Справа № 2 - 2643/11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 лютого 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, Садівничого Товариства ім. 61 Комунара про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В подальшому ухвалою суду 16 грудня 2011 року до участі у справі залучено у якості співвідповідача Садівниче Товариство ім. 61 Комунара.

Позивачка вказує на те, що 3 березня 1998 року помер її батько ОСОБА_3, якому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка № 73 у СТ ім. 61 Комунара у м. Миколаєві. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді зазначеної земельної ділянки. Фактично спадщину прийняла її мати ОСОБА_4, користувалася цією ділянкою протягом двох років. Згодом вона переїхала до Росії та надала доручення на управління садовою ділянкою.

8 травня 2004 року її мати померла, Вона є її спадкоємицею, проте, коли вона звернулася до нотконтори у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, через втрату її свідоцтва про народження.

30 липня 2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва встановлено факт того, що ОСОБА_4 є її матірю.

При повторному зверненні до нотконтори їй було відмовлено вдруге у видачі свідоцтва про право на спадщину, остільки нею не надано документи, які б підтвердили той факт, що її мати прийняла у спадщину спірну земельну ділянку.

Посилаючись на те, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин (збирала докази, того, що її мати фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка), просила задовольнити позов та визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

В подальшому позивачка позовні вимоги уточнила, просила суд визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4

Представник позивачки в судовому засіданні позовні уточнені вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Від СТ ім. 61 Комунара до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

3 березня 1998 року помер батько позивачки ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 73 площею 0,0634 га, розташованої на території СТ ім.. 61 Комунара, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК № 027985, виданого 26 березня 1996 року на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів № 638 від 26 грудня 1995 року та зареєстрованого за № 2665.

Як вбачається з матеріалів справи дружина померлого - ОСОБА_4 відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР (1963 року) фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті чоловіка, користувалася та здійснювала догляд за зазначеною земельною ділянкою.

17 січня 2001 року ОСОБА_4 видала довіреність на управління садовою ділянкою, розташованою на території СТ ім.. 61 Комунара у м. Миколаєві, нотаріально посвідчену 17 січня 2001 року нотаріусом Томського району Томської області та зареєстровану в реєстрі за №83.

8 травня 2004 року ОСОБА_4 померла.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2010 року за заявою ОСОБА_2 встановлено факт того, що ОСОБА_4, яка померла 8 травня 2004 року є рідною матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, позивачка ОСОБА_2 є донькою померлої та є її спадкоємицею.

9 листопада 2010 року ОСОБА_5 на підставі довіреності звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав ОСОБА_2 Проте у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через ненадання жодного доказу про прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3

Згідно довідки Другої Миколаївської державної нотаріальної контори № 252/01-16 від 7 лютого 2012 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно довідки Другої Миколаївської державної нотаріальної контори № 1910/01-16 від 20 липня 2011 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Згідно п. г ч.1 ст.. 81 ЗК України (в редакції 2001 року) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За такого суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню на підставі ст.549 ЦК України (в редакцій 1963 р.), ст. 1216, 1218, 1258, 1268-1270 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, садівничого товариства ім. 61 Комунара про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № 73 площею 0,0634 га, розташовану на території СТ ім.. 61 Комунара, після смерті ОСОБА_4, яка померла 8 травня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська