Справа № 2-3895/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

Дата документу 27.01.2012

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

17 січня 2012 року Октябрський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Г.В.
Андрієнко

при
секретарі:
І.А.Мартусь

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ПАТ «ВТБ
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, звернення стягнення на
заставлене майно,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2011 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернувся до суду з позовом, де просить
стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитними
договором № 22.74/08-СК від 18.04.2008 року в
сумі 552 847,05 грн. та судові витрати в
сумі 3640 грн. сплачені при подачі
позову.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказав, що 18 квітня 2008 року між
Відкритим акціонерним товариством ВТБ
Банк (в подальшому –«Банк") та
громадянкою ОСОБА_2 (в подальшому -
Позичальник") був укладений кредитний
договір № 22.74/08-СК відповідно до якої
Позичальнику був наданий кредит в сумі
555 500,00 грн. строком користування до
17.04.2015 року, зі сплатою 17 % річних за
користування кредитними коштами.

Відповідач взятих на себе зобов»язань
не виконує, а тому станом на 01.06.2011 року
борг складає 552 847,05 грн., не виконує
своїх зобов»язань по кредитному
договору і поручитель ОСОБА_1

Вказані обставини стали підставою для
звернення до суду.

Представник позивача позов підтримав
повністю.

Відповідачі в судове засідання
повторно не з»явилися, будучи
повідомленими про день і час слухання
справи.

Суд вважає можливим розглянути справу
без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
ВТБ Банк (в подальшому –«Банк") та
громадянкою ОСОБА_2 (в подальшому -
Позичальник") був укладений кредитний
договір № 22.74/08-СК відповідно до якої
Позичальнику був наданий кредит в сумі
555 500,00 грн. строком користування до
17.04.2015 року, зі сплатою 17 % річних за
користування кредитними коштами.

18.04.2008 р. між Банком та ОСОБА_1 укладено
Договір поруки № 22.74/08-ДП.

Відповідачі взятих на себе зобов»язань
не виконують, а тому станом на 01.06.2011
року борг складає 552 847,05 грн., а саме:

-          Прострочену заборгованість
за кредитом в сумі 39 190,88 грн.;

-          Поточна заборгованість за
кредитом - 470 290,50 грн.,

-          Інфляційні втрати - 685,84 грн.

-          Три проценти річних -196,49
грн.,

-          Пеня , нарахована у зв»язку
з несвоєчасним погашенням кредиту в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ за кожен день прострочення платежу
–1015,20 грн.,

-          Прострочена заборгованість
за процентами – 31 036,65 грн.,

-          Поточна заборгованість за
процентами - 3 084,81 грн.

-          Інфляційні втрати - 801,95 грн.

-          Три проценти річних –
282,03грн.,

-          Пеня , нарахована у зв»язку
із несвоєчасною сплатою процентів в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу
–1010,77 грн.,

-          Прострочена заборгованість
за комісійною винагородою –4 811,76 грн.

-          Інфляційні втрати - 158,79 грн.

-          Три проценти річних – 45,63
грн.,

-          Пеня , нарахована у зв»язку
із несвоєчасною сплатою комісійної
винагороди в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу - 235,75 грн.

Стаття 526 ЦК України
передбачає, що зобов»язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ст. ст. 546 ч. І, 549 ч. І,
З ЦК України виконання зобов»язання
може забезпечуватися неустойкою
(штрафом пенею), порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З
ЦК України у разі порушення
зобов»язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов»язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов»язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов»язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов»язується повернути кредит та
сплатити проценти.

В задоволенні позовних вимог стосовно
стягнення інфляційних втрат та трьох
процентів річних, необхідно відмовити ,
оскільки Банк за прострочення сплати
заборгованості нараховує боржникам
пеню у вигляді штрафних санкцій.

З метою забезпечення виконання в
повному обсязі зобов'язань
Позичальника по Кредитному договору, в
тому числі щодо повернення кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом, комісій, пені, штрафних
санкцій, збитків та будь-яких інших
платежів, 18.04.2008р. між Позивачем та
Відповідачем укладений Іпотечний
договір № 22.74/08-ДІ .

