Справа № Провадження №22-ц-1233/12 22-ц/1090/1291/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія47Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

17 листопада 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього ст. 180 СК України обовязку утримувати дітей. Натомість діти потребують постійного нормального харчування, одягу та інших необхідних речей, на що позивач не має необхідних коштів. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дітей. Також зазначала, що оскільки вона має намір перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 84 СК України просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до 31 жовтня 2014 року.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2011 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 17 листопада 2011 року, та на утримання ОСОБА_3 до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років в розмірі 1/6 частини його доходів, починаючи з 17 листопада 2011 року по 31 жовтня 2014 року. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 94 грн. 10 коп. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 150 грн. витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині розміру аліментів на утримання дітей змінити, зменшивши цей розмір з 1/3 до ј частини, а в частині задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу - відмовити в зв»язку з відсутністю у нього такої можливості.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду є законним, якщо суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення є обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення правильно визначив характер спірних правовідносин, які склалися між сторонами, встановивши, що від спільного проживання сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхніх спільних дітей відповідає сімейному законодавству, яке встановлює обов»язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Доводи апелянта про необхідність зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього судом на утримання дітей з 1/3 до ј частини, колегією суддів відхиляються, оскільки наведені відповідачем підстави для зменшення розміру аліментів ним доведені не були. Так, посилання ОСОБА_2 на слабке здоров»я спростовується тим, що згідно наданих ним та наявних в справі письмових доказів він хворів протягом 2010 року, а операцію йому було проведено у березні 2011 року, тобто станом на час розгляду справи про стягнення аліментів в листопаді грудні 2011 року слабкий стан здоров»я відповідача нічим не підтверджений. Посилання апелянта на те, що він добровільно надає на утримання дітей грошові кошти, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки даний факт не позбавляє позивача, як матір дітей, права звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача, як батька дітей, аліментів на їхнє утримання у встановленому законом порядку.

Необгрунтованими є і доводи апелянта про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині стягнення з нього аліментів на її утримання, оскільки така можливість встановлена ч. 2 ст. 84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, оскільки молодшій дитині сторін сину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, три роки виповниться 31 жовтня 2014 року, і він проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: