Справа № 2-8/12
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2012 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді - Бучацької А.І., при секретарі - Каланча К.В., за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в якому зазначив, що 25 грудня 2009 року о 13 годині, відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6, рухаючись на автошляху Болград-Червоноармійське-Арциз-Сарата, на 97 км +180 м, при виконанні обгону, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував позивач. Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, тривалий час лікувався, а належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. По даному факту була порушена кримінальна справа.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь матеріальну шкоду в сумі 94814, 62 гривні, втрачений ним внаслідок каліцтва середній дохід за період з 25 грудня 2009 року по 01 липня 2010 року в сумі 192493, 07 гривень, моральну шкоду в сумі 20000 гривень та 2500 гривень - за надання юридичної допомоги.

Вироком Саратського районного суду Одеської області від 01 грудня 2010 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і йому призначено покарання. Зазначеним вироком цивільний позов було задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Страхова компанія Провідна" - 28 660 гривень 89 копійок; з ОСОБА_6- 62014 гривень 10 копійок; з ОСОБА_3 - 202 493 гривні 07 копійок.

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2011 року вирок Саратського районного суду від 1 грудня 2010 року в частині задоволення цивільного позову скасовано і кримінальна справа направлена до Саратського районного суду Одеської області для розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 06 травня 2011 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" було залучено до участі у справі в якості співвідповідача (а.с.82).

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги і остаточно в своїх заявах від 14 травня 2012 року та від 30 травня 2012 року просив стягнути з ОСОБА_3 та ПрАТ «СК Провідна» солідарно на свою користь витрати на лікування у сумі 7210, 07 гривень; вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля 128 847 гривень; 580 гривень - оплата за проведення оцінки вартості автомобіля; 2279, 10 гривень - на придбання пального для поїздок до лікарні, а також до Саратського РВ ГУМВС України в Одеській області; 91 гривня - за перебування автомобіля на арешт майданчику; 1300 гривень - послуги евакуатора; втрачений середній дохід за період з 25 грудня 2009 року по 01 липня 2010 року - 192493, 07 гривень. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь моральну шкоду у сумі 20000 гривень, а з відповідача ОСОБА_3 також 2500 гривень - за надання юридичної допомоги.

Позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, його представник та третя особа - ОСОБА_6 позов про відшкодування вартості пошкодженого автомобіля визнали у сумі 32853 гривні, в частині, яка не буде відшкодована ПрАТ "СК"Провідна" . Вважають, що вартість пошкодженого автомобіля, визначена експертом при проведенні повторної авто товарознавчої експертизи, є завищеною. Витрати на лікування у сумі 7210, 07 гривень, за перебування автомобіля на арешт майданчику в сумі 91 гривня, послуги евакуатора -1300 гривень та втрачений середній дохід відповідача в сумі 192493, 07 гривень не визнали, тому що ці витрати не підтверджені належними доказами. Також просили врахувати, що ОСОБА_3 сплатив потерпілому на лікування 3000 гривень. Моральну шкоду визнали частково у сумі 5000 гривень. Витрати на правову допомогу визнали частково у сумі 1800 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав письмові заперечення проти позову, в яких, зокрема зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за рахунок ПрАТ "СК "Провідна", оскільки ОСОБА_1 не довів порушення його права на отримання страхового відшкодування та не подав до ПрАТ «СК «Провідна» вирок суду. Витрати на лікування у сумі 7210, 07 гривень не визнав, тому що відсутні відповідні медичні призначення. Із заявленого розміру моральної шкоди 20 000 гривень, за наявності до цього підстав. із страхової компанії може бути стягнуто не більше 2550 гривен. Ліміт відповідальності ПрАТ "СК Провідна" за шкоду, заподіяну майну, з урахуванням передбаченої умовами договору франшизи, складає лише 24999 гривень. Суму, що перевищує 24990 гривень за шкоду, заподіяну майну, має відшкодувати позивачу відповідач ОСОБА_3 самостійно. Витрати за проведення оцінки майна у сумі 580 гривень, витрати на пальне у розмірі 2279 гривень 10 копійок не відносяться до витрат, які відшкодовує страхова компанія. Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено відшкодування за рахунок ПрАТ "СК "Провідна" витрат на правову допомогу у розмірі 2500 гривень, та відшкодування втраченого заробітку фізичним особами - підприємцям, що заявлений позивачем у розмірі 192 493, 07 гривень.

