Справа № 1316/2-948/12 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 22-ц/1390/3425/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

при секретарі: Рванцовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 березня 2012 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з відповідача в користь позивача борг в сумі 370 000 грн.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 Апелянт вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що її не було залучено до участі у справі, однак на період розгляду справи перебувала з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі. Вважає, що рішення суду вирішено її права та обовязки. Зазначає, що подала позовну заяву в Пустомитівський районний суд Львівської області до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. Апелянт стверджує, що сторони по справі вступили у змову та штучностворили судовий спір про стягнення коштів. Також зазначає, що в оскаржуваному рішенні жодним чином не вказано про вирішення питання щодо забезпечення позову. Вказує, що фінансових трудностей у відповідача немає. Просить рішення суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа-незалежно від суми. На пітвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначено моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач позичив у позивача 400 000 грн., що підтверджено розпискою від 20 лютого 2008 року, яка складається з рукописного тексту. Цю обставину відповідач не заперечує. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 повернув позивачеві лише частину боргу в сумі 30 000 грн., що підтверджено розпискою ОСОБА_3, а решту боргу в сумі 370 000 грн. станом на 1 квітня 2009 року та на момент ухвалення рішення по справі позивачу не повернув, тобто, зобовязання взяте на себе належним чином не виконав у повному обємі. Посилання апелянта на те, що шляхом предявлення цього позову відповідач намагається зменшити кількість майна подружжя, що підлягає поділу, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: