АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/248/2012
Справа №2-805/11 Головуючий 1 інстанції Труханович В.В.
Категорія відшкодування шкоди Доповідач Кругова С.С.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кругової С.С.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретарів - Гопко А.М., Єндовицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства 5, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2008 року позивач звернулась з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану майнову шкоду в сумі 20271,07 грн., моральну шкоду в сумі 15000 грн., а також судові витрати в розмірі 397 грн. та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 1500 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 15 травня 2008 року близько 17 години припаркувала належний їй автомобіль «Шевролетт Авео», державний номер НОМЕР_1 в дозволеному для стоянки місці, на узбіччі пр. Ілліча біля будинку 88 в м.Харкові. Вийшовши через деякий час, вона побачила, що на автомобіль здійснений наїзд трактором «ПМЗ-6», державний номер ХБ 6614 з причепом «2 ПТС-4», державний номер ФХ 9180 під керуванням ОСОБА_4 Надалі було встановлено, що вказаний транспортний засіб належить Комунальному шляхово-експлуатаційному підприємству 5 ( КШЕП 5), з яким ОСОБА_4 знаходиться в трудових відносинах і де працює трактористом. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4 внаслідок порушення ним п. 13.1 ПДР України. 03 червня 2008 року постановою Жовтневого районного суду міста Харкова він визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнений до адміністративної відповідальності.

В результаті ДТП був пошкоджений належний їй автомобіль та завдано майнову шкоду в сумі 20271,07 грн.

Крім того, завдана значна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона перенесла сильні душевні страждання в зв'язку із пошкодженнями майна, був порушений звичайний устрій життя, а також життєві плани. Крім того вимушена була багато часу витрачати на поїздки до ДАІ, експертних установ та суду. Душевні страждання посилились ще й тим, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував завданої шкоди.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з КШЕП -5 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування майнової шкоди 19685,65 грн.; витрати, пов'язані з відправкою кореспонденції у сумі 45,42 грн.; витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження у сумі 540 грн.; витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн. Стягнуто з КШЕП 5 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 367 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити та стягнути з КШЕП 5 м.Харкова на її користь моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та судові витрат, пов'язані з розглядом справи в апеляційній інстанції в розмірі 303,50 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення в частині відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди постановлено з порушенням норм матеріального права.

Так згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням, чи пошкодженням її майна. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд послався на вимоги ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Між тим згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових ) обов'язків, а відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником такого джерела. Вважає, що вказані статті є такими, при яких моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, а тому в випадках, коли шкода завдана працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових ) обов'язків та шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, повинна відшкодовуватись в повному обсязі, як майнова, так і моральна і суд в даному випадку неправильно застосував норми матеріального права.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач оскаржує рішення лише в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди. З огляду на це, судова колегія переглядає рішення суду лише в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, в іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядається.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню .

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт спричинення моральної шкоди позивачу ОСОБА_3 з боку КШЕП-5.

З таким висновком суду, судова колегія не погоджується з наступних підстав.

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди у липні 2008 року до КШЕП-5.

Згідно листа № 194 від 31.12.2008 року на підставі рішення Міськради № 254/08 від 10.09.2008 року КШЕП-5 припинило свою діяльність з 31.12.2008 року і його правонаступником є КП «Шляхрембут».

Суд першої інстанції не звернув на цей лист уваги і не зясував питання щодо процесуального правонаступництва (ст..37 ЦПК України) і 21.10.2011 року ухвалив рішення по справі відносно відповідача КШЕП-5.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було зясовано, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру державна реєстрація КШЕП-5 припинена 20.07.2010 року в результаті злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу майже через 15 місяців після скасування державної реєстрації, тобто відносно неіснуючого відповідача.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення відносно КШЕП-5 за часи його діяльності не ухвалювалось, підстав для застосування ст..37 ЦПК України і залучення для участі у справі правонаступника відповідача на стадії апеляційного розгляду справи не має.

З урахуванням вимог ст.. 307 ЦПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені судом 1-і інстанції порушення норм процесуального права і залучити до участі у справі відповідача.

Згідно п.4 ч.1 , ч.3 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового є порушення або неправильне застосування норм процесуального права. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 37, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2011 року в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди - скасувати .

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Комунального шляхово-експлуатаційного підприємства 5 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді -