Справа № 801/5056/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2012 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю прокурора Венцева І.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5ВІ.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, НАСК «Оранта», СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; ОСОБА_9 до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_8, ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі комунальної установи «Бердянська міська лікарня» Бердянської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 26.08.2011р. близько 17-10 год. на перехресті вулиць 50 років СРСР та Островського в м.Бердянську Запорізької області ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та ОСОБА_8, керуючи автомобілем НОМЕР_2 допустили порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої травмовано пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають поліси страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НАСК «Оранта» та СК «Провідна» відповідно. Тому позивач просить стягнути солідарно з НАСК «Оранта» та СК «Провідна» матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 2331,66 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. з кожної із вказаних страхових компаній, а також стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 45000 грн.

Позивач ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом, який надалі уточнила та в якому вказала, що 26.08.2011р. близько 17-10 год. на перехресті вулиць 50 років СРСР та Островського в м.Бердянську Запорізької області ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та ОСОБА_8, керуючи автомобілем НОМЕР_2 допустили порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої травмовано пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають поліси страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НАСК «Оранта» та СК «Провідна» відповідно. Тому позивач просить стягнути з НАСК «Оранта» матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 9993,05 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., стягнути з СК «Провідна» матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 9993,05 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рахунок відшкодування транспортних витрат 581,31 грн., в рахунок відшкодування витрат на надання юридичної допомоги 1700грн.

Бердянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі КУ «Бердянська міська лікарня», в якому вказав, що 26.08.2011р. близько 17-10 год. на перехресті вулиць 50 років СРСР та Островського в м.Бердянську Запорізької області ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та ОСОБА_8, керуючи автомобілем НОМЕР_2 допустили порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої травмовано пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 На лікування потерпілої ОСОБА_6 «Бердянською міською лікарнею» витрачено 1889,41 грн., на лікування потерпілої ОСОБА_10 12992,04 грн. Вказані кошти на загальну суму 14551,45 грн. прокурор просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь КУ «Бердянська міська лікарня».

Позивач ОСОБА_6 надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор Венцев І.А. позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача КУ «Бердянська міська лікарня» - ОСОБА_1 позовні вимоги прокурора підтримала, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги стосовно осіб, інтереси яких вони представляють не визнали та пояснили, що за позовом ОСОБА_6 стосовно стягнення з вказаних відповідачів моральної шкоди рішення вже прийнято вироком суду від 20.01.2012р., який в цій частині вже набрав законної сили, видані відповідні виконавчі листи, йде процедура виконання вироку суду, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог ОСОБА_9 про стягнення транспортних витрат на витрат на юридичну допомогу, представники відповідачів вважають ці витрати не доведеними наданими до суду доказами. Стосовно позовних вимог прокурора в інтересах КУ «Бердянська міська лікарня», то представники відповідачів вважають, що відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування зазначених в позові витрат на лікування покладено на страхові компанії, тому стягненню з неналежних відповідачів вони не підлягають. Просили в задоволенні позовів в частинах, що стосуються вимог до відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача НАСК «Оранта» - ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_6 визнала частково з розміром матеріальної шкоди погодилась, вважає її доведеною, але солідарне стягнення разом з іншою страховою компанією вважає неможливим, тому визнала половину заявленої суми стягнення в розмірі 1165,83 грн. Позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди не визнала тому, що ця шкода вже була стягнута з винних осіб вироком суду від 20.01.2012р. відповідно до діючого законодавства, НАСК «Оранта» не є винною особою у спричиненні такої шкоди, тому повторне стягнення вже відшкодованої моральної шкоди є незаконним. Позовні вимоги ОСОБА_9 в частині стягнення матеріальної шкоди визнала повністю, стосовно стягнення моральної шкоди не визнала на підставі наведених вище доводів. Стосовно позову прокурора висловила свою думку, що у разі звернення КУ «Бердянська міська лікарня» до НАСК «Оранта», страхова компанія не заперечує проти відшкодування відповідної частини витрат на лікування потерпілих. Просила задовольнити позовні вимоги в частинах, які нею визнані.

Відповідач СК «Провідна» до судового засідання свого представника тричі не направила, заперечень проти позовних вимог до суду не надіслала.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про наступне.

Згідно вироку Бердянського міськрайонного суду від 20.01.2012р., 26.08.2011р. близько 17-10 год. на перехресті вулиць 50 років СРСР та Островського в м.Бердянську Запорізької області ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та ОСОБА_8, керуючи автомобілем НОМЕР_2 допустили порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої травмовано пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_10 померла. Цим же вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були визнанні винними по ст.286 ч.2 КК України, їм призначено відповідне кримінальне покарання.

Також вказаним вироком суду встановлено, що винні у ДТП особи - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають поліси страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НАСК «Оранта» та СК «Провідна» відповідно. Позовні вимоги за позовами ОСОБА_6 та доньки загиблої ОСОБА_10 - ОСОБА_9 стосовно стягнення моральної шкоди з винних осіб задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 по 10000 грн. з кожного, на користь ОСОБА_9 по 40000 грн. з кожного. Інші позовні вимоги, в тому числі за позовом прокурора, залишені без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.04.2012р., прийняті вказаним вироком суду рішення стосовно винності вказаний осіб та стягнення з винних відшкодування моральної шкоди залишені без змін, рішення в частині залишення без розгляду інших позовних вимог скасовані.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказані обставини не заперечувались учасниками судового розгляду цивільної справи.

