Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20.06.2010 р. по 31.12.2010 р. перебувала з відповідачем у трудових стосунках, за грудень 2010 року відповідач не виплатив їй заробітну плату в сумі 1 400 грн. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1 400 грн , 20 916 грн 36 коп компенсації за час затримки розрахунку та відшкодувати моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, від представника позивача надійшли письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінальної справи № 1-462/11, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 19.10.2011р. у кримінальній справі № 1-462/2011р. відповідач ОСОБА_2 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.172 КК України за те, що будучи приватним підприємцем, здійснював господарську діяльність з виробництва хліба та хлібобулочних виробів, використовуючи працю 17 найманих працівників без належного оформлення з ними трудових відносин. З вироку суду вбачається, що позивачка ОСОБА_1 працювала у ФОП ОСОБА_2 кондитером без оформлення трудового договору з 20.06.2010 р. по 31.12.2010 р., заробітна плата складала 1100-1300 грн на місць, гроші їй видавав ОСОБА_2 особисто.

В матеріалах кримінальної справи міститься акт перевірки від 04.03.2011р., проведеної територіальною державною інспекцією праці у Київській області з питань дотримання ФОП ОСОБА_2 трудового законодавства / крим. справа 1-462/2011р. а.с.9-10/, якою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 заборгував ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 1 400 грн.

Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні..., але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні праціника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення...

Таким чином, суд прийшов до висновку про обгрунтованість вимог позивачки ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 на її користь заборгованості по заробітній платі в сумі 1400 грн.

Щодо вимог про стягнення компенсації за час затримки розрахунку за ст..117 КЗпП України, то в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити, оскільки з наданих позивачкою доказів та матеріалів кримінальної справи неможливо встановити її середній заробіток та режим роботи у ФОП ОСОБА_2 , що виключає можливість вирахування середньоденного заробітку для обрахунку відшкодування за цією нормою.

Суд вважає доведеним факт заподіяння позивачці винними діями відповідача моральної шкоди через невиплату заробітної плати. Обґрунтованим і справедливим , на думку суду, є відшкодування їй моральної шкоди в сумі 600 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України та Закону України « Про судовий збір» з відповідача на користь держави належить стягнути 214 грн 60 коп судових витрат.

На підставі викладеного. керуючись ст.ст.115,116, 117,237-1 КЗпП України. ст.ст.10,11,60,61,88,209-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 1400 грн та 600 грн на відшкодування моральної шкоди, всього 2 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 214 грн 60 коп судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3