Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 611/1233/12
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2012 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Шимон Л.С.

при секретарі Мельник Ж.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростишеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, 2011р.н., в розмірі 500грн. щомісячно, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, і в обґрунтування вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з вересня 2011р., від шлюбу мають неповнолітнього сина. В звязку з тим, що сторони з травня 2012р. проживають окремо один від одного, а дитина проживає з матірю, відповідач в добровільному порядку не надає належну матеріальну допомогу на їх утримання, батьківські обовязки виконує неналежно, всі кошти витрачає на свої потреби, придбанням харчування, ліків та інших потреб займається позивач, просить винести рішення, яким встановити між сторонами розмір стягнення в подальшому з відповідача аліментів. Вказує також, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює неофіційно в галузі каменеобробки і має нерегулярний та мінливий дохід, достатній для надання необхідних дитині та позивачу коштів, однак свідомо ухиляється від цього.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просить їх задовольнити з наведених підстав, додатково пояснив, що жодних коштів відповідач сім'ї не надає, допомагають інші люди, він поставив сім'ю в скрутне матеріальне становище, на даний час працює в галузі каменеобробки в м.Коростишів.

Відповідач вимоги позову не визнав в повному обсязі, вважає, що не він є батьком дитини, а позивач ухиляється від проведення генетичної експертизи на предмет батьківства, на даний час до суду з відповідними позовами не звертався. Повідомив суду, що в галузі каменеобробки не працює, живе за рахунок матері, а також сам заробляє на життя збиранням грибів, ягід.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 повідомила суду, що є матірю позивача, тривалий час вони разом проживали в одній квартирі: з жовтня по травень 2012р. Відповідач працював на гранітному карєрі, заробляв кошти, однак їжу, одяг дитині купувала вона, про сімю та благополуччя дитини він не дбав, останні дитячі гроші 300грн. забрав на погашення свого кредиту. Грошову допомогу на утримання дитини не надає, про дитину не піклується, її життям не цікавиться, допомоги не пропонує, хоча знає, що дитині необхідний регулярний масаж.

Свідок ОСОБА_6 в засідання показала, що є хрещеною матірю дитини, їй відомо, що з травня 2012р. сторони разом не проживають, дитина живе з матірю. Відповідач заробляв 3000-3500грн. на місяць, робив на фірмі фрезерувальником. Наразі допомоги сімї не надає, хтось казав їй, щоходить по гриби, ягоди.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено те, що сторони разом не проживають, неповнолітня дитина проживає з матірю позивачем по справі, що не заперечується відповідачем, сторони не ведуть спільного господарства, хоча перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження 1-тп №161147 батьками неповнолітнього ОСОБА_7, 10.12.2011р.н., є сторони по справі.

Згідно виписного епікризу відділення для новонароджених недоношених дітей Житомирської обласної дитячої лікарні №15296, дитина народилась недоношенною, рекомендовано спостереження педіатром, ЛФК, массаж, інше медикаментозне лікування.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно положень ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 згаданого закону встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст..84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інвалідом не являється, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів існування у відповідача інших джерел заробітку, крім тих, які він сам визнав, і яких буде достатньо для стягнення з нього на утримання дитини аліментів у визначеній позивачем сумі 500грн., позивачем суду не надано. Позивачем не надано також таких доказів щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною 3х років, хоча надання таких доказів згідно ст..60 ЦПК України є її обовязком.

Доказів наявності у відповідача роботи в галузі каменеобробки суду не надано. Не надано також суду жодних доказів того, що відповідач по справі не є батьком дитини ОСОБА_7, 10.12.2011р.н., крім того, відповідачем визнано той факт, що жодні позови в суді з даного приводу не розглядаються, з позовною заявою з даного предмету про оспорювання батьківства щодо дитини, він не звертався, жодної генетичної експертизи за домовленістю між сторонами не проводилось.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 400грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_7, які суд вважає, можуть сплачуватись відповідачем по справі. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю вимог.

З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 214грн. 60коп. відповідно до положень ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,58,60,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, 10.12.2011р.н., в розмірі по 400грн. щомісячно, починаючи з 06 червня 2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10.12.2029 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60коп.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення трирічного віку відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.С.Шимон