Справа № 22-ц-1447/12 Головуючий у 1 інстанції: Савуляк Р. В.
Провадження № 22-ц/1390/1447/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Цяцяк Р.П.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 червня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03 червня 2011 року відмовлено у позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на проживання у житловому приміщенні по вул. Будівельна,9/41 в м. Червонограді Львівської області та зняття їх з реєстрації за зазначеною адресою.

Задоволено зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право на користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 в м. Червонограді Львівська область та вселено їх у зазначену квартиру.

Скасовано зняття з реєстрації комунальним підприємством Комінтех ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2.

Зобовязано КП Комінтех зареєструвати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в квартири №41, що в будинку №9 по вул. Будівельна в м. Червонограді Львівської області.

Скасовано рішення бюро приватизації КП Червонограджитлокомунсервіс від 13 червня 2007 року №46 про приватизацію ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4, яке видане бюро приватизації КП Червонограджитлокомунсервіс 13 червня 2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_8 44 (сорок чотири) гривні 50 коп. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 90 (девяносто) гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення процесу.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, не відповідає вимогам матеріального права та ухвалено з порушенням процесуального закону. Вказує, що відповідачка вже 11 років проживає за кордоном разом з дітьми, маючи дозвіл на проживання та роботу. Всі ці роки за комунальні послуги сплачував позивач, лише у 2005 році борг по квартирі був погашений батьками відповідачки. Звертає увагу суду, що у районного суду не було підстав для задоволення позову про визнання права на користування жилим приміщенням та вселення, оскільки відповідачі втратили право на користування спірним житлом через відсутність у ньому без поважних причин понад встановлений строк.

Окрім цього вказує, що районний суд вирішив вимогу стосовно ОСОБА_5 щодо визнання за ним права на спірне житло та вселення у нього, однак вказаної вимоги він не заявляв. Вважає незаконним рішення і в частині скасуванння зняття з реєстрації комунальним підприємством Комінтех ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2 та зобовязання КП Комінтех зареєструвати їх в цій квартирі, оскільки такі обовязки не входять в компетенцію цього підприємства, а орган, який уповноважений здійснювати ці дії навіть не був залучений до участі у справі.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відмовляючи в позові ОСОБА_2 та задовольняючи зустрічний позов, районний суд виходив з того, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні за місцем реєстрації з поважних причин, відтак вони не втратили право користування жилим приміщенням по вул. Будівельній,9/41 в м. Червонограді, а оскільки підставою для здійснення приватизації спірної квартири лише ОСОБА_2 стало протиправне зняття з реєстрації у ній відповідачів, які мають з ним рівне право на приватизацію даної квартири відповідно до ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, то рішення бюро приватизації КП Червонограджитлокомунсервіс від 13 червня 2007 року №46 про приватизацію квартири лише ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру є недійсним.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погоджується, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Житловий фонд України утворюють жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України(ст.4 ЖК України).

Згідно ст.5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад(житловий фонд місцевих рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

З матеріалів справи вбачається, що будинок №9 по вул. Будівельній у м. Червонограді належить до державного житлового фонду.

Районним судом встановлено, що 24 грудня 1991 року ОСОБА_2, ОСОБА_4, які перебували у зареєстрованому шлюбі, та їх діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, були зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, як одна сімя. 23 квітня 1998 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ст.ст.71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу Українирозяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст.71 ЖК, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад установлені строки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі були відсутні у спірній квартирі понад установлені строки з поважних причин, оскільки ОСОБА_4 змушена була час від часу виїзджати за межі України на тимчасові заробітки через складне матеріальне становище та необхідністю заробляти кошти і на утримання дітей, їх навчання, так як позивач аліментів на їх утримання не сплачував, і на оплату заборгованості за комунальні послуги.

Проте, навіть виїжджаючи тимчасово на роботу за кордон, відповідачі не втрачали звязку із спірною квартирою, оскільки ОСОБА_4 23.08.2000 року та 01.12.2003 року зверталась із заявами у житловий відділ КП Червонограджитлокомунсервіс про те, що вона залишає за собою право на проживання у спірній квартирі, просить її не виписувати; вони оплачували усі комунальні послуги, що стверджується копіями багаточисленних квитанцій та довідкою Червоноградського відділення №7856 ВАТ Державний ошадний банк Українипро те, що розрахунковими чеками з рахунків ОСОБА_9 та ОСОБА_10Ю.(батьків відповідачки ОСОБА_4О) на суми 2953 грн, 1334,8 грн. та 2606,97 грн. у вересні 2005 року була погашена заборгованість за опалення за адресою АДРЕСА_5.

Натомість позивачем не подано жодного документу, який би підтверджував те, що саме він оплачував комунальні послуги у спірній квартирі.

Твердження апелянта про те, що відповідачка вже 11 років проживає за кордоном разом з дітьми не відповідає дійсності, оскільки у 2003- 2005 роках відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 притягувались в Україні до кримінальної відповідальності, що стверджується вироками Червоноградського міського суду Львівської області, тут відбували покарання, лише 31.01.2006 року позивачем було надано нотаріально посвідчену згоду на поїздку відповідача ОСОБА_6 з освітньо - туристичною метою до Іспанії у супроводі матері ОСОБА_4, яка проживає в м. Червонограді вуд. Будівельна №9 кв.41(т.1 а.с.64).

Іншого житла відповідачі ні в Україні, ні за кордоном не мають, право на тимчасове проживання і працевлаштування в Іспанії мають лише ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир(будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України.

До обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два та більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму(ст.2 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду).

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну власність або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнаті у гуртожитку).

Наведене свідчить про те, що приватизація жилих приміщень відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду можлива лише за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.05.2007 року відповідачів визнано такими, що втратили право на користування квартирою №41 по вул. Будівельній,9 в м. Червонограді, вказане рішення ухвалено в результаті заочного розгляду справи. На підставі зазначеного рішення позивачів було знято з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17.07.2008 року вищенаведене рішення Червоноградського міського суду від 10.05.2007 року скасоване.

13 червня 2007 року бюро приватизації КП Червонограджитлокомунсервіс прийнято рішення №46 про приватизацію ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3, на підставі якого позивачу 26.06.2007 року видане свідоцтво про право власності(САВ 313277).

Оскільки при прийнятті рішення про приватизацію спірної квартири 13.06.2007 року письмової згоди від відповідачів, які у ній були зареєстровані постійно, не було отримано зняття їх з реєстрації проведено незаконно, то проведеною приватизацією порушено їх законні права.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки діями позивача права відповідачів були порушені, то суд підставно прийняв рішення про задоволення зустрічного позову.

Колегія суддів вважає, що оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозвязку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Твердження апелянта про те, що суд не притягнув до участі у справі орган, на який покладено обовязки щодо реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання є необґрунтованим, так як протокольною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 13.05.2009 року до участі у справі в якості третьої особи було притягнуто паспортне відділення Червоноградського МВ ГУМУСУ у Львівській області, про що його 14.05.2009 року було повідомлено(а.с.61-62,64 т.2).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 червня 2011 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: