Справа № 1818/1487/2012
№ провадження 2/1818/274/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2012 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді - Маслов В.В., за участю секретаря - Бабкової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець цивільну справу за позовною заявою Публічне акціонерне товариство комерційний банк"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення збитків заподіяних злочином,
ПАТ КБ «Приватбанк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків заподіяних злочином, посилаючись на те, що відповідач у грудні 2005 року, перебуваючи на посаді охоронника TOB «Ельдорадо»вчинив злочин, у результаті якого незаконно отримав банківський кредит в розмірі 4000 грн., який до цього часу не повернув.
За фактом скоєного, СВ Тростянецького РВ ГУМВС України в Сумській області була порушена кримінальна справа, відносно гр. ОСОБА_1 за ознаками злочинів передбачених ч.3 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України, в межах якої, СФ ПАТ КБ «Приватбанк»була визнана цивільним позивачем.
Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 26 квітня 2010 року кримінальна справа була закрита у зв'язку з закінченням строків давності, ОСОБА_2 був звільнений від кримінальної відповідальності, а цивільний позов СФ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»до ОСОБА_1 в межах кримінальної справи був залишений без розгляду.
У предявленому в порядку цивільного судочинства позові ПАТ КБ «Приватбанк»просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»збитки понесені установою банку від неправомірних дій останнього в розмірі 15 029,11 грн.
Також представник позивача подав заяву, в якій зазначив про підтримання вимог вказаних у заяві про зменшення розміру позовних вимог у повному обсязі та просив суд справу розглядати без його участі.
Відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи судом, про причини неявки не повідомив, а тому, зважаючи на клопотання представника позивача, яке задоволено, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами глави 8 ЦПК України у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд мотивуючи своє рішення зазначає про наступне.
Судом з досліджених матеріалів кримінальної справи Тростянецького районного суду Сумської області № 1-52/1 встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_1, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, в м. Тростянець Сумської області в Тростянецькому відділенні ЗАТ КБ "ПриватБанк" надав кредитному інспекторові неправдиву довідку про доходи на отримання кредитної картки з сумою кредитного ліміту у розмірі 4000 грн., попередньо знаючи, що не буде повертати кошти до банку.
Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 17.11.2009 № 09680016 за фактом скоєного, СВ Тростянецького РВ ГУМВС України в Сумській області була порушена кримінальна справа, відносно гр. ОСОБА_1 за ознаками злочинів передбачених ч.3. ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України.
Як вбачається з постанови Тростянецького районного суду Сумської області про закриття кримінальної справи від 26.04.2010 по справі № 1-52/10 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.3. ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі, а тому з врахуванням наявних у справі інших доказів вина підсудного була доведена повністю.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заподіяна відповідачем майнова шкода підлягає відшкодуванню.
В той же час, суд вважає, що позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені в повному обсязі.
Так, статтею 1166 ЦК України передбачається відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результат дій, які не є договірними зобовязаннями.
Отже, позивач помилково дійшов до висновку про те, що розмір шкоди складають не лише кошти, реально отримані відповідачем по кредитній картці банку при скоєнні злочину, а і нараховані банком як заборгованість відповідача по прострочених відсотках відповідно до умов кредитного договору.
Вказана сума може бути повязана лише з виконанням чи не виконанням договірних зобовязань, які регулюються ст. ст. 526, 530, ч.1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1046, ч.1 ст. 1048 ЦК України і які в даному випадку між сторонами відсутні.
Таким чином, оскільки позивач зазначає про наявність заборгованості за кредитом у розмірі 1291 грн., саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відтак, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд
позов задоволено частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» майнову шкоду заподіяну злочином у розмірі 1291 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 23 грн. витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_3