Предметом іпотеки є житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: Полтавська область, місто
Полтава, провулок Вантажний № 7, що
належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого Управлінням
житлово-комунального господарства м.
Полтави від 10.04.2008р., зареєстровано в КП
Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор»від
14.04.2008р., в книзі : 106, № запису : 14695.
Реєстраційний номер об'єкту : 7172120.
Предмет іпотеки сторони Іпотечного
договору оцінили в 734 000,00 грн.

Враховуючи положення п. 2 ст. 577 ЦК
України, статті 15 Закону України «Про
заставу», статей 3, 4 Закону України «Про
іпотеку» предмет іпотеки
зареєстрований в Державному реєстрі
іпотек (витяг додається), Державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, що підтверджується
відповідним Витягом з реєстру від
18.04.2008р. № 18209951 та підтверджує
переважне право Позивача (вищий
пріоритет) перед іншими
іпотекодержателями на звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього

Положення ч.2 ст. 590 ЦК України
встановлюють момент, коли
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, а саме, коли не буде виконано
забезпечене зобов'язання у
встановлений строк (термін), якщо інше
не встановлено договором або законом.
Пунктом 4.2 Іпотечного договору
передбачено, іпотекодержатель має
право достроково стягувати наданий
кредит незалежно від встановленого
строку виконання зобов'язань, у разі їх
невиконання, зокрема, за Кредитним
договором. Оскільки, у Позивача виникло
право достроково вимагати виконання
зобов'язань по Кредитному договору, то
у Позивача, відповідно, одночасно
виникло право звернення стягнення на
предмет іпотеки за Іпотечним
договором.

14 серпня 2009року між Відкритим
акціонерним товариством ВТБ Банк та
ОСОБА_1 було укладено Договір про
внесення змін №1 до Іпотечного
договору від 18.04.2008року. № 22.74/08-ДІ.

В якому сторони домовилися пункт 1.2
Іпотечного Договору № 22.74/08-ДІ від
18.04.2008р. викласти в наступній редакції:

п. 2.1 Згідно з кредитним договором
Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю
кредит у сумі 555 500,00 грн. з строком
повернення до 17.04.2015 р. та сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі та в порядку, передбаченому
Кредитним договором. Сплата
Іпотекодержателю процентів за
користування кредитом та погашення
кредиту здійснюється щомісячно в
порядку встановленому кредитним
договором.

Частина 2 статті 589 ЦК України
передбачає, що за рахунок якого,
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

В задоволенні позовних вимог про
визначення порядку і способу
реалізації заставного майна
необхідно відмовити , оскільки суд не
може перебирати на себе повноваження
державної виконавчої служби по
виконанню рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209,
212 –215,224 ЦПК України, ст..ст. 526, 546, 549, 554
, 572,579, 589, 590, 611, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позов ПАТ «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, звернення стягнення на
заставлене майно задовольнити
частково.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ
Банк» заборгованість по кредитному
договору в сумі 550 676,32 грн. , а саме:

-          Прострочену заборгованість
за кредитом в сумі 39 190,88 грн.;

-          Поточна заборгованість за
кредитом - 470 290,50 грн.,

-          Пеня , нарахована у зв»язку
з несвоєчасним погашенням кредиту в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ за кожен день прострочення платежу
–1015,20 грн.,

-          Прострочена заборгованість
за процентами – 31 036,65 грн.,

-          Поточна заборгованість за
процентами - 3 084,81 грн.

-          Пеня , нарахована у зв»язку
із несвоєчасною сплатою процентів в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу
–1010,77 грн.,

-          Прострочена заборгованість
за комісійною винагородою –4 811,76 грн.

-          Пеня , нарахована у зв»язку
із несвоєчасною сплатою комісійної
винагороди в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу - 235,75 грн.

В рахунок погашення заборгованості в
сумі 550 676,32 грн. звернути стягнення на
заставлене майно - житловий будинок з
надвірними будівлями , що знаходяться
за адресою : Полтавська область, м.
Полтава, провулок. Вантажний,7, що
належить ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2

на користь ПАТ «ВТБ Банк» судові
витрати по 1 820 грн. з кожного.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Полтавської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 діб.

Роз»яснити відповідачам право на
оскарження заочного рішення протягом
10 діб з моменту отримання його копії.

Суддя
Г.В. Андрієнко

Головуючий

Г. В. Андрієнко