У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2012 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:Представника ТОВ „ Кредитні ініціативи" Петрушанка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 вересня 2012 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 вересня 2012 року, якою повернуто заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду і направити справу за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувану ухвалу про повернення заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду з підстав подання ії особою, яка не має належно оформлених повноважень на ведення справи, постановлено з порушенням норм процесуального права. Оскільки, згідно договору

факторингу укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» від 30.09.2009 року останньому відступлено право грошової вимоги, в тому числі і за договором кредиту № 500115391 від 14.05 2008 року, що підтверджується актом приймання-передачі до договору. Відповідно до п. 1.3 .договору факторингу, право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день підписання між фактором та Клієнтом договору. До ТОВ «Кредитні ініціативи» як до Фактора, перейшло не лише право стягнення боргу, а й право звернення до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, яке є похідним від права стягнення, адже, щоб стягнути грошові кошти через органи державної виконавчої служби в порядку визначеному З.У. «Про виконавче провадження» та реалізувати своє право вимоги, ТОВ «Кредитні ініціативи» необхідно звернутися з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а в подальшому замінити сторону виконавчого провадження. Тому, ТОВ «Кредитні ініціативи » мало належно оформлені повноваження на ведення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянт^ дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ч.і ст. 389-7 ЦПК України, питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» від 23.09.2009 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» всього 61113,39 грн.39 коп., заборгованість за кредитним договором.(а.с.11-13).

Згідно ч.4 ст. 26 ЦПК України, у справах про оскарження рішення третейського суду та про видачу виконавчого листа на примусове виконань рішення третейського суду особами, які беруть участь у справі, є учасники третейського розгляду, особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, треті особи, а також представники цих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2009 року між ТОВ „Кредитні ініціативи"(іменується Фактор) та ПАТ „Альфа-Банк" (іменується Клієнт") укладено договір факторингу, у відповідності із п. 1.1 якого, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт за плату, зобов'язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. За цим договором (який є інститутом цивільного права) Банк, відступив своє право вимоги на стягнення боргу третій особі - ТОВ „ Кредитні ініціативи"

У зв'язку із невиконанням позичальником ОСОБА_5, умов кредитного договору від 14.05.2008 року, на користь ПАТ"Альфа- Банк" за рішенням Постійно Діючого Третейського Суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнській Фінансовий Союз" стягнуто із боржника ОСОБА_5 всі кошти, у межах зобов'язань позичальника за кредитним договором. Тобто, ПАТ „Альфа-Банк" скористався своїм правом вимоги повернення заборгованості за кредитом, яка і була задоволена зазначеним рішенням третейського суду.

Заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду від 23 вересня 2009 року, подано ТОВ «Кредитні ініціативи», що не є особою на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Виходячи із змісту ст. 1077 ЦК України слід зазначити, що договір факторингу змінює кредитора у зобов'язанні, а не сторону виконавчого провадження по виконанню рішення третейського суду.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що у зв'язку із укладенням договору факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги відступлене, до фактора перейшло не лише право стягнення боргу, а й право звернення до Новозаводського районного суду м. Чернігова з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, яке є похідним від права стягнення. Оскільки, заміна кредитора у зобов'язанні, є інститутом цивільного права, в той час як відносини, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, не мають характеру цивільно-правових, є видом державно-правового примусу що спрямований на організацію процесу, з примусового реалізації рішень судів та інших органів у випадку невиконання їх фізичними та юридичними особами в добровільному порядку. Уповноваженою стороною в виконавчому провадженні виступає не кредитор, а стягувач . Діюче законодавство, і зокрема Закон „Про виконавче провадження", не надає стягувачеві права уступити виконання рішення третейського суд, третій особі. Кредитор може уступити право вимоги тільки до прийняття рішення.

Заміна сторони виконавчого провадження можлива не інакше як на підставах та в порядку, визначених ЦПК України та Законом України „ Про виконавче провадження"

Таким чином, заміна стягувача у виконавчому провадженні, яка обґрунтовується відступленим права вимоги на підставі договору факторингу, тобто, заміною кредитора в зобов'язанні, не є можливою.

Оскільки у ТОВ "Кредитні ініціативи", яке не було стороною у справі третейського суду, відсутні повноваження на подання заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суддя обґрунтовано у відповідності із правилами п.3 ч.3 статті 121 ЦПК повернув таку заяву без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилити.

Ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: