АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/8563/12 Справа № 2-639/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора) про встановлення фактів прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року про відмову у задоволенні її заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора) про встановлення фактів прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину домоволодіння; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, направивши справу для розгляду до суду першої інстанції (а.с.155-158).

Зазначеною ухвалою суд першої інстанції відмовив ОСОБА_2 у задоволенні її заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року, посилаючись на те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими та не мають істотного значення для вирішення справи по суті (а.с.153).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а ухвалу залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 посилалась на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, померлого 05 липня 1988 року. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, сел. Таромське, вул. Орловська, 53, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 07 січня 2000 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Її зустрічний позов також задоволено частково. Визнано за нею право власності на 2/3 частини домоволодіння за адресою: місто Дніпропетровськ, сел. Таромське, вул. Орловська, 53, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлої 30 листопада 2008 року. В іншій частині позову відмовлено (а.с.136-138).

10 вересня 2011 року їй стало відомо із розмови з старожилами вулиці про те, що спірний будинок було побудовано дідусем і бабусею в період їх знаходження в зареєстрованому шлюбі, тобто він є спільною сумісною власністю подружжя. Але будинок було зареєстровано лише на дідуся. Це підтверджується і технічними паспортами на домоволодіння. Згідно вимог ст. 28 Кодексу про шлю і сімю України (в редакції 1970 року), який діяв на той час, чоловік і дружина мають рівні права на власність, яка придбана за час шлюбу, тобто за бабусею право власності визнається на ? частину домоволодіння. В звязку з чим, спадковою частиною після смерті дідуся є лише ? частина домоволодіння. Після його смерті спадкоємцями першої черги були бабуся, як дружина померлого, та їх діти: ОСОБА_5 (батько позивача) та ОСОБА_8 її мати. Тобто, якби всі вони в установленому законом порядку вступили в спадщину, то тоді кожен з них мав би по праву власності в порядку спадкування лише по 1/6 частині домоволодіння, а не по 1/3, як то зазначено в позові ОСОБА_5

Крім того, їй стало відомо, що ніякого заповіту батько позивача не залишав. Це підтверджується і витягом зі Спадкового реєстру №25099928 від 22 жовтня 2010 року, наданого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. З цього витягу вбачається, що він відноситься до зовсім іншого ОСОБА_5, бо місце заведення спадкової справи Одеська область, Іванівська районна державна нотаріальна контора, де батько позивача ніколи не був, дата смерті вказана 21 жовтня 2000 року, тоді як батько позивача помер 07 січня 2000 року, але суд цим обставинам жодної оцінки не дав.

Суд поверхово підійшов до зясування обставин по справі, що і стало причиною ухвалення незаконного рішення.

Оскільки всі вище перелічені факти не були відомі суду та не були предметом розгляду під час ухвалення рішення та вона про вищенаведене не знала та і не могла знати, просила переглянути рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявникові.

Згідно положень постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 1981 року Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року), як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановления рішення, ухвали, постанови, але про них не було відомо заявнику та суду.

Постановляючи 23 лютого 2012 року ухвалу про відмову ОСОБА_2 в задоволенні її заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2011 року, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що зазначені ОСОБА_2 в заяві підстави, не є такими, що дають підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами в силу ч.2 ст. 361 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що спірний будинок було побудовано дідусем і бабусею в період їх знаходження в зареєстрованому шлюбі, тобто він є спільною сумісною власністю, не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки на момент вирішення спору про перебування у шлюбі ОСОБА_6П з ОСОБА_9 було відомо як позивачу так і відповідачу по справі, крім того вказана обставина була відома суду та досліджувалась судом першої інстанції при вирішенні спору, однак питання про виділення частки у сумісно нажитому майні не ставилось, у звязку з чим ця обставина не є нововиявленою.

У звязку з цим, доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо її юридичної необізнаності у вказаному питанні не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки такі обставини не можуть бути нововиявленими і істотними для справи.

Крім того, твердження заявника про відсутність заповіту з посиланням на витяг зі спадкового реєстру №25099928 від 22 жовтня 2010 року не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки зазначений витяг знаходиться в матеріалах справи та досліджувався судом при вирішенні спору, і про його існування було відомо як заявнику так і суду, однак жодних вимог з цього питання заявником в ході розгляду справи не було заявлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, як така, що відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: