АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22-ц/491/807/12 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 37 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Зубакової В.П.

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, державного нотаріуса ОСОБА_6, приватного нотаріуса ОСОБА_7, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_8, про визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, державного нотаріуса ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_8, про визнання недійсними договору купівлі-продажу квартири, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначили, що 15 березня 2008 року помер ОСОБА_9, який доводиться їм двоюрідним братом, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві приватної власності його батькам ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які померли відповідно 29.08.2003 року та 07.01.2008 року., після смерті яких він з заявою про прийняття спадщини не звертався, однак вважається таким, що фактично її прийняв.

Оскільки інших спадкоємців після смерті померлого ОСОБА_9 немає, позивачі звернулися до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у вигляді вказаної квартири, при цьому дізналися, що після смерті останнього вказана квартира була продана 19 серпня 2008 року ОСОБА_4, який діяв за довіреністю від імені ОСОБА_9 як її власника, ОСОБА_5 Крім того, підставою підтвердження права власності на спірну квартиру у ОСОБА_9 є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06.08.2008 року після його смерті.

Вважаючи дії нотаріуса по оформленню свідоцтва про право на спадщину, а також дії відповідача ОСОБА_4 по продажу квартири незаконними, оскільки вони вчинені після смерті можливого власника, позивачі просили суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06.08.2008 року держаним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2; визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири від 19 серпня 2008 року, укладений представником продавця ОСОБА_4, від імені ОСОБА_9; визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_11 за правом представлення за кожним на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 14.03.2011 року в якості співвідповідача по справі залучено приватного нотаріуса ОСОБА_7

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2011 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 02.02.2012 року, задоволено частково позов ОСОБА_2, ОСОБА_3

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06 серпня 2008 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_11

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 19 серпня 2008 року між ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_9, та ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_5

В іншій частині в позові відмовлено. '

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволення позову та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що ним фактично здійснено купівлю у ОСОБА_9 спірної квартири, що підтверджується довіреністю, виданою ОСОБА_9 на його імя про право розпорядження цією квартирою та розпискою, відповідно до якої ОСОБА_9 отримав від нього за продаж квартири 10500 дол. США й претензій з приводу квартири не має. Крім того, суд не врахував, що всі вчинені ним дії з продажу квартири є законними й відповідають змісту виданої довіреності, а вчиняючи продаж квартири, він не знав про смерть її власника й вважав, що він є живим.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та застосування до врегулювання спірних правовідносин положень ст. 246 ЦК України замість ст. 248 ЦК України. Вважає, що укладений договір купівлі-продажу квартири відповідає вимогам ст. 638 ЦК України й підстави для визнання його недійсним відсутні, суд не звернув уваги на те, що вона є добросовісним набувачем вказаної квартири. Порушення судом норм процесуального права вбачає в залученні нотаріуса відповідачем по справі, а не третьою особою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_10, ОСОБА_11

29 серпня 2003 року помер ОСОБА_10, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, про прийняття якої до нотаріальної контори звернулася 04.11.2003 року ОСОБА_11 ОСОБА_9 відмовився від частки спадкового майна на користь матері, подавши 24.02.2004 року до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с. 17, 65,66).

07 січня 2008 року померла ОСОБА_11 (а.с.18), після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно у вигляді квартири АДРЕСА_2, з заявою про прийняття якої до нотаріальної контори звернувся її син ОСОБА_9 (а.с. 63).

15 березня 2008 року ОСОБА_9 помер (а.с. 19), після смерті якого з заявами про прийняття належного йому за життя спадкового майна до державного нотаріуса звернулися позивачі по справі (а.с. 9,10).

06 серпня 2008 року, діючи в інтересах ОСОБА_9, на підставі виданої 30.01.2008р. ним довіреності, ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття ОСОБА_9 спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_2, після смерті його матері ОСОБА_11, померлої 07.01.2008 року (а.с. 69, 71).

06 серпня 2008 року державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, посвідчено, що спадкоємцем цілої частки майна ОСОБА_11, яка померла 07.01.2008 року, у вигляді квартири АДРЕСА_2 є її син ОСОБА_9, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 3817 (а.с. 75).

19 серпня 2008 року ОСОБА_4 діючи від імені ОСОБА_9 на підставі довіреності від 30.01.20008 року продав ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 53).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_9 помер, а тому всі дії, що вчинені після його смерті, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину на законом та вчинення договору купівлі-продажу спірної квартири, є незаконними, а тому підлягають визнанню судом недійсними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Як убачається із матеріалів справи довіреність від імені ОСОБА_9 на ім*я ОСОБА_4 на ведення спадкової справи після смерті ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та на продаж вищезазначеної квартири була посвідчена 30.01.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за р.№423 (а.с.49).

15 березня 2008 року ОСОБА_9 помер.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі продажу квартири, оскільки як вбачається, вказане свідоцтво про право на спадщину та договір купівлі-продажу квартири були оформлені нотаріусом в той час, коли ОСОБА_9 помер.

Погоджується колегія суддів й з висновком суду першої інстанції щодо відмови в частині позовних вимог про визнання за позивачами права власності на спірну квартиру в порядку спадкування, оскільки позивачі не позбавлені права одержати свідоцтво про право на спадщину відповідно ст.1296 ЦК України.

Твердження ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, що всі вчинені ним дії щодо оформлення спадщини та продажу квартири є законними та відповідають змісту виданої довіреності, а вчиняючи продаж квартири, він не знав про смерть її власника, та вважав, що він є живим, та доводи ОСОБА_5, що договір купівлі-продажу спірної квартири відповідає вимогам ст.638 ЦК України, й підстави для визнання його недійним відсутні, є безпідставними та висновків суду про визнання свідоцтва про право на спадщину по закону та договору купівлі-продажу квартири недійними не спростовують.

Доводи ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, що суд при ухваленні рішення застосував положення ст.246 ЦК України замість ст.248 ЦК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вбачається із рішення, судом помилково вказано ст.246 ЦК України, а не ст.248 ЦК України, при цьому в рішенні вказано судом положення саме ст.248 ЦК України та ця помилка не є підставою для скасування рішення.

Не приймає до уваги колегія суддів посилання ОСОБА_5, що суд не звернув увагу, що вона є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки такі вимоги суду першої інстанції не заявлялись і судом не розглядались.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін відповідно до ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: