Справа № 1309/2-2-1612/11 Головуючий у 1 інстанції: Боровкова Д. О.
Провадження № 22-ц/1390/3515/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2012 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М., Бакуса В.Я.,

секретаря Мариняк О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2012 року у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Львівське комунальне підприємство Граніт, ОСОБА_5, про звільнення самочинно зайнятих приміщень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2012 року провадження у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (треті особи: Львівське комунальне підприємство Граніт, ОСОБА_5) про звільнення самочинно зайнятих приміщень закрито.

Розяснено позивачу, що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції адміністративного суду, до якого він має право звернутися з адміністративним позовом.

Ухвалу оскаржив позивач - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради.

З ухвалою не погоджується, оскільки вважає, що висновок якого дійшов суд суперечить нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що згідно ч. 2 ст. 327 ЦК України: Управління майном, що є у комунальній власності, здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно ним заволоділа. Також власник має право, передбачивши можливість порушення свого права іншою особою, звернутись до суду з вимогою про заборону вчиняти дії, які можуть порушити його право. Вважає, що в цьому випадку виник цивільно-правовий спір, тому повинен розглядатись відповідно до норм ЦПК.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2012 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть оскаржуватись ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2011 року Залізнична РА ЛМР звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ЛКП Граніт, про звільнення самочинно зайнятих підвальних приміщень у будинку № 11 на вул. О.Степанівни у м. Львові.

30 червня 2011 року суддею Залізничного районного суду міста Львова у відповідності до статей 11, 122 ЦПК України відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 17 жовтня 2011 року.

Справа розглядалась неодноразово.

Закриваючи провадження у справі, районний суд послався на те, що даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю субєкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах як власні владні управлінські функції, так і делеговані державою у випадках передбачених законом, тому відноситься до адміністративної юрисдикції, а відтак справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти виходячи з того, що захист прав та інтересів юридичних та фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін субєкт владних повноваженьозначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС). Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів, відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Судом установлено, що спірні правовідносини виникли у звязку з самовільним зайняттям ОСОБА_2, на думку позивача, підвальних приміщень в багатоквартирному будинку, який належить територіальній громаді і відноситься до комунальної власності Львівської міської ради.

Згідно статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Саме з цих підстав, та керуючись статтями 386 та 387 ЦК України Залізнична РА ЛМР звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Відповідно із п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Чинне законодавство не дає підстав для висновку, що спірні правовідносини не підпадають під викладене в наведеній нормі загальне правило і що для вирішення такого спору законом установлено виняток інший судовий порядок.

З огляду на норми ст. 327 ЦК України, частини 1, 5 ст. 60 Закону Про місцеве самоврядування в Українівласником будинку № 11 по вул. О.Степанівни в м. Львові є територіальна громада, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження яким від її імені та в її інтересах здійснює Львівська міська рада як орган місцевого самоврядування.

Отже при визначенні підсудності справи суд мав керуватися характером спірних правовідносин, зазначеними в позові порушеннями прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач. Як убачається з матеріалів справи, Залізничною РА ЛМР подано позов з метою захисту свого права на майно територіальної громади, яке на її думку, порушене відповідачкою ОСОБА_2

У звязку з цим висновок районного суду, що зазначений спір належить до адміністративної юрисдикції, є неправильним.

Тому ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у звязку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 311, ст. ст. 313, 314 ч. 1 п. 2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2012 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно і касаційному оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Мацей М.М.

ОСОБА_6