УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка СІ.,

суддів Даценко Л.М., Панасюка С.П.,

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 01 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Держкомзему у Макарівському районі Київської області, треті особи без самостійних вимог - Великокарашинська сільська рада Макарівського району Київської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності щодо земельної ділянки шляхом визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Великокарашинська сільська рада Макарівського району Київської області, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_3, ОСОБА_4 Держкомзему у Макарівському районі Київської області, ОСОБА_5, про визнання рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Макарівського районного суду Київської області із зазначеним позовом, який уточнила в ході розгляду справи 29.06.2011 року (а.с.45-46) і в якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права власності земельною ділянкою, яка розташована по вулиці Окружній, 7 в с. Великий Карашин Макарівського району Київської області, зобов'язати управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області видалити з автоматизованої бази даних кадастрові номери (коди) на земельні ділянки ОСОБА_2, та ОСОБА_3 та присвоїти належній позивачці на праві приватної власності земельній ділянці кадастровий номер та внести його в автоматизовану базу даних.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІУ-КВ № 097387 їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,217 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області по вул. Окружній, 7 в с. Великий Карашин. Державний акт на право приватної власності на землю зареєстровано в Книзі реєстрації записів державних актів на право приватної власності на землю за № 150. Зазначена земельна ділянка передана їй у приватну власність на підставі рішення^ виконавчого комітету Великокарашинської сільської ради народних депутатів від 31.10.1997 року №9.

Отримати відповідно до вимог чинного законодавства кадастровий код (номер) на земельну ділянку вона не має можливості, оскільки згідно повідомлення ОСОБА_4 Держкомзему у Макарівському районі Київської області на земельну ділянку площею 0,217 га наклалася частина земельної ділянки ОСОБА_2 та земельна ділянка ОСОБА_3, на земельні ділянки яких присвоєно кадастрові номери.

Оскільки земельні ділянки відповідачів відповідно до бази кадастрових номерів згідно довідки управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області наклалися на належну їй на праві власності земельну ділянку, внаслідок чого ставиться під сумнів її право власності на земельну ділянку, тому кадастрові нрмери, присвоєні земельним ділянкам відповідачів, підлягають скасуванню з огляду на вимоги ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 152, 153 ЗК України.

У серпні 2011 року ОСОБА_2, подав зустрічний позов, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Великокарашинської сільської ради від 31.10.1997 року № 9 в частині затвердження технічної документації із землеустрою, передачі земельної ділянки площею 0,217 га для обслуговування житлового будинку у с. М. Карашин по вул. Окружна та видачі державного акту на імя ОСОБА_1, визнати незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку у с. М.Карашин по вул. Окружна, серії ІУ-ІСВ № 097387, що виданий Великокараширською сільською радою Макарівського району Київської області на підставі рішення виконкому сільської ради від 31.10.1997 року № 9 та зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за № 150, на ім'я ОСОБА_1, та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 01 лютого 2012 року в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі, посилалася на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач не надала суду доказів відновлення меж її земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, а також протокол проведення перевірки та викопіювання з чергового кадастрового плану, що свідчить про недотримання нею порядку присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці. Крім того, позивачка не довела того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 створюють їй будь-які перешкоди в реалізації права власності на земельну ділянку.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. З ЦПК України кожна Особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення буд-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів.

Встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого 23.02.1998 року ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Великокарашинської сільської ради від 31 жовтня 1997 року № 9, їй передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,217 га, яка розташована на території Великокарашинської сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 150. Кадастровий номер земельній ділянці присвоєно не було.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що власник земельної ділянки, право власності на яку посвідчено державним актом, які видавались до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" без зазначення кадастрового номера земельної ділянки який бажає присвоїти земельній ділянці кадастровий номер, має звернутись до районного управління Держкомзему, яке наділене повноваженнями щодо призначення кадастрових номерів земельним ділянкам.

Відповідно до наказу Держкомзему "Про деякі питання реалізації положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що , посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об"єднання земельних ділянок" від 22.06.2009 року № 326, кадастровий номер, у разі його відсутності, присвоюється земельній ділянці після відновлення її меж в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за відповідною затвердженою технічною документацією.

Згідно з п. 10 Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 року № 749 визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці здійснюють територіальні органи Держкомзему. Відповідно до цього порядку у разі невідповідності меж земельної ділянки даним чергового кадастрового плану повертає розробникові документації із землеустрою таку документацію та обмінний файл для доопрацювання протягом п'яти робочих днів з урахуванням зауважень, зазначених у протоколі проведення перевірки та викопіюванні з чергового кадастрового плану і проведення повторної перевірки.

Судом вірно встановлено, що позивач не надала суду доказів відновлення меж її земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, а також протокол проведення перевірки та викопіювання з чергового кадастрового плану, що свідчить про недотримання нею порядку присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачка не дотримала порядку присвоєння кадастрового номеру належній їй земельній ділянці, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові в частині зобов'язання видалити та присвоїти кадастрові номери.

Крім того, судом вірно встановлено, що позивачка відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не довела того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 створюють їй будь-які перешкоди в реалізації права власності на земельну ділянку. Також позивачка не довела, в чому полягає порушення її прав власності на земельну ділянку відповідачем ОСОБА_4 Держкомзему у Макарівському районі Київської області.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову в апеляційному порядку не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 01 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді