№ 8-1416-18-2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В., при секретарі Сімбірцевій О. В.,

за участі заявника-відповідача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2010 у справі № 2-147/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у звязку з нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2010 у справі № 2-147/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у звязку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви посилається на те, що позивач ОСОБА_3 при розгляді справи приховала факт наявності рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13.05.2010, яким ОСОБА_4 визначено додатковий строк для прийняття спадщини. А тому, позивачка була не єдиною спадкоємицею власниці будинку, відтак не мала права одноосібно укладати договір оренди будинку. Вказує, що до участі у справі не залучено ОСОБА_4 в якості третьої особи, хоча рішення може стосуватися його прав та інтересів. Посилається на те, що позивачкою вписано до договору умови, які не узгоджувались сторонами. Вказує, що договір оренди є не укладеним, бо не пройшов реєстрацію у виконавчому комітеті місцевої ради, а умови договору є недійсними. Просив зупинити на час розгляду цієї заяви примусове виконання рішення суду, саме рішення скасувати, прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнила вимоги заяви, замість прийняття нового рішення просила після скасування рішення, призначити справу до розгляду. Наполягала на задоволенні заяви.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав уточнені вимоги заяви, просив її задовольнити на підставах, що викладені в ній.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала через канцелярію суду заяву, в якій вказує, що не може прибути в судове засідання, просить відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши думку заявника та його представника, дослідивши матеріали поданої заяви та справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2010 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто заборгованість по орендній платі у розмірі 9 000 грн., заборгованість по комунальним платежам в розмірі 4590 грн. 66 коп. та судові витрати.

В апеляційні скарзі від 10 серпня 2010 року ОСОБА_1 зазначав, про обставини, а саме те, що позивач не є єдиною спадкоємицею, що ОСОБА_4 рішенням суду від 08 грудня 2008 року поновлено строк для прийняття спадщини, що до договору вписано умови, які не погоджені сторонами, що договір не пройшов реєстрацію у виконавчому комітеті місцевої ради, як того вимагає ст. 158 ЖК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Статтею 362 ЦПК України визначено, що заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що строк для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме апеляційної скарги від 10 серпня 2010 року, обставини на які посилається заявник були відомі йому ще в серпні 2010 року.

Той факт, що заявнику було відомо про поновлення строку ОСОБА_4 на прийняття спадщини за рішенням суду від 08 грудня 2008 року, яке як він вважав набрало законної сили, а тепер йому відомо про рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 травня 2010 року не мають істотного значення для розгляду заяви.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За таких обставин, посилання заявника на те, що позивач ОСОБА_3 не мала права укладати договір оренди, оскільки не була одноосібною власницею будинку, не мають істотного значення для вирішення справи, оскільки договір недійсним не визнавався.

Заявник просить зупинити на час розгляду заяви примусове виконання рішення суду.

Такі вимоги заявника не ґрунтуються на нормах процесуального права, а відтак в їх задоволенні належить відмовити.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що заява про перегляд рішення суду є необґрунтованою, а тому в її задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 361-365 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.07.2010 у справі № 2-147/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у звязку з нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв