У Х В А Л А

16 серпня 2012 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

при секретарі Ковальчук А.В.,

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 Ярполковаича до Луцької міської ради, Управління земельних ресурсів Луцької міської ради, ОСОБА_5 про скасування рішення Луцької міської ради, скасування державного акта про право власності на землю та його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування рішення Луцької міської ради, скасування державного акта про право власності на землю та його державної реєстрації, в якому просили визнати недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради №62/67 від 07.07.2010 року в частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_5, визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯЛ №999341 від 28.07.2011 року, зобовязати Управління земельних ресурсів Луцької міської ради скасувати державну реєстрацію цього акта.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання:

- Який розмір земельної ділянки (довжина, ширина, площа, кути) був встановлений за адресою м. Луцьк, вул. Смелякова, 10 відповідно до первинних правовстановлюючих документів?

- Чи відповідають цим розмірам наявні у відповідача та позивачів спірні земельні ділянки?

- Чи збережені розміри та конфігурація земельних ділянок при видачі державного акта відповідачу?

- Чи порушені санітарні норми та норми ДБН при видачі державного акта відповідачу в частині користування приміщеннями позивачем без порушення прав відповідача?

Представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.145 ЦПК України встановлено вичерпний перелік обовязкового призначення експертизи судом за клопотанням хоча б однієї із сторін, а саме -- якщо у справі необхідно встановити характер і ступінь ушкодження здоровя, психічний стан особи, вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

В інших випадках призначення експертизи є не обовязком, а правом суду.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 року №8 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справахвказано судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли зясування певних обставин не потребує спеціальних знань.

Позивачами оспорюється рішення Луцької міської ради про безоплатну передачу відповідачу земельної ділянки у власність та державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий відповідачу на підставі рішення.

Питання поставлені стороною позивача для експертизи стосуються питань відхилення між площею і межами земельних ділянок, їх технічних даних. Разом з тим, суду не надано первинних правовстановлюючих та технічних документів на земельні ділянки до видачі відповідачу оспорюваного державного акту.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність необхідності експертного висновку, оскільки така необхідність не обумовлена обставинами, викладеними в позовній заяві і поданими стороною позивача доказами, в звязку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 143, 145, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника позивача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи-- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій