Рівненський міський суд Рівненської області
Справа 2-7211/11 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2012 року м. Рівне

Рівненський міський суд у складі :

головуючого - судді Куминої Н.Г.

при секретареві Цимбалюк А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, користуванні торговими площами.

В СТ А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, користуванні торговими площами, в обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії ВОО№ 734589 вона являється підприємцем з 15.10.1999 року.

20.12.2010 року позивач уклала договір №101, суборенда частини нежитлового приміщення, з приватним підприємцем ОСОБА_4 Відповідно до договору, орендодавець передав ОСОБА_5 в тимчасове користування торгову площу, а саме кіоски №36 та №125 по вул. Київській № 40а в м. Рівне, із зазначенням дії договору з 20.12.2010 р. по 20.12.2013 року. Відповідач по справі ОСОБА_3 не являється підприємцем, приміщення за вищевказаною адресою не орендує, деякий час надавав допомогу в роботі позивачу. Однак відповідач ОСОБА_3, постійно вимагає у позивача, щоб останній передав йому для роботи, торгову площу в кіоску № 36. Відповідач вимагає передати йому всіх клієнтів та підприємців позивача, з якими остання працює. 14.11.2011 року ОСОБА_3 по телефону, висловлював погрози в бік ОСОБА_1 Неправомірні дії відповідача межують з кримінальним злочином, останні перешкоджає у здійсненні підприємницької діяльності, розпоряджатись позивачу на власний розсуд коштами, власним товаром в кіоску. Відповідач без мого дозволу на те ОСОБА_1.М. користується продуктами з кіоску, чим завдає матеріальну шкоду. Крім того позивачу завдана моральна шкода. Відповідач принижує честь та гідність, ділову репутацію позивача. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які позивач зазнає у звязку з протиправною поведінкою відповідача, щодо особи позивача, та підприємницької діяльності позивача. Відповідач зловживає спиртними напоями. Перебуваючи у стані запою протягом 2-3 тижнів, не контролює своєї поведінки та представляє для позивача реальну загрозу. Просить суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, користуванні позивачем торговими площами кіосків №36 та №125 по вул.. Київській 40-а в м. Рівне, згідно договору суборенда.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, рахують їх обґрунтованими, просять суд позовні вимоги задоволити

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що жодних перешкод він не чинить, а кіоск їм належить спільно, а тому він вправі ним користуватись.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії ВОО№ 734589 являється суб'єктом підприємницької діяльності, з 15.10.1999 року.

20.12.2010 року позивач уклав договір №101, суборенди частини нежитлового приміщення, з приватним підприємцем ОСОБА_4 Відповідно до договору, орендодавець передав ОСОБА_5 в тимчасове користування торгову площу, а саме кіоски №36 та №125 по вул. Київській № 40а в м. Рівне, із зазначенням дії договору з 20.12.2010 р. по 20.12.2013 року. Відповідач по справі ОСОБА_3 здійснює перешкоди у здійсненні ОСОБА_1М підприємницької діяльності, при цьому не являючись суб'єктом підприємницької діяльності та не орендуючи приміщення за вищевказаною адресою, неправомірність його дій полягають в тому, що останній вимагає передати йому для роботи, торгову площу в кіоску № 36, вимагає передати йому всіх клієнтів та підприємців позивача, з якими остання працює. 14.11.2011 року ОСОБА_3 по телефону, висловлював погрози в бік ОСОБА_1 Неправомірні дії відповідача межують з кримінальним злочином, останній перешкоджає у здійсненні підприємницької діяльності, розпоряджатись позивачу на власний розсуд коштами, власним товаром в кіоску.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З дослідженого в судовому засіданні договору суборенди п.5.3, позивач не має права передавати обов'язок по даному договору іншим фізичним чи юридичним особам, однак відповідач вимагає від позивача передачі йому, для роботи торгову площу, в кіоску №36.

Позивач ОСОБА_1 регулярно сплачує всі необхідні платежі за свої особисті кошти, підтримує ділові стосунки з іншими підприємцями для здійснення торгівлі продовольчими товарами.

У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 ,ОСОБА_8 суду пояснили, що дійсно ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею підприємницької діяльності, перешкоджає іноді входу у кіоск, забороняє оновлювати товар.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи відносини, які склалися між сторонами, те що позивач ОСОБА_1 являється суб'єктом підприємницької діяльності. 20.12.2010 року уклав договір №101, суборенда частини не житлового приміщення, кіоски №36 та №125 по вул. Київській № 40а в м. Рівне, із зазначенням дії договору з 20.12.2010 р. по 20.12.2013 року, та офіційно здійснює підприємницьку діяльність у вказаних торгових площах, регулярно сплачує всі необхідні платежі за свої особисті кошти, та виконує умови договору суборенди, те що ОСОБА_1 у трудових відносинах із ОСОБА_3 не перебуває, жодних правочинів укладених на спірну торгові площу укладено не було, в силу п. 5.3 договору суборенди №101 від 20.12.2010р. суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення заподіяної моральної шкоди, то відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що моральна шкода позивачем не доведена, за таких обставин, суд рахує, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

На підставі ст. 282, 386,1167 ЦК України ст.ст.10,60,79,88,212-215,169,224 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, користуванні торговими площами задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у здійсненні підприємницької

діяльності, користуванні позивачем торговими площами кіосків №36 та №125 по вул.. Київській 40-а в м.

Рівне, згідно договору суборенда.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г.