Експерт ОСОБА_7 пояснив, що на підставі ухвали Саратського районного суду від 22 листопада 2011 року він проводив повторну авто товарознавчу експертизу щодо визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_2. Вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю зазначеного автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася 25 грудня 2009 року , станом на 28 січня 2010 року була ним визначена у сумі 128 847 гривень. Згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 19 від 29 січня 2010 року вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля НОМЕР_2, складає 80254 гривні. Різниця у визначенні вартості між цими експертизами складає 48593 гривні і обумовлена тим, що первісне дослідження не відповідає вимогам діючої

" ОСОБА_4 товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів", затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року за № 1335/5/1159. Так, попередній експерт не встановив інформаційні ознаки відновлювального ремонту обшивки бамперу переднього, передньої лівої двері, які впливають на ринкову вартість автомобіля на момент ДТП, а також на коефіцієнт фізичного зносу, величину втрати товарної вартості; не встановив повний перелік складових частин, що підлягають заміні, а також інші складові і матеріали, потрібні при відповідному ремонті; не встановив і не врахував повний перелік складових, що підлягають відновленню; неправильно встановив вартість запчастин та матеріалів; не врахував усі регламентні роботи при відповідному ремонті.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення відповідача, його представника та третьої особи, пояснення експерта ОСОБА_7, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінальної справи № 1-65/2010 за обвинувачення ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Саратського районного суду Одеської області від 01 грудня 2010 року встановлено, що 25 грудня 2009 року, приблизно о 13 годині, відповідач ОСОБА_3, керуючи згідно технічного паспорту автомобілем НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_6, на 97 км+180 м автошляху Червоноармійське-Болград-Арциз-Сарата в напрямку смт.Сарата Одеської області, порушив п.1.2,2.3 б), 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, здійснюючи обгін транспортного засобу, що рухався попереду, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_4, яким керував позивач.

В результаті ДТП позивачу ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки, рани голови, а автомобіль потерпілого було пошкоджено.

Зазначеним вироком відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і йому призначено покарання (а. с.2-5).

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_5, належить позивачу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль НОМЕР_6 належить на праві власності ОСОБА_6, а ОСОБА_3 має право керувати зазначеним автомобілем.

Ст.1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно висновку повторної авто товарознавчої експертизи № 17182 від 28 березня 2012 року вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля НОМЕР_4, внаслідок ДТП, яка сталася 25 грудня 2009 року, станом на 28 січня 2010 року, складає 128 847 гривень (т.2 а.с.24-30).

Висновок авто товарознавчої експертизи № 19 від 29 січня 2010 року, згідно якого вартість матеріальної шкоди , завданої володільцю зазначеного автомобіля складає 80254 гривні. суд не приймає до уваги., тому що цей висновок не відповідає вимогам "ОСОБА_4 товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів" , затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року за № 1335/5/1159.

14 травня 2009 року між ЗАТ СУ Провідна, правонаступником якої є ПрАТ СК Провідна та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № ВВ/7012702. В пункті 2 полісу встановлено, що ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 25 500 гривень, також передбачена франшиза у сумі 510 гривень, на суму якої зменшується страхове відшкодування.

Таким чином, з ПрАТ СК Провідна підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля у межах ліміту відповідальності страховика, в сумі 24990 гривень.

Заперечення представника ПрАТ СК Провідна про те, що відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, тому що потерпілий не надав копію вироку суду, суд вважає необґрунтованими, тому що ст. 35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає вичерпний перелік документів, які повинен надати потерпілий для отримання страхового відшкодування.

Ст. 1194 ЦК України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки шкоди завдано з вини ОСОБА_3 , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то на підставі ст. 1194 ЦК України з ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача різницю в сумі 103 857 гривень між фактичним розміром шкоди, завданої пошкодженням автомобіля і страховою виплатою (128 847 грн.- 24990 грн.).

Вимоги позивача про відшкодування витрат на лікування у сумі 7210 гривень 07 копійок підлягають частковому задоволенню. Згідно накладної та рахунку на оплату, ОСОБА_1 сплатив 1217 гривень за один набір МОС для плеча (а.с.46, 75). Як вбачається з медичної довідки № 1480 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Білгород-Дністровської міської лікарні з 25 грудня 2009 року по 13 січня 2010 року, лікувався за власний рахунок. У довідці також зазначені медичні препарати, які призначались ОСОБА_1 (т.1 а.с.48-49). За період лікування з 25 грудня 2009 року по 13 січня 2010 року надані позивачем чеки підтверджують придбання ліків на загальну суму 1809 гривень 91 копійка.

