Справа № 2-1032/11
РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Чабан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Комунального підприємства Декоративні культуриДніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 23.11.2006 року на просп. Правди у м. Дніпропетровську з вини водія ОСОБА_2, який керував належним відповідачці автомобілем „ГАЗ-3307, державний номер НОМЕР_1, та заходився у трудових відносинах з ОСОБА_1, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному позивачу автомобілю „ВАЗ-2115, державний номер НОМЕР_2, заподіяні ушкодження. З метою визначення розміру заподіяної шкоди була проведена автотоварознавча експертиза, за виконання якої позивач сплатив 400 грн.

Відповідно до висновків вказаної експертизи №13 від 03.12.2006 року, вартість заподіяного матеріального збитку складає 3117,94 гривень, який позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1, заробітну плату водія ОСОБА_3 у розмірі 624,64 грн., а також понесені витрати по справі: 400 гривень за проведення експертизи та 81 гривню судових витрат.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 проти позову заперечували посилаючись на відсутність трудових відносин між відповідачами, оскільки трудовий договір не був зареєстрований у центрі зайнятості, вина відповідачки у скоєнні ДТП відсутня, тому просили в позовних вимогах щодо стягнення збитків з ОСОБА_1 відмовити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення відповідачки та представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та адміністративного матеріалу, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягає задоволенню частково.

У судовому засіданні встановлено, що 23.11.2006 року на просп. Правди у м. Дніпропетровську, з вини водія ОСОБА_2, який керував належним відповідачці автомобілем „ГАЗ-3307, державний номер НОМЕР_1, та заходився у трудових відносинах з ОСОБА_1, відбулася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої належному позивачу автомобілю „ВАЗ-2115, державний номер НОМЕР_2, заподіяні ушкодження.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП підтверджується адміністративним протоколом №282318 від 23.11.2006 року, постановою суду від 17.01.2007 року, згідно якої його визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та накладено покарання у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди 03.12.2006 року була проведена автотоварознавча експертиза та складено звіт №13, згідно якого вартість заподіяного матеріального збитку складає 3117,94 гривень, який суд вважає стягнути з відповідачки ОСОБА_1, а також понесені витрати по справі: 400 гривень за складання висновку експерта та 81 гривню судових витрат.

В частині позову щодо стягнення збитків з ОСОБА_2 суд вважає відмовити з підстав, визначених ст. 1172 ЦК України. Не доведені та не обґрунтовані також вимоги стосовно стягнення на користь позивача заробітної плати водія ОСОБА_3 у розмірі 624,64 грн., тому в даній частині позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Заперечення відповідачки ОСОБА_1 щодо наявності між нею та ОСОБА_2 трудових відносин спростовується матеріалами даної справи та документами, які містяться в адміністративному матеріалі, де вона повністю визнавала той факт, що є роботодавцем і ОСОБА_2 під час скоєння ДТП керував належним їй автомобілем, перебував з нею у трудових відносинах та виконував трудові обов'язки. Відсутність реєстрації укладеного між відповідачами трудового договору в центрі зайнятості не є підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до ч.4 ст.24 КЗпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 130, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди №6 від 27.03.1992 року, ст.ст. 21,24 КЗпП України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства Декоративні культуриДніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Декоративні культуриДніпропетровської обласної ради матеріальну шкоду в розмірі 3117 гривень 94 копійки, 400 гривень витрат за проведення висновку спеціаліста автотоварознавця, 51 гривню понесених витрат по сплаті судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 3 598 (три тисячі п'ятсот дев'яносто вісім) гривень 94 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя