Справа № 22-ц-1152/12 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г. Б.
Провадження № 22-ц/1390/1152/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2011 року задоволено позов ПАТ УкрСиббанк до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_8 в користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк 1629050 (один мільйон шістсот двадцять девять тисяч пятдесят) гривень 80 коп. суми боргу та 2019 (дві тисячі девятнадцять) гривень 30 коп. судових витрат, а всього 1631070 (один мільйон шістсот тридцять одну тисячу сімдесят) гривень 10 коп.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що договори, які передбачають отримання позичальником суми кредиту в іноземній валюті є такими, що суперечать закону навіть в тому разі, якщо в них визначений еквівалент в національній валюті. Еквівалент предмету договору споживчого кредиту в національній валюті не може сприйматися як предмет цього договору, оскільки ним є іноземна валюта. Вказує, що невідповідність договору споживчого кредиту вимогам закону тягне за собою недійсність такого договору, оскільки договори споживчого кредитування в іноземній валюті за своєю юридичною природою не є кредитними договорами, а є класичним видом договорів позики, предметом яких можуть бути як грошові кошти, так і інші речі, визначені родовими ознаками. Вважає, що існує істотна зміна становища щодо виконання боргових зобовязань за кредитним договором з підвищенням курсу іноземної валюти, який на момент укладення кредитного договору становив 5 грн., а тому сума боргу, яку необхідно сплачувати значно зросла, у звязку з чим значно погіршився фінансовий стан боржника.

Вважає, що кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, в банку відсутня індивідуальна ліцензія на оформлення та надання кредиту в іноземній валюті. Крім цього зазначає, що Банком порушено Закон України Про захист прав споживачів, оскільки банк не повідомив, що вартість кредиту може істотно зрости, ніж це очікувалось під час укладення договору.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і апелянта ОСОБА_4, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ПАТ УкрСиббанк, районний суд виходив з того, що внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору його заборгованість перед позивачем становить 65798,65 євро, що еквівалентно 1629050,8 грн., відповідальність за порушення зобовязання лежить на ньому, а також на поручителю ОСОБА_8, яка у відповідності до укладеного договору поруки виступила поручителем за невиконання чи неналежне виконання позичальником кредитного зобовязання, погодилась з умовами кредитного договору та договору поруки без застережень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Районним судом встановлено, що 7 серпня 2007 року між АТ УкрСиббанк та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 158800 доларів США, зі строком погашення до 06.08.2032 року.

Зобовязання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки №132275 від 07.08.2007 року, який укладений з відповідачкою ОСОБА_8

З матеріалів справи вбачається, що відповідачам надсилалась лист-вимога №137-010/1848 від 14.04.2010 року щодо необхідності належного виконання умов кредитного договору, погашення існуючої заборгованості за кредитом та штрафних санкцій, однак жодних дій з їх боку, спрямованих на погашення заборгованості, вчинено не було.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК України).

Згідно ст.553 ч.1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсилідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Тому колегія суддів вважає правильним висновок суду про стягнення заборгованості за кредитним договором достроково та покладення обовязку по сплаті боргу солідарно обома відповідачами.

Покликання апелянта на те, що при укладенні кредитного договору він виходив з того, що курс гривні відносно долара США буде стабільним та становитиме 5 грн., однак сума боргу, яку необхідно сплачувати значно зросла, у звязку з чим значно погіршився фінансовий стан боржника, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Валюту зобовязання по спірному договору долар США ОСОБА_3 було визначено із власної волі, а доказів того, що ПАТ УкрСиббанк не має права здійснювати кредитування в іноземній валюті, відповідачем не подано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: