Дата 04.10.2012
Справа № 2/1027/1615/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2012 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Сабуняк Д.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Управління держкомзему України
у Фастівському районі, про визнання
державних актів на право власності на
землю недійсними, їх скасування, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив ухвалити рішення, яким
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія І-КВ № 002375
площею 0,2897 га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
на ім'я позивача, державний акт на право
власності на земельну ділянку серія
І-КВ № 049651 площею 0,2500 га, що знаходиться
в АДРЕСА_2, видані на ім'я ОСОБА_2 визнати
недійсними, скасувати їх державну
реєстрацію, державний акт на право
власності на земельну ділянку серія
І-КВ № 049652 площею 0,2370 га, що знаходиться
в АДРЕСА_2, видані на ім'я ОСОБА_2 визнати
частково недійснимм, скасувати в цій
частині його державну реєстрацію
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень». Свої
вимоги обґрунтовує тим, що йому на
праві приватної власності належить
земельну ділянку площею 0,2897 га, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Вказана
земельна ділянка була надана йому на
підставі рішення Фастівецької
сільської ради 4 сесії 23 скликання від 06
липня 1999 року. Відповідач у справі -його
судка, їх земельні ділянки межують. У
власності відповідача знаходиться
земельна ділянка площею 0,2500 га, що
знаходиться в АДРЕСА_2 та земельна
ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться в
АДРЕСА_2. Фактично земельні ділянки
позивача та відповідача межують, їх
розділяє паркан, який встановлений ще
1975 році, який стоїть до теперішнього
часу. Проте виявилося, що на плані
земельної ділянки відповідача, лінія,
яка визначає, межу з його земельною
ділянкою в координатах

Г-В є прямою на відстані 28,15 м впритик
проходить до його будинку. Позивач,
зазначає, що переоформити свій
державний акт відповідач не бажає,
посилаючись на те, що у її державному
акті все вірно, тому він змушений
звернутися до суду з позовом.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною першою статті 126
Земельного кодексу України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 126
Земельного кодексу України право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:

а) цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;

б) свідоцтвом про право на спадщину.

При набутті права власності на
земельну ділянку на підставі
документів, визначених частиною другою
цієї статті, державний акт на право
власності на земельну ділянку, що
відчужується, долучається до
документа, на підставі якого відбувся
перехід права власності на земельну
ділянку, в кожному такому випадку
відчуження земельної ділянки (частина
шоста статті 126 Земельного кодексу
України).

Судом встановлено, відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серія
І-КВ № 002375, виданого ОСОБА_1, який мешкає
по АДРЕСА_1, позивачу на підставі
рішення № 5 Фастівецької сільської
Ради народних депутатів 4 сесії 23
скликання від 06 липня 1999 року передано
у приватну власність земельну ділянку
площею 0,2897 га в межах згідно з планом.
Акт зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 186.

Згідно з Державним актом на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 049651, виданого ОСОБА_2, відповідач на
підставі Договору дарування земельної
ділянки ВАО 505414, № 4013 від 28 листопада 2003
року є власником земельної ділянки
площею 0,2500 га у межах згідно з планом.
Земельна ділянка розташована по
АДРЕСА_2.

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії КВ
№ 049651, виданого ОСОБА_2, відповідач на
підставі Договору дарування земельної
ділянки ВАО 505414, № 4013 від 28 листопада 2003
року є власником земельної ділянки
площею 0,3756 га у межах згідно з планом.
Земельна ділянка розташована по
АДРЕСА_2.

Враховуючи те, що право приватної
власності на спірні земельні ділянки
набуті сторонами у справі в порядку
визначеному Земельним кодексом
України підстави для задоволення
позову відсутні.

Керуючись статтями статтями 81, 90, 125, 126
Земельного кодексу України, статтями 11,
60, 208-209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Управління держкомзему
України у Фастівському районі, про
визнання державних актів на право
власності на землю недійсними, їх
скасування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя

Справа№ 1027/4094/12

Номер провадження: 2/1027/1615/12

Cуддя доповідач:

Головуючий суддя: Бутенко
.В. О.