Справа № 1805/4445/2012
Провадження № 2/1805/1313/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2012 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі Дєдушкіній Є.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом та вказує, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 1988 року по 25.03.2008 року, після чого шлюб був розірваний, від шлюбу дітей не мають. Під час шлюбу разом з дружиною придбавали майно, яке при розлученні домовились розділити в добровільному порядку таким чином : він переїхав проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, придбаний ними згідно договору купівлі-продажу від 05.10.01 р. на його імя, а відповідачка залишилась проживати в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, придбаній ними згідно договору-продажу від 03.02.2000 року та їй залишається рухоме майно, яке знаходиться в квартирі, а вона в свою чергу повинна сплатити йому грошову компенсацію за ? частку вартості квартири. Крім будинку в с. Самотоївка за їх домовленістю він отримав спільно придбаний автомобіль, 2003 року випуску, зареєстрований на його імя, а відповідачка отримала гаражний бокс № 750 в гаражному авто кооперативі «Автомобіль». Вважає, що це майно є рівноцінним і спору відносно нього у них не має.

Перед розірванням шлюбу вони удвох з відповідачкою подарували сину відповідачки 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_2, яка була придбана ними в 2006 році, але при зборі документів йому стало відомо, що договір-дарування був розірваний, а замість нього укладений договір купівлі-продажу. Згідно якого син відповідачки продав їй цю квартиру. В порушення їх домовленості, відповідачка не сплатила йому гроші, а 19.01.2012 року він отримав від неї листа про те, щоб він звільнив її торгівельне місце на ринку, яким він користується згідно договору оренди. Укладеним на імя позивачки. Вважає, що його право на рівноцінний поділ майна порушено саме з цього час, просить стягнути на його користь з позивача грошову компенсацію за ? частку квартири АДРЕСА_3 в розмірі 128 000 гривень та судові витрати по справі та за надання правової допомоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити .

Представник позивача його вимоги підтримала.

Відповідачка пояснила, що дійсно перебувала у шлюбі з позивачем. В 2008 році шлюб розірвали, при розлученні домовились розділити в добровільному майно, позивач переїхав проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, придбаний ними згідно договору купівлі-продажу від 05.10.01 р. на його імя, а вона залишилась проживати в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, придбаній ними згідно договору-продажу від 03.02.2000 року, позивач отримав в с. Самотоївка за їх домовленістю спільно придбаний автомобіль, зареєстрований на його імя, а вона отримала гаражний бокс № 750 в гаражному авто кооперативі «Автомобіль». Вважає, що це майно є рівноцінним, спір був відсутній, домовленості про грошову компенсацію за ? частку вартості квартири не було.

Представник відповідача пояснення відповідачки підтримує.

Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1988 року по 25.03.2008 року, після чого шлюб був розірваний, від шлюбу дітей не мають. Під час шлюбу придбали майно, яке при розлученні домовились розділити в добровільному порядку, а саме позивач переїхав проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2, придбаний ними згідно договору купівлі-продажу від 05.10.01 р. на імя позивача, а відповідачка залишилась проживати в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, придбаній ними згідно договору-продажу від 03.02.2000 року, крім будинку в с. Самотоївка за їх

домовленістю позивач отримав спільно придбаний автомобіль, 2003 року випуску, зареєстрований на його імя, а відповідачка отримала гаражний бокс № 750 в гаражному авто кооперативі «Автомобіль».

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що знає зі слів позивача, що між сторонами була усна домовленість про поділ квартири, та відповідачка повинна сплатити ? частину вартісті квартири, за який період повинна сплатити не знає.

Свідок ОСОБА_4 пояснила у судовому засіданні, що була домовленість між сторонами, вона чула від відповідачки, що вони домовились, вона сплатить ? частину вартісті квартири.

Свідок ОСОБА_5, мати відповідачки пояснила, що сторони після розірвання шлюбу домовились, що будинок в селі позивачу, а квартира відповідачки, про сплату за квартиру мови не було.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх вимог в частині того, що відповідачка повинна сплатити йому грошову компенсацію за ? частку вартості квартири АДРЕСА_1, та що про це була домовленість, не надано доказів того, що після того, як він з відповідачкою подарували сину квартиру, син не мав права нею розпоряджатись та в подальшому продати квартиру матері.

Позивач пояснив, що виник спір про торгівельне місце на ринку і він вважає, що з цього часу виник спір про поділ майна, однак сам позивач у судовому засіданні пояснив, що він торгівельне місце на ринку передав інший особі та сам особисто не користується та тим паче він не заявив в позові про те, що була домовленість відносно користування чи володіння торгівельним місцем на ринку, та доказів на підтвердження не надав суду.

Свідок ОСОБА_3, знає зі слів позивача про домовленість в частині сплати ? частини вартісті квартири, однак йому нічого на відомо, яким чином, якщо була домовленість відповідачка повинна сплачувати, в який період, які суми, також суд критично відноситься до показів даного свідка, так як йому відомо зі слів позивача.

Свідок ОСОБА_4 свідчить про те, що чула, як відповідачка казала на ринку, що вони домовились, однак конкретно, яким чином домовились, суду не пояснила, також суд критично відноситься до показів даного свідка, так як вона пояснила, що у них з відповідачкою неприязнені відносини.

Свідок ОСОБА_5, хоч і мати відповідачки, однак ії покази в частині того, що сторони після розірвання шлюбу домовились, що будинок в селі позивачу, а квартира відповідачкі, про сплату за квартиру мови не було, підтверджується тим, що сторони після розірвання шлюбу мешкали відповідно до даного поділу майна, більш трьох років питання про сплату за квартиру не виникало, якщо б була така домовленість, то були б визначені строки сплати грошових коштів, в якому розмірі, за який період, позивач не проживач в спірній квартирі понад три роки, той факт, що сторони разом іздили отримувати паспорт та за товаром не може свідчити про те, що відповідачка повинна сплатити позивачу грошову компенсацію за ? частку вартості квартири АДРЕСА_1, та що про це була домовленість, сам позивач не зміг конкретизувати свої вимоги в частині того яким же чином повинна була відповідачка сплачувати, в якій термін, які суми. Все це свідчить про відсутність домовленості між сторонами відносно сплати за ? частку вартості спірної квартири.

У судовому засіданні позивачем не доведені обставини на які він посилається, як підставу для поділу спірної квартири після розірвання шлюбу .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в межах заявлених позовних вимог в задоволенні позову слід відмовити за необшгрунтованістю позовних вимог, також позивачем пропущено строк звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 10. 11, 213-215, 218 ЦПК України, ст.. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 03 грудня 2012 року.

Суддя