Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц 2190/3712/2012 Головуючий в І інстанції: Зуб І.Ю. Категорія 27 Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАИНИ

2012 року грудня місяця «10» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Семиженко Г.В.

Суддів: Бугрика В.В., Базіль Л.В.,

при секретарі: Ващенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 06 червня 2012 року за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, вказуючи, що 21.03.2008 року ним з ВАТ «Ерсте Банк» укладено кредитний договір № 014/ 2181/9/10962, за яким кредитор надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію в сумі 30 000 доларів США, строком до 20.03.2010 року, із сплатою 13.5 % річних, з відкриттям банком позичкового рахунку № 220346409 та наданням кредитних коштів за умови відкриття позичальником поточного рахунку та за умови звернення його до банку за отриманням кредитних коштів. Зазначає, що заяву про перерахування коштів з кредитного рахунку не підписував, кредитні кошти не отримував. У вересні 2009 року відповідач повідомив позивача про прострочену заборгованість по даному кредитному договору. Забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору є договір поруки, укладений між відповідачем та поручителем ОСОБА_2, договір іпотеки у відповідності до якого ОСОБА_2 передала своє нерухоме майно в іпотеку банку. Просить визнати недійсним кредитний договір з фізичною особою № 014/ 2181/9/10962 від 21.03.2008 року, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням суду позов ОСОБА_1 до Відкритого Акціонерного товариства «Ерсте Банк», третя особа ОСОБА_2 по визнання недійсним кредитного договору задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір № 014/ 2181/9/10962 від 21.03.2008 року.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 27 гривень та судовий збір 17 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ «Ерсте Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт у скарзі зазначає, що при укладені кредитного договору № 014/2181/9/10962 від 21.03.2008 року були повністю дотримані вимоги діючого законодавства України, а посилання ОСОБА_1 на те, що грошей з відкритого на його імя поточного рахунку він не знімав, не може бути підставою для визнання кредитного договору недійсним, оскільки кредитний договір є укладений з моменту досягнення його сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору, а дії щодо зняття грошей з рахунку стосуються його виконання, а не укладання, тоді як правове значення для вирішення питання про визнання кредитного договору недійсним має додержання його сторонами вимог закону саме при його укладенні, а не виконанні.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом 1 інстанції було вірно встановлено, що 21 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» було укладено кредитний договір від 21.03.2008 року, відповідно до умов якого банком було відкрито позивачу відновлювану кредитну лінію з лімітом 30000 дол. США на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. На підставі зазначеного кредитного договору банком було здійснено перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку ОСОБА_1 на його поточний рахунок № НОМЕР_1, проте з поточного рахунку кошти були отримані не позичальником, а іншою невстановленою особою. Той факт, що позивач не отримував кошти за договором кредиту підтверджується висновками судово-почеркознавчої експертизи, згідно яких підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підпис отримувача» заяв на видачу готівки на загальну суму 30000 дол. США виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою. (а.с.152-154, 193).

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що на підставі проведеної експертизи встановлено що позивачем не подавались заяви про видачу готівки та не підписувались. Вони підписані іншою особою. Таким чином позивач не отримував кошти за договором кредиту. Згідно із ст. 215 ч. 3 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша сторона заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним.

Однак з висновками суду погодитись не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його сторогою (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК саме в момент правочину.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладений з моменту передавання майна або вчинення певної дії.

Судом встановлено, що банк і позичальник уклали кредитний договір у письмовій формі, як вимагається ч. 1 ст. 1055 ЦК України. Договором передбачено, що кредит надається банком позичальнику готівкою з відкритого для цієї мети на його імя позичкового рахунку. Також встановлено, що банк перерахував на його позиковий рахунок обумовлену кредитним договором грошову суму, яку було знято з рахунку.

Отже посилання позичальника на те , що грошей з відкритого на його імя позичкового рахунку він не знімав не може бути підставою для визнання кредитного договору та укладених у подальшому додаткових угод до нього договорів недійсними, оскільки кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами в письмовій згоди з усіх істотних умов договору, а дії щодо зняття грошей з рахунку стосуються його виконання, а не укладання, тоді як правове значення вирішення питання про визнання кредитного договору недійсним має додержання його сторонами вимог закону саме при його укладанні, а не виконанні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 06 червня 2012 року по даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя В.В. Бугрик