Справа № 2/1412/1903/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарях Лазарєвій Д.В., Юрчак Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про знесення самочинної прибудови та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

18. 05. 2009 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_4, Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про знесення самочинної прибудови та стягнення моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачкою ОСОБА_2, яка є власником квартири АДРЕСА_2, що знаходиться поверхом нижче під квартирою позивача, зведено прибудову, дах якої прилягає до балкону квартири позивача. Позивач, посилаючись на порушення відповідачами чинного законодавства, будівельних норм, вважає, що вказана прибудова порушує права позивача як власника та створюють перешкоди в користуванні його власністю квартирою № 88 по вул. Фрунзе, 15 в м. Миколаєві, зокрема вказував на те, що дах виконано з металевого покриття, який влітку нагрівається, на даху збирається багато пилу, який за вітряної погоди потрапляє до квартири позивача, через що останній не має змоги відкривати вікна балкону, через прибудову з вікон квартири позивача став обмеженим огляд вулиці. Також зазначав, що позивачем не встановлено решітки на вікнах балкону позивача, через що існує ризик незаконного проникнення до квартири позивача. На вимоги позивача щодо демонтажу прибудови відповідач ОСОБА_2 не реагує. До звернення до суду позивач звертався до компетентних органів, де йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12. 11. 2009 до участі у справі у якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3.

В ході судового розгляду справи позивач вимоги за позовом уточнив, просив усунути перешкоди у користуванні належною йому квартирою шляхом зобовязання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 опустити дах прибудови на 100 міліметрів нижче рівня балкону квартири позивача, а також просив стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги за уточненим позовом підтримали, просили суд, обставини, викладені в позові, підтвердили, просили суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що прибудова право власності позивача не порушує та перешкод у користуванні майном позивачу ОСОБА_1 не створює. Окрім того ОСОБА_2 вказала, що прибудову зведено з дозволу відповідних установ та відповідно до проектної документації. У задоволенні позову просили відмовити.

Представник третьої особи Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради в судовому засіданні просив справу розглянути та ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства та наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася вчасно та належним чином, заяв до суду не надавала. Справа розглядалася за відсутності вказаної особи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі позивач проживає разом зі своєю матірю третьою особою у справі ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, що знаходиться поверхом нижче під квартирою позивача. Відповідач ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_2 та веде з нею спільне господарство. Відповідачем ОСОБА_2 зведено прибудову до належної їй квартири № 85. Вказаною прибудовою, згідно з твердженнями позивача, останньому здійнюються перешкоди у користуванні належною йому квартирою № 88.

Ухвалою суду від 21. 09. 2011 у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експертизи № 120-1821 від 30. 11. 2011 реконструкцію квартири під магазин промислових товарів виконано на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 23. 12. 2010 № 00584-10, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області, а також згідно з ескізним та робочим проектами № 134-09, розробленими архітектором ОСОБА_5, узгодженими головним архітектором міста ОСОБА_6, головним управлінням МНС України в Миколаївській області від 04. 06. 2010 № 69/1075, Миколаївською обласною СЕС від 15. 07. 2009 № 1718/6-1, на орендованій земельній ділянці площею 28, 0 кв. м. за договором оренди землі від 11. 08. 2010 № 7807, договору оренди землі від 12. 05. 2010 № 7587 площею 45, 0 кв. м., журналу авторського нагляду реконструкції обєкту № 134-09 (розпочатого 05. 04. 2010, закінченого 12. 09. 2010) за підписом директора проектної організації ПП ОСОБА_5 М .

Згідно з робочим проектом та дослідженням на місці, реконструкція квартири передбачає перепланування приміщень квартири зі зведенням прибудови з підвалом до частини зовнішньої стіни квартири.

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_7 надала пояснення та уточнений висновок до експертизи, згідно з якими дах прибудови відповідає нормам СниП 3. 04. 01-87 п. 2.39, 2.40, 2.43 таб. 4, 2.46 таб. 7, 2.44, 2.45, що підтверджується актом готовності обєкту до експлуатації від 10. 01. 2011№ 17. Водночас експертом встановлено, що дах прибудови виконано з відхиленням від робочого проекту в частині використання матеріалів та конструктивних елементів покрівлі даху.

Встановлено, що робочим проектом прибудови рівень покрівлі даху передбачено нижче відмітки підлоги 2-го поверху житлового будинку. Відповідно до висновку експертизи фактично реконструкція квартири № 85 по вул. Фрунзе в м. Миколаєві зі зведенням прибудови під магазин промислових товарів виконана у відповідності з розробленим робочим проектом. Розріз облаштування покрівлі прибудови з вказівкою місця прилягання до плити балкону квартири № 88 по вул. Фрунзе в м. Миколаєві відсутній, у звязку з чим, встановити відповідність проекту прилягання існуючої покрівлі даху до зовнішньої плити балкону кв. № 88 є неможливим.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом були надані рівні можливості сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином з пояснень сторін, свідків та експерта, після дослідження письмових матеріалів справив судом було встановлено, що стороною позивача не доведено тих обставин, що дах спірної прибудови знаходиться вище рівня підлоги 2-го поверху житлового будинку, як це передбачено робочим проектом, на 100 міліметрів, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не надано доказів, що підтвержують факт перевищення рівня саме на 100 мм.

Водночас суд дійшов висновку, що доказів того, що спірна прибудова порушує права позивача як власника та створює перешкоди у користуванні належним позивачу майном, як того вимагає ст. 391 ЦК України, суду не надано.

На підставі досліджених письмових доказів та пояснень сторін в судовому засіданні судом не встановлено, що спірна прибудова порушує права позивача як власника та створює перешкоди у користуванні належною позивачу квартирою. Доказів на підтвердження вказаного позивачем не надано, а тому, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає у задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4, Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про знесення самочинної прибудови та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та в порядок, передбачений ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська