Справа № 2 - 3977 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позивач вказує на те, що 06.02.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8000 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свої зобовязання за кредитною угодою відповідач не виконує. У звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 06.06.2011 року складає 9053,93 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом 5353,68 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3209,36 дол. США, 62,74 дол. США штраф (фіксована частина), 428,15 дол. США штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст., 526, 546, 549, 553, 554, 610, 611, 629, 1050 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 9053,93 дол. США, що еквівалентно 72159,80 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився. Про час і місце розгляду справи позивач повідомлений судом належним чином. Явка в судове засідання представника позивача неодноразово визнавалася судом обовязковою. 28.02.2012 року представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи, призначеної на 29.02.2012 року без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, вказуючи на те, що позов є безпідставним.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8000 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно долученого до позову розрахунку відповідачу нараховано заборгованість, яка станом на 06.06.2011 року складає 9053,93 дол. США, у тому числі: заборгованість за кредитом 5353,68 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3209,36 дол. США, 62,74 дол. США штраф (фіксована частина), 428,15 дол. США штраф (процентна складова).

Згідно положень ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до вимог закону та умов договору.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з доданого до позову розрахунку відповідачу нараховано заборгованість за кредитом у розмірі 5353,68 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3209,36 дол. США, 62,74 дол. США штраф (фіксована частина), 428,15 дол. США штраф (процентна складова).

В тей же час з наданих до позову матеріалів не вбачається, яким чином відповідачу нараховано заборгованість за тілом кредиту, оскільки як слідує з самої заяви ОСОБА_2 від 06.02.2006 року, в ній не визначено розміру щомісячного обовязкового платежу по кредиту, зазначено лише суму кредитного ліміту у розмірі 8000 дол. США, базову процентну ставку у розмірі 1,1% в місяць, строк дії кредитного ліміту 06.02.2016 року, що унеможливлює повно і обєктивно зясувати усі обставини справи та перевірити відповідність складових заборгованості.

Такі відомості не надано до суду позивачем і в процесі розгляду справи. Так судом для зясування підстав нарахування складових заборгованості відповідачу, неодноразово явка представника Банку в судове засідання визнавалася обовязковою.

Проте представник в судове засідання для дачі пояснень щодо позову не зявлявся, незважаючи на неодноразові виклики суду.

Крім того не надано позивачем до суду і належних доказів щодо підстав для нарахування відповідачу і підвищених процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій. До позову Банку долучено лише Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», що діють з 17.07.2009 року, в тей час як договірні відносини між сторонами виникли 06.02.2006 року.

За таких обставин суд вважає, що позов Банку є недоведеним, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя: Н.А. Спінчевська