Справа № 22-ц/2690/1548/2012
Головуючий у 1 інстанції - Шевчук A.B. Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 15 березня 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого судді Ящук Т.І. суддів Немировської О.В., Вовченка В.М. при секретарі Бабіч К.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, встановила: В серпні 2010 року позивач ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості у звязку з невиконанням нею умов договору кредиту від 07.03.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_5 отримала кредит на суму 5000 доларів США зі сплатою процентів 22 % річних терміном до 06.09.2007 року. Станом на 28.07.2010 року заборгованість позичальника перед позивачем становила 115 891 грн. 35 коп. Оскільки судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_5 померла 22.06.2006 року, а її спадкоємцем є син ОСОБА_3, який 19.05.2007 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, то ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» уточнив позовні вимоги та у січні 2011 року предявив вимоги до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на суму 32 194 грн. 52 коп. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2011 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, судом не було взято до уваги, що спадкоємець позичальника не повідомив належним чином банк про відкриття спадщини. Оскільки кредитор не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то він відповідно до ч. З ст. 1281 ЦК України має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Вказаний строк апелянт обчислює з моменту отримання листа Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 22.01.2011 року, яким банк було повідомлено про прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_5 Про смерть позичальника позивач дізнався з ухвали суду від 10.09.2010 року про відмову у відкритті провадження. Заслухавши доповідь судді Ящук Т.І., вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 березня 2006 року між ТОВ «ОСОБА_1 та Кредит» ( назва якого була змінена на ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 190-03/06-МФ, відповідно до якого ОСОБА_6 отримала кредитні кошти в сумі 5000 доларів США з оплатою за процентною ставкою 22 % річних на строк до 06 вересня 2007 року. Також 07.03.2006 року між сторонами та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 190-03/06-МФ-П1, згідно з яким ОСОБА_7 зобовязався перед кредитором відповідати у повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання боржником зобовязань. 22 червня 2006 року ОСОБА_6 JI.M. померла, спадкоємцем її майна є син ОСОБА_3, який прийняв спадщину та 19.05.2007 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом . Як вбачається із розрахунку заборгованості, платежі по кредиту ОСОБА_5, вносились щомісячно та у повному обсязі по 06.06.2006 року. Після смерті ОСОБА_5 JI.M. в рахунок погашення кредиту також надходили щомісячні платежі до 08.12.2006 року. В подальшому було внесено 25.01.2007 року - 130 доларів США та 15.06.2007 року - 330 доларів США, після чого сплата кредиту була припинена. Всього по основному боргу по кредиту було сплачено 2206,69 доларів США та проценти за користування кредитними коштами на суму 1016,31 доларів США Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3, як спадкоємця ОСОБА_6, заборгованість по кредиту - 2793,31 доларів США, що за курсом НБУ становить 22050 грн. 95 коп., а також проценти за користування кредитними коштами за період дії кредитного договору на суму 1284,94 долари США, що становить 10 143 грн. 57 коп. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив строки, встановлені ч.2 та ч. З ст. 1281 ЦК України, оскільки зазначені строки встановлені законом, є обмежувальними, не можуть бути поновлені і їх пропуск припиняє право кредитора на предявлення своїх вимог до спадкоємців боржника. Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, висновки суду щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ ОСОБА_1 «ОСОБА_1 та Кредит» відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно. Так, частиною 2 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. З ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, по 06 вересня 2007 року. Таким чином, якщо ПАТ ОСОБА_1 «ОСОБА_1 та кредит» не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то він мав право предявити вимоги до ОСОБА_3 протягом одного року з дня настання строку вимоги - з 06.09.2007 року, тобто до 06.09.2008 року. Проте із даним позовом до ОСОБА_3 JI.M. ПАТ ОСОБА_1 «ОСОБА_1 та Кредит» звернувся 02.08.2010 року. Згідно з ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Також суд першої інстанції вірно зазначив, що у звязку з припиненням надходження платежів по кредитному договору банк мав право застосувати положення пунктів 3.4, 3.6 договору , які передбачають право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, і таким чином позивач міг дізнатись про відкриття спадщини.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що оскільки банк не знав і не міг знати про смерть ОСОБА_5, то строки для предявлення позову повинні обчислюватись із моменту, коли позивачу стало відомо про даний факт, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права та суперечать ч. З ст. 1281 ЦК України. Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 не виконав свого обовязку щодо повідомлення банку про смерть позичальника, висновків суду не спростовують. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ПАТ ОСОБА_1 «ОСОБА_1 та Кредит», пропустивши річний термін, встановлений ч. З ст. 1281 ЦК. з дня настання строку вимоги по кредитному договору - 06.09.2007 року, втратив право вимоги , а тому правові підстави для задоволення позовних вимог - відсутні. Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін. Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила: Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» - відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2011 року - залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів. Головуючий : Судді: