Справа № 1316/2-406/00 Головуючий у 1 інстанції: Нерознак В. Ф.
Провадження № 22-ц/1390/2646/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

при секретарі: Кубішин І.В.

з участю : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Пустомитівського району Львівської області на ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2000 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Анна - Маріяпро стягнення шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2000 року визнано мирову угоду між сторонами. За умовами мирової угоди позивач ОСОБА_3 відмовляється від стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 30795,30 грн. на відшкодування майнової шкоди та 7000 грн. моральної шкоди за невиконання умов договору підряду від 1 липня 1999 року. Розрахунок між сторонами здійснюється шляхом уступки права власності на нерухоме майно (кафе ОСОБА_4 Анна-Марія, с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області ДК-9 км.), тобто передачі ОСОБА_3 у власність приміщення кафе в рахунок погашення заборгованості.

Ухвалу суду оскаржив прокурор Пустомитівського району Львівської області.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Покликається на те, що 20 квітня 2000 року позивач прийняв від відповідача у свою приватну власність кафе Анна Марія в рахунок погашення боргу в сумі 37795,30 грн. Вказує, що доказів про належність вищезгаданого приміщення ОСОБА_4 в матеріалах справи немає. Зазначає, що ні будівля, ні земельна ділянка під нею відповідачу не належали. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Встановлено, що 17 березня 2000 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_4 Анна-Марія борг в розмірі 30795,3 грн., моральну шкоду в сумі 7000 грн. та накласти арешт на майно та грошові суми відповідача.

20 березня 2000 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 12 квітня 2000 року.

12 квітня 2010 року сторони подали суду мирову угоду із зазначеними вище умовами, цього дня судом визнано мирову угоду, про що постановлено оскаржувану ухвалу.

Мирова угода є договором, який укладається для врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Мирова угода укладається сторонами і може стосуватися лише прав та обовязків сторін і предмета позову. Домовленість сторін не може виходити за межі предмета позову. Суд зобовязаний перевірити чи не суперечить мирова угода закону, а також, чи не порушує вона прав і охоронюваних інтересів інших осіб.

В матеріалах справи відсутні докази про належність приміщення кафе Анна-МаріяОСОБА_4 Анна-Марія на праві власності.

Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України ( в редакції 1963 року), доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненням сторін і третіх осіб, показами свідків, письмовими доказами, речовими доказами та висновками експертів.

Належними, відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що ні будівля, ні земельна ділянка під нею відповідачу не належали.

Жодного правовстановлюючого документу на приміщення та земельну ділянку на якій знаходиться кафе Анна-Марія, сторонами не представлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Набуття права власності регулюється главою 24 книги третьої ЦК України. Перехід права власності на нерухоме майно у спосіб, обраний сторонами, не передбачено чинним законодавством, відтак, умови мирової угоди суперечать закону і у суду не було підстав для її визнання.

У звязку з тим, що умови мирової угоди суперечать закону, суд повинен постановити ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжувати розгляд справи.

Колегія суддів вважає, що мирова угода між сторонами у цій справі суперечить вимогам закону, а тому визнання її умов судом є необґрунтованим. Судом порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. З цих підстав оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 175, 303, п.4 ч.2 ст.307, ст.ст. 311, 313, п. 2 ч.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Пустомитівського району задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2000 року скасувати та направити справу до Пустомитівського районного суду Львівської області для продовження судового розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: