Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2012 р.

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Герасименко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21»про визнання незаконних тарифів, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012р. ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста ОСОБА_2 з позовом до ОСББ «ПАРУС-21»та просив суд визнати діючий незатверджений тариф в 2 грн. по сплаті за житлово-комунальні послуги недійсним та незаконним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в будинку де він проживає відсутні договори між ОСББ «ПАРУС-21» і мешканцями будинку в тому числі ним, а тарифи по наданню комунальних послуг не погоджені з органами місцевої влади, що передбачено постановою Кабінету Міністра України №560 від 12.07.2005р. Також позивачем зазначено, що підставою для визнання тарифів незаконним є незаконність загальних зборів, які відбулися 17.10.2008р. на якому було визначений оспорюванний тариф, оскільки на вказаних зборах був відсутній кворум.

У судовому засіданні Позивач підтримав вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача ОСББ «ПАРУС-21», ОСОБА_3 який діяв на підставі довіреностей (а.с. 12 ) та ОСОБА_2 ( голова правління), заперечували проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що розмір оспорюваного тарифу не підлягає обовязковому затвердженню в органах місцевої влади, з тих підстав, що тарифи були затвердженні на загальних зборах, які на час розгляду справи є законні та не оспорені в судовому порядку. Також представником відповідача зазначено, що позивачем обраний спосіб захисту, який не передбачений діючим законодавством.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21»про визнання незаконних тарифів слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2005р. (а.с. 21) є власником квартири АДРЕСА_1.

Експлуатацію та обслуговування будинку за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 21 здійснює ОСББ «Парус-21»і будинок знаходиться на їх балансі.

У відповідності до ст. 385 ЦК України, ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фронду», п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992р. співвласники квартир багатоквартирних будинків для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку можуть створювати об'єднання, які діють відповідно до статуту та закону; співвласники водночас являються співвласниками допоміжних приміщень будинку, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані приймати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, у відповідності зі своєю часткою в майні будинку. Співвласники квартир(будинку) делегують об'єднанню право виступати від їх імені з правами власника будинку і замовника на виконання робіт по його обслуговуванню та ремонту.

За змістом ст.ст.4,6,9,10,15-17,21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання може бути створене з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру або інші приміщення, для чого скликаються установчі збори. Членство в об'єднанні може набуватися одночасно зі створенням об'єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви в будь-який момент його існування. До виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься затвердження кошторису, визначення розмірів внесків та платежів членами обєднання. Власник-член об'єднання зобов'язаний виконувати вимоги статуту обєднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів обєднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів і вимагати своєчасної їх сплати.

Таким чином ОСББ «ПАРУС-21»на своїх загальних зборах мало право встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об'єднання, згідно ст..16 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

При цьому суд також не вбачає обґрунтованим посилання позивача на відсутність у голови правління ОСББ «ПАРУС-21»оригіналу статуту, так як ОСББ «ПАРУС-21»є юридичною особою, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.71) від 15.11.2012р.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

П. 1 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення позивача від оплати даних послуг.

Згідно п.2 Протоколу загальних зборів мешканців ОСББ «Парус-21» №4 від 17.10.2008р. (а.с.40), мешканцями будинку було прийнято рішення про збільшення тарифу-( ВЕР) до двох гривень за квадратний метр, в якій увійшли усі додаткові витрати, які раніше фіксовано сплачували мешканці будинку, в тому числі і за ліфт, збиральницю, сантехніка, електрика.

Тобто згідно законодавства це є послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (ст.13 ч.1 п.2 Закону).

Згідно п.2 ч.1 ст.28 "Про місцеве самоврядування в Україні"(в редакції діючий на час винесення рішення зборів)до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності;

Відповідно до статті 7, части 2 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

З викладених норм вбачається, що ОСББ «ПАРУС-21»не є обслуговуючою (житлово-експлуатаційною) організацією, яка надає послуги, на яку б мав поширюватися Закон України «Про житлово-комунальні послуги», а є організацією, яка від імені співвласників будинку замовляє послуги, тобто є їх замовником, а тому посилання позивача на те, що розмір послуг має бути погоджений з органами місцевої влади, не грунтуються на законодавстві.

Таким чином визначений загальними зборами ОСББ розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території не потребує затвердження чи погодження органами місцевого самоврядування.

Судом також встановлено, що позивач також був присутній на цих загальних зборах.

На час розгляду справи зазначене рішення загальних зборів не оскаржене, в судовому порядку не визнане недійсним, також законність вказаного рішення не є предметом спору по даній справі, у звязку з чим суд не приймає до уваги посилання позивача на незаконний розмір тарифу, через відсутність кворуму на вказаних зборах.

Також суд приймає до уваги заперечення з боку представника відповідача стосовно обрання позивачем способу захисту, який не передбачений діючим законодавством, з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином з урахуванням аналізу вказаних норм вбачається, що такий спосіб захисту, як визнання незатвердженого тарифу по сплаті за житлово-комунальні послуги недійсним та незаконним, не передбачений діючим законодавством.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 81, 88, 208-209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст. ст . 15, 16, 319, 322, 385 ЦК України, ст.19,20 Закон України «Житлово-комунальні послуги», ст. 4, 10, 16, 17 Закон України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21»про визнання незаконних тарифів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

10.12.2012