Тому суд вважає встановленими та доведеними, такими, що не потребують додаткового доказування вказані вище факти скоєння ДТП 26.08.2011р., склад учасників цього ДТП, винність відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні ДТП та спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_10, застрахованність цивільної відповідальності винних осіб в НАСК «Оранта» та СК «Провідна» відповідно.

За позовом ОСОБА_6 позовні вимоги стосовно стягнення з винних осіб моральної шкоди вже розглянуті вказаним вироком суду, рішення по ним прийнято, набрало законної сили, тому в цій частині задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги стосовно стягнення зі страхових компаній в солідарному порядку відшкодування матеріальної шкоди витрат на лікування суд вважає за необхідне задовольнити частково.

Зі змісту ст.1190 ЦК України, в солідарному порядку відшкодовується шкода, завдана спільними діями або бездіяльністю кількох осіб. В даному конкретному випадку відповідачі НАСК «Оранта» та СК «Провідна» не є особами, які завдали шкоду своїми спільними діями, тому солідарне стягнення з них спричиненої шкоди є неможливим. В той же час відповідно до ст.24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказана шкода підлягає відшкодуванню вказаними страховими компаніями, тому суд вважає за необхідне стягнути з них цю шкоду в рівних частках.

Аналізуючи в сукупності п.22.3 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України, суд робить висновок про те, що відшкодування моральної шкоди потерпілому страховиком повинно мати місце у випадку, коли така шкода не відшкодована винною особою, або рішення про розмір такої шкоди ще не прийнято судом. Тобто страховик або попередньо відшкодовує вказану шкоду до визначення її розміру судом, або відшкодовує її частину, яка розподіляється між страховиком та винною особою знов таки одним рішенням суду.

В даному конкретному випадку розмір моральної шкоди визначений вироком суду від 20.01.2012р. та стягнутий з винних осіб. Будь-яких доказів того, що ця шкода є лише часткою із загальної шкоди, спричиненої потерпілим, до суду не надано. При таких обставинах, з урахуванням можливості зворотної вимоги до винної особи, встановленої ст.1191 ЦК України, у разі задоволення позовних вимог в частині стягнення зі страховика моральної шкоди, винна особа повинна бути нести повторну відповідальність за те ж саме діяння, що протирічить загальним принципам відповідальності взагалі, і цивільної в тому числі. При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з відповідачів - НАСК «Оранта» та СК «Провідна» моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги ОСОБА_9 стосовно стягнення з НАСК «Оранта» та СК «Провідна» матеріальної шкоди, повязаної з витратами на лікування, суд вважає доведеними матеріалами справи, визнані представником відповідача ОСОБА_5, тому підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_9 стосовно стягнення з НАСК «Оранта» та СК «Провідна» моральної шкоди задоволенню не підлягають на підставі висновків, зроблених судом стосовно аналогічних позовних вимог ОСОБА_6

Позовні вимоги ОСОБА_9 стосовно стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 транспортних витрат та витрат на надання юридичної допомоги задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Додані до справи копії проїзних документів позивача не містять доказів того, що саме позивачем були придбані ці документи, куди та для яких цілей ними використовувалися. Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні це пояснити не зміг, також не зміг пояснити, з яких саме сум та на підставі яких документів складається загальна сума цих витрат.

Позовні вимоги стосовно стягнення витрат на надання юридичних послуг основані на довідці представника позивача ОСОБА_2 про такі витрати для складання уточненої позовної заяви та представництво інтересів позивача в суді. При цьому жодних розрахунків або конкретизації цих витрат до суду надано не було. При таких обставинах, а також з урахуванням того, що відповідно до ст.ст.56, 79 ЦПК України витрати на представництво інтересів в суді взагалі не входить до переліку судових витрат, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах КУ «Бердянська міська лікарня» задоволенню не підлягають на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.93-1 КПК України, на яку посилається позивач як на підставу свого позову, кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоровя, органу Міністерства фінансів України або прокурора…

Відповідно до ч.2 ст.93-1 КПК України, у разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Аналізуючи в сукупності вказані правові норми, на думку суду є очевидним та беззаперечним, що в даному конкретному випадку, при наявності факту страхування цивільно-правової відповідальності винних у спричиненні майнової шкоди осіб, застосуванню підлягає спеціальна норма діючого законодавства - ст.24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Це не протирічить і ч.2 ст.93-1 КПК України.

При таких обставинах стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоровя на лікування потерпілих від злочину, необхідно здійснювати зі страховика винних осіб, тому позов Бердянського міськрайонного прокурора заявлений до неналежного відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог за вказаним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1190, 1191, 1194 ЦК України, ст.93-1 КПК України, ст.ст.22, 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.56, 61, 79, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1165,83 грн.

Стягнути зі Страхової компанії «Провідна» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1165,83 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_9 в рахунок матеріальної шкоди 9993,05 грн.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_9 в рахунок матеріальної шкоди 9993,05 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

В задоволенні позову Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі комунальної установи «Бердянська міська лікарня» Бердянської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:ОСОБА_11