Справа № 1711/389/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2012 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого судді - Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В суд звернувся ОСОБА_1, подавши цивільний позов до ОСОБА_2, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь 28280 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. заборгованості за договором позики; стягнути з відповідача на свою користь неустойку в розмірі 14422 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 80 коп.; стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі 427 (чотириста двадцять сім) грн. 80 коп. В обґрунтування цих вимог позивач зазначив, що 10 січня 2011 року відповідач отримав від нього позику в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США відповідно до укладеного сторонами 10 січня 2011 року договору позики, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 10 січня 2011 року. Згідно з доводами ОСОБА_1 відповідач зобовязався повернути вказані грошові кошти не пізніше 31 грудня 2011 року, однак взятих на себе зобовязань щодо повернення позики ОСОБА_2 у повному обсязі не виконав. Позивач вказав, що відповідач повернув лише частину позики в сумі 3500 (три тисячі пятсот) доларів США. За даними, наведеними ОСОБА_1 у позовній заяві, заборгованість ОСОБА_2 за договором позики від 10 січня 2011 року становить 3500 (три тисячі пятсот) доларів США, що в еквіваленті з врахуванням курсу валют 8 (вісім) грн. 08 коп. за 1 долар США, складає 28280 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. Окрім цього, позивач зазначив, що під різними приводами, відповідач уникає зустрічей із ним та ухиляється від повернення боргу. За таких обставин, ОСОБА_1 стверджує, що відповідно до п.3 договору позики від 10 січня 2011 року є підстави для стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання грошових зобовязань у виді штрафу у розмірі 1 (один) процент від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно з розрахунком позивача сума заборгованості ОСОБА_2 щодо сплати вказаного штрафу за 51 день прострочення становить 1785 (одна тисяча сімсот вісімдесят пять) доларів США, що, виходячи з курсу валют 8 (вісім) грн. 08 коп. за 1 долар США, складає 14422 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 80 коп.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду справи. З письмових заяв ОСОБА_1 від 19 квітня 2012 року і представника позивача ОСОБА_3 від 26 червня 2012 року слідує, що позивач та його представник клопочуть про розгляд справи без їх участі, повністю підтримують заявлені до ОСОБА_2 позовні вимоги та не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача та його представника, суд, керуючись ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

Зясувавши доводи позивача і його представника, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає частковому задоволенню.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних правових нормах.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Частиною 1 ст.548 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Статтею 551 ЦК України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

В даному випадку судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно з договором позики від 10 січня 2011 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 7000 (сім тисяч) доларів США, а ОСОБА_2 зобовязався повернути зазначену суму грошових коштів ОСОБА_1 не пізніше 31 грудня 2011 року.

Пунктом 3 даного договору позики від 10 січня 2011 року передбачено, що у випадку прострочення внеску останньої суми ОСОБА_2 виплачує ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 (одного) процента від суми заборгованості, яка залишилася, за кожний день прострочення.

Факт передачі грошових коштів в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США ОСОБА_1 в позику ОСОБА_2 10 січня 2011 року підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 від 10 січня 2011 року. Окрім цього, у зазначеній розписці від 10 січня 2011 року відповідач зазначив, що зобовязується повернути вказану позику позивачу не пізніше 31 грудня 2011 року.

Отже, судом встановлено, що частково повернувши половину суми позики 3500 (три тисячі пятсот) доларів США, ОСОБА_2 має заборгованість перед ОСОБА_1 щодо повернення решти позики в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) доларів США. Окрім цього, слідуючи положенням п.3 договору позики від 10 січня 2011 року, в звязку із простроченням виконання вказаних грошових зобовязань із відповідача в користь позивача підлягає стягненню неустойка у виді штрафу в розмірі 1 (одного) процента від суми заборгованості в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) доларів США за кожний день прострочення, починаючи з 01 січня 2012 року. При цьому на підставі ч.1 ст.11 ЦПК України розрахунок неустойки слід здійснити у межах заявлених ОСОБА_1 вимог за 51 день прострочення станом на дату предявлення ним позову 20 лютого 2012 року. Таким чином, визначена сума неустойки за договором позики від 10 січня 2011 року за 51 день прострочення виконання позичальником грошових зобовязань становить 1785 (одну тисячу сімсот вісімдесят пять) доларів США.

Вказані обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач не спростував, доказів у підтвердження повернення позивачу всієї суми позики та сплати неустойки суду не надав.

Враховуючи офіційний курс валют, встановлений Національним банком України станом на 26 червня 2012 року, тобто на день винесення даного судового рішення, який становить 7,992500 гривень за 1 (один) долар США та підлягає застосуванню відповідно до ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України, суд встановив, що розмір заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1, що виникла в звязку з неповерненням частини позики в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) доларів США за договором позики від 10 січня 2011 року в гривневому еквіваленті становить 27973 (двадцять сім тисяч девятсот сімдесят три) грн. 75 коп., а розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати неустойки за прострочення виконання зобовязань щодо повернення позики за вказаним договором за 51 день станом на 20 лютого 2012 року у гривневому еквіваленті складає 14266 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 61 коп. В цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Підстави для задоволення іншої частини вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відсутні, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.526, ч.ч.1, 2 ст.533, ч.1 ст.546, ч.1 ст.547, ч.1 ст.548, ст.549, ч.1 ст.550, ст.551, ст.ст.1046, 1047, ч.ч.1, 3 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.1 ст.88, ч.4 ст.169, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.224, ст.ст.225-228, ч.4 ст.231, ч.2 ст.232, ст.233, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 10 січня 2011 року в сумі 27973 (двадцять сім тисяч девятсот сімдесят три) гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку за договором позики від 10 січня 2011 року в сумі 14266 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят шість) гривень 61 копійку.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в задоволенні відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в загальній сумі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 82 копійки.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення суду.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів позивачем та його представником - з дня отримання його копії, а відповідачем - в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд