Номер провадження: 22-ц/1590/1869/2012
Головуючий у першій інстанції Вербицька
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовомому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2011 року, за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про виділення майна в натурі, визначення порядку користування приміщеннями, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, зобовязання зареєструвати за місцем проживання,-

в с т а н о в и л а:

16 квітня 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом, який в подальшому був уточнений, до ОСОБА_4, ОСОБА_6 та Малиновського РВ ОМУ ГУМВС про вселення на успадковану частину будинку за адресою м.Одеса вул.Іспанська,8 та вилучення хатньої книги, виділення в натурі 34/240 частки будинку, визначиння порядку користування приміщеннями, усунунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, та зареєструвати їх за місцем проживання. Свої вимоги вони обґрунтовували тим, що є власниками по 34/240 частки зазначеного будинку, проте користуватися ними не можуть у звязку з тим, що відповідачі чинять їм у цьому перешкоди

На підставі викладених обставин та посилаючись на вимоги ст.ст. 316,355,356,358,361,383, ЦК України позивачі просили їх позов задовольнити.

Відповідачі та їх представники заперечували проти задоволення позову, пославшись на те, що спадковий будинок, а саме його узаконена частка, має невеликі розміри та виділ частки позивачів кожній окремо в натурі неможливо, що підтверджується висновками експертизи. Крім того, кожен із позивачів має власне житло, а спадковий будинок для відповідачів є єдиним і постійним місцем проживання, площа якого не вистачає для проживання самих відповідачів. На підставі викладеного просили суд у задоволені позову відмовити.

Представник Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області при вирішенні спору поклався на думку суду.

Справа розглядалась судами неодноразово, останнім рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2011 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції, вселити їх у спірне домоволодіння, а справу направити до Малиновського районного суду м.Одеси для продовження розгляду, вказуючи на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх пояснення на апеляцію, а також заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_7, представника ОСОБА_6 ОСОБА_8, та представника ОСОБА_4 ОСОБА_9, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами за адресою м.Одеса вул.Іспанська, 8 знаходиться в спільній частковій власності:

-ОСОБА_6 в розмірі 1/5 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Пятою Одеською державною нотаріальною конторою, та в розмірі 18/240 частин в порядку спадкування на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 травня 2006 року;

-ОСОБА_4 в розмірі 61/240 частин в порядку спадкування на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 травня 2006 року;

-ОСОБА_10 (в теп.час ОСОБА_7, в звязку із зміною прізвища (т.2 а.с.158) в розмірі 45/240 частин в порядку спадкування на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 травня 2006 року;

-ОСОБА_2 в розмірі 34/240 частин в порядку спадкування на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 травня 2006 року;

-ОСОБА_3 в розмірі 34/240 частин в порядку спадкування на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 травня 2006 року.

Право власності співвласників зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (т.2 а.с.324).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилається на те, що відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що знаходиться в спільній частковій власності. Згідно з ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до висновку №1020 судової будівельно-технічної експертизи від 06 червня 2008 року та висновку додаткової судово будівельно-технічної експертизи, проведеної 25 жовтня 2011 року експертом ОНДІСЕ ОСОБА_11, виділ в натурі ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 34/240 частки узаконеної частини спірного житлового будинку з надвірними спорудами у відповідності з нормативно-технічними вимогами ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно не уявляється можливим.

Крім того, експертом досліджена можливість визначення порядку користування житловим будинком для позивачів з врахуванням їх частки по 34/240. Ідеально, виходячи з фактичної узаконеної житлової площі житлового будинку, позивачам припадає з часткою по 34/240:

- по загальній площі по 7,4 кв.м;

- по житловій площі по 4,6 кв.м.

В судовому засіданні експерт пояснила, що виходила з наявності лише двох житлових кімнат в будинку, оскільки протягом часу користування житловим будинком відповідачі, які проживають в ньому, самочинно переобладнали частину коридору в житлову кімнату, площею 8,4 кв.м., що підтверджується інвентаризацією, проведеною 26 жовтня 2006 року, а згодом переобладнали це приміщення знов у нежитлове санвузол, що підтверджується технічним паспортом від 05 вересня 2011 року. Розмір житлової площі, яка припадає на власника 34/240 частин житлового будинку не відповідає вимогам ст.63 ЖК України, що підтверджується висновком експертизи від 25 жовтня 2011 року, в звязку з чим встановлення порядку користування житловим будинком між співвласниками є неможливим.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки за даними останньої технічної інвентаризації в житловому будинку знаходяться дві житлові кімнати площею 12,4 кв.м. та 20,1 кв.м, при цьому житлова кімната площею 12,4 кв.м. є прохідною. Враховуючи фактичне планування приміщень житлового будинку та незадовільний стан основних конструктивних елементів будівлі, виконати реконструкцію приміщень з виділом в натурі часток, що припадає на ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яка б відповідала вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно не уявляється можливим. В звязку з тим, що суд відмовляє у позові в частині виділу частки в натурі та визначення порядку користування житловим будинком, відсутні підстави для задоволення позову щодо вселення і як слідство - реєстрації за місцем проживання, тим більше позивачі тривалий час мають інше постійне місце проживання та мають в ньому право власності, що підтверджено матеріалами справи (т.1 а.с.19,61,62,69).

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303,307 ч.1 п.1, 308,313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_1

ОСОБА_12