Починаючи з 14 січня 2010 року і по 04 серпня 2010 року позивач проходив амбулаторне лікування, що підтверджується листками непрацездатності (а.с.53-57). Однак, суду не надано переліку медичних препаратів, які призначались ОСОБА_1 за цей період. У зв'язку з чим, суд не приймає до уваги надані позивачем чеки на придбання медичних препаратів за цей період, а також чеки, в яких відсутні назви препаратів, в яких вказані чаї, трави, трав'яні збори, засоби гігієни, дитячі препарати, інші товари. Таким чином, витрати позивача на лікування підтверджені на суму 3026 гривень 91 копійка ( 1217 грн.+1809, 91 грн.). Згідно наданої розписки, відповідач ОСОБА_3 добровільно сплатив ОСОБА_1 3000 гривень на лікування. З урахуванням цієї суми з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на лікування у сумі 26 гривень 91 копійка ( 3026, 91 грн.-3000 грн.).

З відповідача ОСОБА_3 на користь позивача також належить стягнути документально підтверджені витрати за перебування автомобіля на арешт майданчику в сумі 91 гривня та 580 гривень оплата авто товарознавчої експертизи (т.1 а.с.45, 47).

Вимоги позивача про стягнення з відповідачів вартості послуг евакуатора в сумі 1300 гривень не підлягають задоволенню, тому що згідно наданої квитанції від 20 березня 2010 року, послуги евакуатора оплатив ОСОБА_8, а не позивач (а.с.74).

Відповідно до ч.2 ст.85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові у разі переїзду до іншого населеного пункту, а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

За таких обставин вимоги щодо стягнення витрат на придбання пального для поїздок до слідчого та до суду в сумі 2279 гривень 10 копійок не підлягають задоволенню, оскільки такі стягнення не передбачені законом, а вимоги щодо стягнення добових позивачем не заявлялись.

Також не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення втраченого внаслідок каліцтва середнього заробітку за період з 25 грудня 2009 року по 01 липня 2010 року в сумі 192 493, 07 гривень. Ст.1195 ЦК України встановлює, що розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров*я, що підлягає відшкодуванню. визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Довідку Білгород-Дністровської об'єднаної ДПІ суд не приймає до уваги, тому що в ній міститься інформація щодо обсягу виручки позивача від реалізації товарів, а інформація щодо отриманих позивачем доходів в ній відсутня.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 гривень підлягають повному задоволенню. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує характер злочину, ступінь вини відповідача ОСОБА_3, який вчинив злочин з необережності; глибину фізичних та душевних страждань позивача, який з вини ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, переніс фізичний біль та моральні страждання, тривалий час лікувався, погіршились його фізичні здібності, йому була встановлена 3 група інвалідності. Зазначені негативні обставини змінили звичайний спосіб життя потерпілого. При визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди суд також враховує вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи, що ліміт відповідальності ПрАТ СКПровідна щодо відшкодування моральної шкоди складає 2550 гривень, з нього на користь позивача належить стягнути грошову компенсацію моральної шкоди у зазначеному розмірі.

Відповідно до ст.1194 СК України з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 належить стягнути різницю в сумі 17 450 гривень між фактичним розміром моральної шкоди, завданої позивачу, і страховою виплатою ( 20000 грн. 2550 грн.).

На підставі ст. 84 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені витрати на оплату юридичної допомоги 2500 гривень.

Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача складає 124504 гривень 91 копійка (103857 грн. .+ 17450 грн.+ 580 грн.+ 26,91 грн.+ 91 грн.+ 2500 грн.).

З відповідача ОСОБА_9 СК Провідна на користь позивача належить стягнути 27 540 гривень (24990 грн.+ 2550 грн.).

В інший частині позову слід відмовити.

Вимоги позивача про стягнення завданої йому шкоди солідарно з відповідача ОСОБА_3 та ПрАТ "СК"Провідна" є необгрунтованими, тому що за змістом ст.1190 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди. Позивачу завдано шкоди лише діями ОСОБА_3, а обов'язок "ПрАТ "СК "Провідна" щодо відшкодування шкоди, як і конкретний розмір відшкодування, встановлений договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № ВВ/7012702).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, тому на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_3 та ПрАТ "СК "Провідна" на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме: з відповідача ОСОБА_3 - 1245 гривень, з ПрАТ "СК "Провідна" - 275 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст.4, 5, 6, 10, 11, ч.2 ст.84, ст.ст. 85, 88 , 212-215 ЦПК України, ст.1167, ст.1168, ст. 1187, 1192, 1194 ЦК України,

суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сто двадцять чотири тисячі п'ятсот чотири гривні 91 копійку.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_1 двадцять сім тисяч п'ятсот сорок гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі одна тисяча двісті сорок п*ять гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь держави судовий збір у сумі двісті сімдесят п*ять гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. І. Бучацька