Справа № 2- 2349/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2012 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

з участю: позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право проживання в будинку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.10.2011 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів.

В своєму позові позивач вказує на те, що йому на правах власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. В цьому будинку зареєстровані він, відповідачі. Посилаючись на те, що відповідачі фактично не проживають в його будинку більше 1 року і не бажають в добровільному порядку знятися з реєстрації, позивач обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він сплачує за відповідачів комунальні послуги, просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування і проживання в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Посилаючись на викладені в позові обставини, позивач просить суд його позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали. Посилаючись на те, що це їх батьківський будинок, який повинен був бути успадкованим всіма спадкоємцями, а дістався лише позивачу, а також на те, що їм не має можливості зареєструватися в іншому місці, просили суд в задоволені позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином викликався до суду. Від відповідача ОСОБА_4 не надійшло ніяких заяв про причини неявки і про розгляд справи у його відсутність. У попередніх судових засіданнях, як свідчать обставини справи відповідач ОСОБА_4 позову не визнавав.

Справа у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_4, враховуючи наявність і достатність фактичних даних про права та взаємовідносини сторін з розглядаємого предмету спору.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, на підставі виданого виконкомом Сухоєланецької сільради свідоцтва являється власником одного цілого житлового будинку АДРЕСА_1.

За вказаною адресою зареєстровані позивач, відповідачі по справі, а також батько позивача ОСОБА_5, а також двоє малолітніх дітей відповідачки ОСОБА_3

З акту обстеження по факту проживання від 29.09.2011 року, складеного секретарем Сухоєланецької сільради, пояснень даних сторонами в судовому засіданні вбачається, що фактично в будинку проживають позивач, його дружина та двоє малолітніх дітей, а відповідачі, батько позивача і двоє малолітніх дітей відповідачки ОСОБА_3 в цьому будинку не проживають.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідачі, малолітні діти відповідачки ОСОБА_3 фактично не проживають в будинку і не користуються ним і не без поважних причин, як зазначає позивач, а через те, що кожний з них має свою сім'ю та в зв'язку з цим не можуть спільного проживання разом.

Позивач як на підставу свого позову посилається на те, що він через реєстрацію відповідачів, сплачує за них комунальні послуги та несе витрати за ці комунальні послуги, але позивач ніяким чином не довів в судовому засіданні ці обставини.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести суду обставини на які вона посилається.

В даному випадку позивач не навів ніяких доказів в обґрунтування того, що він несе витрати за відповідачів зі сплати комунальних послуг і не надав, не навів ніяких доказів того, яким чином факт реєстрації відповідачів в будинку порушує його права власника.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідачі ізначально, ще до виникнення у позивача права власності на цей будинок, були зареєстровані в цьому, так як в цьому будинку проживала їх бабуся і мати.

Також вбачається, що у відповідачів не має зареєстрованого на правах власності житла, а тому вони не можуть зареєструватися за іншою адресою проживання.

Крім того, суд зазначає, що позивач як на підставу свого позову посилається на ст.405 ЦК України, якою регулюються правовідносини членів сім'ї власника житла на користування цим житлом.

З досліджених же в судовому засіданні обставин вбачається. що відповідачі не являються членами сім'ї позивача, так як кожний з відповідачів має свою сім'ю.

Суд звертає свою увагу і на ту обставину, що чинним законодавством відрізняються між собою поняття реєстрації факту проживання і фактичне проживання, які визначаються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Як свідчать пояснення позивача в судовому засіданні, він прагне тільки зняття з реєстрації відповідачів.

Тому, за таких обставин та через не доведеність позивних вимог позивачем, суд не вбачає правових підстав, передбачених ст. 405 ЦК України для задоволення позовних вимог позивача, а тому приходить до висновку про необхідність відмови йому в позові, як безпідставному.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені його позову до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право проживання в будинку.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів з моменту оголошення рішення.

Головуючий: