Справа№2- 608/2012рік
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27червня 2012 року селище Вигода
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого-суддi ОСОБА_1,
секретаря- Лукань О.З.,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька, суд-
Позивачка просить визнати відмову ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей безпідставною.
Надати дозвіл їй, ОСОБА_2, без згоди батька ОСОБА_3 оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.
Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до жовтня 2007 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Долинського районного суду. Від спільного проживання в шлюбі у них народилися двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням суду, місце проживання дітей після розлучення, визначено разом з нею. В даний час діти проживають з нею за адресою с.Оболоня вул.Бабієва Гора,26 Долинського району Івано-Франківської області.
Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.
Навесні вона отримала запрошення до м.Москви, Російської Федерації від родини-сестри її матері. Раніше вона неодноразово з дітьми виїжджали до своїх рідних в Російську Федерацію маючи на це згоду відповідача. Однак, на даний час ОСОБА_3 з незрозумілих причин відмовляється надати завірену нотаріальну заяву на дозвіл виїзду неповнолітніх дітей у період літніх шкільних канікул до родичів в Російську Федерацію.
Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам їхніх дітей та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 позовні вимоги уточнив, просив постановити рішення, яким надати дозвіл ОСОБА_2 на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідач на повторний виклик в суд не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, від нього не поступило заяви про розгляд справи у його відсутності.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засiданнi докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
У відповідності до протоколу № 4 Міжнародної Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Рим, 04.11.1950), ратифікованої Законом України № 475-97-ВР від 17.07.1997 року, кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і
необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоровя або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.
Згідно з ч. 2 ст. 10 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року «держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, в тому числі і власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моралі населення або прав і свобод інших осіб, і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами».
Згідно п.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ч.3 п.22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-НМ №023637, від 30.10.2007 року (а.с.4) , свідчить про те, що шлюб між ОСОБА_3, та ОСОБА_2, розірвано 30.10.2007р.
Згідно копій свідоцтв про народження І-НМ №148491 (а.с.6) та І-НМ №041316 (а.с.5) , ОСОБА_4 народився 14.06.2002 року, а ОСОБА_5 народилась 05.09.2006 року. Їх батьками є сторони по справі.
Довідка № 381 від 19.04.2012 року, видана виконавчим комітетом Оболонської сільської ради (а.с.7), свідчить, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Склад її сім»ї становить : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 дочка, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 мати.
Як встановлено в судовому засіданні позивачка по справі, разом з неповнолітніми дітьми, отримавши запрошення з Російської Федерації, від сестри своєї матері, має бажання тимчасово виїхати за межі України.
В судовому засіданні не здобуто жодного доказів того, що на даний час існують якісь обмеження чи перешкоди для реалізації неповнолітніми ОСОБА_4, 14.06.2002р.н. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 свого права на виїзд за кордон.
При таких обставинах суд вважає, що уточнений в судовому засіданні позов є обґрунтованим і належить до задоволення.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.
На пiдставi викладеного, протоколу № 4 Міжнародної Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475-97-ВР від 17.07.1997 року, Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-12 від 27.02.1991 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст.88, 208,209,215,218, 226 ЦПК України, суд,-
Надати дозвіл ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, 05.09.2006р.н.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Долинський районний суд.
Суддя: