Справа № 2 - 2639 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

8 червня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, представника органу опіки і піклування ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, треті особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, про визнання недійсним договору іпотеки, визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про придбання майна,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання недійсним договору іпотеки, визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про придбання майна.

Позивачка вказує на те, що 31 липня 2007 року між нею та ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» був укладений договір іпотеки, згідно якого вона в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_7 за кредитним договором передала в іпотеку банку належну їй квартиру АДРЕСА_1 в.м.Миколаєві. Проте зазначений договір було укладено з порушенням майнових та житлових прав її неповнолітньої дитини, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, державний виконавець при передачі на реалізацію нерухомого майна, всупереч Закону України «Про виконавче провадження», не встановив, що за адресою зареєстрована окрім неї її неповнолітня донька.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд визнати недійсним договір іпотеки, визнати недійсними прилюдні торги, протокол проведення торгів, акт про реалізації предмету іпотеки, свідоцтво про придбання майна.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов та просила про його задоволення. Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечувала, вказуючи на те, що є добросовісним набувачем квартири. Просила в позові відмовити. Представник Центрального відділу ДВС проти позову заперечував, посилаючись на те, що при здійсненні виконавчих дій, що передували реалізації квартири, він діяв в межах і на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Представник органу опіки і піклування в судовому засіданні вказувала на те, що при укладенні договору іпотеки квартири згода органу опіки і піклування не вимагалася.

Заслухавши пояснення сторін, представника Центрального відділу ДВС, представника органу опіки і піклування, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 31.07.2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_2 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, укладеним 31 липня 2007 року між ОСОБА_7 і банком, за умовами якого позичальник був зобовязаний до 31 липня 2012 року повернути кредит у розмірі 28000 дол. США.

У відповідності до ст..177 СК України та ст..17 Закону України «Про охорону дитинства», в редакції чинній на час укладення договору іпотеки, батьки малолітньої або неповнолітньої дитини не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати угоди щодо нерухомого майна, яке є власністю дитини, відмовлятися від належних дитині майнових прав, зобовязуватися від імені дитини порукою.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», в редакції чинній на час укладення оспорюваної угоди, для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Зазначені вимоги закону стосуються укладення угод щодо майна, яке є власністю малолітньої чи неповнолітньої дитини, або право на яке мають діти.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

З матеріалів справи і пояснень учасників процесу в судовому засіданні вбачається, що при укладенні іпотечного договору 31.07.2007 року, неповнолітня донька позивачки ОСОБА_8 в квартирі № 111 по пр..Леніна, 261 в м.Миколаєві не була зареєстрована, майнових прав на це житло не мала.

За такого суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним є недоведеними, а відтак задоволенню не підлягають.

З матеріалів цивільної справи та пояснень представника Центрального відділу ДВС в судовому засіданні слідує, що постановою Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 9 вересня 2010 року на підставі виконавчого листа № 2-4-4166, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення на користь ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» з ОСОБА_7, ОСОБА_1 солідарно заборгованості по кредитному договору в розмірі 25218,84 дол. США, що еквівалентно 194185 грн. 06 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3322,04 дол. США, що еквівалентно 25579 грн. 70 коп., заборгованості за поточними відсотками в розмірі 289,49 дол. США, що еквівалентно 2229 грн. 07 коп., пені 8846,15 дол. США, що еквівалентно 68115 грн. 35 коп., а також судових витрат у розмірі 1730 грн. 00 коп., а всього 291839 грн. 20 коп. було відкрито виконавче провадження.

14 жовтня 2010 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції проведено опис та арешт квартири АДРЕСА_3.

Згідно висновку з експертної оцінки майна зазначена квартира оцінена в 149900 грн. 00 коп. Проте, згідно акту переоцінки від 28 січня 2011 року, складеного ст.. державним виконавцем Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_5, вартість квартири АДРЕСА_3 складає 112425 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи протоколу № 11/331/10/і-331, затвердженого директором ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 10 березня 2011 року, ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» проведено прилюдні торги, за результатами яких, як свідчить акт про реалізацію предмета іпотеки від 15 березня 2011 року, іпотечне майно придбано ОСОБА_2.

30 березня 2011 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу на підставі ОСОБА_5 про проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції 15 березня 2011, на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4, зареєстроване в реєстрі за № 1108.

При здійсненні державним виконавцем виконавчих дій у 2010 році та передачі на реалізацію спірного нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 перевірка наявності малолітніх дітей, які мають право користування чи право власності на нерухоме майно діючим на той час законодавством від державного виконавця не вимагалася.

На теперішній час згідно п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про придбання майна є необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання недійсним договору іпотеки, визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення торгів, акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про придбання майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська