Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 3 м. Біла Церква, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років, визнання спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги та поновлення строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 30.11.2011 року помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з яким вона була знайома з 2001 року, а з початку 2002 року перебувала з ним у фактичних сімейних стосунках, проживали в одній квартирі, мали спільний сімейний бюджет, брали спільно кредити і їх сплачували. Після смерті ОСОБА_2 позивач здійснила його поховання за власні кошти, тому просила суд встановити щодо неї - ОСОБА_1 факт проживання понад п'ять років однією сімєю з ОСОБА_5, 12.02.1955 р/н., померлим 30.11.2011 року, в період з 2002 року по 30.11.2011 року; визнати все майно яке належало на день смерті ОСОБА_5 спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та її - ОСОБА_1; визнати її спадкоємцем майна ОСОБА_2, за законом четвертої черги та визнати за нею право на спадкування майна ОСОБА_2 разом із спадкоємцями першої черги.

Під час розгляду справи позивач та її представник уточнили свої позовні вимоги, зменшивши їх, просять суд встановити щодо позивача ОСОБА_1 факт проживання понад пять років однією сімєю з ОСОБА_5 в період з 2002 року по 30.11.2011 року, решту позовних вимог залишити без розгляду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10 жовтня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання всього майна, яке належало на день смерті ОСОБА_5 спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та її - ОСОБА_1; визнання позивача спадкоємцем майна ОСОБА_2, за законом четвертої черги та визнання за позивачем права на спадкування майна ОСОБА_2 разом із спадкоємцями першої черги залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві та покази свідка ОСОБА_6

Відповідачі ОСОБА_3 та його представник, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали повністю та пояснили суду, що померлий ОСОБА_5 являється їхнім батьком, який проживав разом із гр. ОСОБА_7 до 2008 року. У 2003 році батько за власні кошти придбав квартиру в АДРЕСА_1, де проживав один і підтримував стосунки з гр. ОСОБА_7 Відповідачі повністю заперечують факт спільного проживання позивача з батьком як жінки та чоловіка та не заперечують участь позивача у похованні батька.

Від третьої особи Другої державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, покази свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 30 листопада 2011 року помер ОСОБА_5, який на час смерті проживав у належній йому на праві власності квартирі згідно договору купівлі-продажу від 30.08.2003 року. Також померлий був власником автомобіля ВАЗ-2104, придбаний 17.04.2001 року та мав гараж у гаражному кооперативі з 2006 року, що повністю підтверджено письмовими матеріалами справи.

Саме наявність вищезазначеного спадкового майна стало підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Статтею 74 СК України визначено право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Згідно цієї статті, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Вказана норма закону набрала чинності з 1 січня 2004 року у звязку із введенням в дію Сімейного Кодексу України.

Правовідносини в частині придбання спадкового майна, а саме квартири та автомобіля, виникли під час дії Кодексу про шлюб та сімю УРСР, який не регулював відносин між чоловіком та жінкою, що знаходились у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

По справі встановлено, що померлий ОСОБА_5 до травня місяця 2008 року підтримував сімейні стосунки з гр. ОСОБА_7, яка як свідок підтвердила дану обставину. Також зазначений факт підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Покази свідка ОСОБА_6 не є тим доказом, який би беззаперечно свідчив про факт проживання позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 саме однією сімєю та про наявність між ними взаємних прав та обовязків. Фактично її свідчення зводились до того, що вона бачила позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_5 в квартирі останнього, в яку вона приходила і вважала, що вони проживають як чоловік та жінка, що не дає підстав для висновку про доведеність позивачем факту спільного проживання в якості члена сімї ОСОБА_5.

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що дійсно впродовж тривалого часу позивач підтримувала дружні відносини з ОСОБА_5., приймала участь в його похованні та витрачала на поховання певні кошти. Проте такі відносини не можуть розцінюватись як сімейні в розумінні положень ст. 3 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України - сімя - це особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Позивач не надала доказів, а судом їх не встановлено, що вона проживала однією сімєю з ОСОБА_5 з 2002 року до дня його смерті і була членом його сімї понад пять років.

При цьому суд не приймає до уваги як докази, надані сторонами фотографії із зображенням сторін у справі та померлого ОСОБА_5, оскільки на фотографіях відсутні дати зйомок і вони можуть свідчити лише про знайомство та спілкування померлого з певними особами і не можуть підтвердити або спростувати будь-які обставини по даній цивільній справі.

Враховуючи наведене уточнені позовні вимоги ОСОБА_1, про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 понад пять років в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження то підстав для задоволення позову у суду не вбачається.

Тому у задоволені уточненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю понад пять років чоловіка та жінки без шлюбу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 74 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 234, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені уточнених позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_12