.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на обєктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 вересня 2011 року рішенням Деснянського районного суду м.Києва позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Валібі» були задоволені: з ТОВ «Валібі» стягнуто на користь останнього суму втраченого заробітку внаслідок вимушеного прогулу за час невиконання рішення суду у період часу з 19 грудня 2005 року по 27 вересня 2011 року в розмірі 158 914 грн. 15 коп. та моральну шкоду в розмірі 20054 грн. 42 коп.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

13 грудня 2011 року ОСОБА_2 подав до ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві заяву про примусове виконання вищевказаного рішення разом з оригіналом виконавчого листа № 2-1842 (а.с.56).

24 лютого 2012 року ОСОБА_2 було подано письмовий інформаційний запит до начальника ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва з проханням надати інформацію відносно виконання вказаного рішення.

Відповідно до пояснень скаржника на час розгляду справи, рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 вересня 2011 року, згідно якого з ТОВ «Валібі» стягнуто на користь ОСОБА_2 суму втраченого заробітку внаслідок вимушеного прогулу в розмірі 158 914 грн. 15 коп. та моральну шкоду в розмірі 20054 грн. 42 коп., не виконано.

Як вбачається з копії виконавчого провадження, що було досліджено в судовому засіданні, останні дії, які проводились Відділом Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва по виконанню примусовому виконанню рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 вересня 2011 року датовані березнем 2012 року.

Відповіді на письмовий запит скаржника, щодо проведених дій за виконавчим провадженням від Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва не надійшло, копії постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 не надходило.

Як зазначив суду державний виконавець Максимов М.М., він працює на займаній посаді невеликий проміжок часу, а виконання зазначено рішення ним не здійснено у звяжу з тим, що справу йому передано нещодавно. На даний час ним вживаються дії щодо виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що з березня 2012 року на час розгляду скарги судом, відсутні будь-які дії щодо виконання рішення суду, суд приходить до висновку що скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 383-386 ЦПК України, ст. 267 ЦК України, ст. 25, ЗО Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва щодо примусового виконання в термін, встановлений законом рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 вересня 2011 року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ Валібі було задоволено, згідно виконавчого листа №2-1842, виданого Деснянським районним судом м.Києва - неправомірною.

Зобовязати Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва виконати вимогу ОСОБА_2 щодо примусового виконання в термін, встановлений законом рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27 вересня 2011 року, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ Валібі було задоволено.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Деснянського

районного суду м.Києва Т.А.Зотько