Справа №2516/2179/12
Провадження № 2/2516/1321/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2012 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Мартиненка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві до суду позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в м. Носівка Чернігівської області по вул. Челюскіна, 22, вартістю 63 778 грн. 50 коп., в порядку спадкування після смерті своєї дружини ОСОБА_3, яка померла 28.03.2012 року. Вказуючи обставинами, якими обґрунтовуються позовні вимоги, що він є єдиним спадкоємцем майна після смерті дружини, прийняв спадщину після її смерті, подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Однак, оскільки правовстановлюючі документи на 1/2 частину житлового будинку, яка належала його дружині, відсутні, так як за життя спадкодавця вони не виготовлялися, він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку і звернувся до суду з даним позовом.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивач приклав до позовної заяви докази, а саме, копії: свідоцтва про смерть ОСОБА_3, свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, технічного паспорту на житловий будинок в м. Носівка Чернігівської області по вул. Челюскіна, 22, згідно якого вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 127 557 грн., свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.06.2012 року, витягу про державну реєстрацію прав від 12.06.2012 року та в оригіналі довідку виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області від 29.08.2012 року.

Позивач в судове засідання не зявився, але до суду надійшла його заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада Чернігівської області свого представника в судове засідання не делегувала, але до суду надійшла заява за підписом Носівського міського голови про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши доводи позивача в позовній заяві до суду, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд приходить до наступного.

28.03.2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_3 була дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлої 28.03.2012 року, наданої ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою на запит суду, заяву про прийняття спадщини після її смерті, 14.06.2012 року подав лише позивач у справі ОСОБА_1

Тому суд робить висновок, що спадщину після смерті ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв ОСОБА_1

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦК України вказує, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За статтею 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Статтею 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Станом на 15.04.1991 року, тобто на час введенню в дію Закону України "Про власність", у житловому будинку в м. Носівка Чернігівської області по вул. Челюскіна, 22, який відносився до типу колгоспних дворів, проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 міської ради Чернігівської області від 29.08.2012 року.

Тобто ОСОБА_3 мала право на 1/2 частину вказаного житлового будинку, як член колгоспного двору.

Частина 4 статті 174 ЦПК України вказує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, яке суд вважає таким, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, доцільним буде позов задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в м. Носівка Чернігівської області по вул. Челюскіна, 22, вартістю 63 778 грн. 50 коп., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.03.2012 року.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Кучерявець