Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3640/2012р. Головуючий у 1-й інстанції: Мєркулова Л.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В., суддів: Маловічко С.В., Бабак А. М.,

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнення заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИЛА :

У січня 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнення заборгованості по аліментам, в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб було розірвано у 2006 році. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час обидві доньки повнолітні, але продовжують навчання у вищих навчальних закладах, у зв»язку з чим потребують матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку не надає такої допомоги донькам на навчання, у зв»язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до закінчення навчання. Крім того, залишився борг по аліментам, які стягувались з відповідача на дочок, коли вони були неповнолітніми, у розмірі 4486,34 грн., але відповідач не сплачує цю суму. Тому просила також стягнути цю суму з відповідача як заборгованість по аліментам.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання, та на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання, тобто по 30.06.2012 року, починаючи з 28.01.2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість по аліментам в сумі 4486,34 грн. згідно виконавчого листа № 2-1496 Заводського районного суду м. Запоріжжя на користь ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 94,10 грн. за

сплату держмита. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі

107,30 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, при ухваленні рішення порушено норми матеріального права, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що повнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є дочками сторін у справі.

Згідно довідки ОСОБА_5 з 01.09.2010р. навчається в Одеській юридичній академії на денному відділенні / а.с. 3, 78 /. А отже ОСОБА_5 не проживає в м. Запоріжжі разом з матір»ю, і тому мати позбавлена можливості звертатись з позовом до батька про стягнення аліментів на її утримання, а правом на звернення до суду в такому разі наділена сама дочка. Тому позов в цій частині не підлягав задоволенню, але ці обставини залишились поза увагою суду, що призвело до неправильно вирішення справи в цій частині про стягнення аліментів на користь матері.

Друга дочка сторін у справі ОСОБА_4, 13.11.1990р. народження, згідно довідки № 72 від 20.12.2010р. є студенткою ІУ курсу заочного відділення факультету іноземної філології Запорізького національного універститету / а.с. 7, 77/.

З паспорту відповідача слідує, що його зареєстрованим місцем проживання є адреса: АДРЕСА_1, а з довідки КП «ВРЕЖО № 1», що разом з ним мешкає жінка та мати-пенсіонерка, ІНФОРМАЦІЯ_3 / а.с. 27, 28/.

З наданої відповідачем довідки про доходи з ДП «Транс-Експрес-1» вбачається, що він працює водієм на 0,5 ставки та за період з лютого по липень 2011р. має зарплату у розмірі 480 грн., виходячи з мінімального розміру / а.с. 29/.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача аліменти на повнолітніх дочок, суд вказав, що не бере до уваги зазначену довідку, оскільки такої заробітної плати не передбачено законом, та відповідач не доказав, як на таку зарплату він може утримувати непрацюючу дружину та мати-пенсіонерку. Тому суд вважав, що ОСОБА_2 в такому разі має інший неофіційний доход.

Проте ці висновки є лише припущенням суду, оскільки судом не встановлено додаткового джерела доходів відповідача або будь-яких даних про інший розмір його доходів, в той час як вказаний в довідці розмір заробітної плати 480 грн. не суперечить чинному законодавству як оплата за роботу на 0,5 ставки від мінімального розміру зарплати в сумі 960 грн., яка встановлена в Україні у період з 01.04.2011 по 30.09.2011р.

Отже, не встановивши іншого розміру доходу відповідача, колегія вважає, що його матеріальний стан унеможливлює стягнення з нього аліментів на утримання повнолітніх дочок, що кореспондує з вимогами ст. 199 СК України, де обов»язковою умовою стягнення аліментів є спроможність батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення суду були стягнуті з Шинка-

ренка О.О. на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 500 грн. на кожну щомісячно до досягнення ними повноліття, які стягувались за виконавчим листом.

Позивач посилається на ті обставини, що за цим виконавчим листом у відповідача мається заборгованість, розмір якої нею визначено у сумі 4468,34 грн.

З цим погоджується суд, стягнувши цю суму як заборгованість відповідача по аліментам, про що зазначає тільки в резолютивній частині рішення, але при цьому суд на порушення вимог ст. 212-215 ЦПК України не вмотивовує своїх висновків, з яких підстав він вважає ці вимоги доведеними та чим підтвердженими.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 14.12.2006р. до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ надійшов виконавчий лист 2-1496 від 10.11.2006р., виданий Заводським районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до досягнення ними повноліття. 10.10.2010р. молодша дитина досягла повноліття, заборгованість за виконавчим листом відсутня, тому 12.01.2011р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за ст. 37 п. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв»язку з фактичним виконанням рішення суду. В ході проведення виконавчих дій порушень чинного законодавства при виконанні виконавчого листа № 2-1496 від 10.11.2006р. не виявлено / а.с. 55, 56 /.

Зазначена постанова не оскаржена позивачем ОСОБА_3, а отже фактичне виконання рішення і відсутність заборгованості не спростовані позивачем. Тому у суду були відсутні підстави щодо задоволення позову в цій частині, що стало можливим через те, що суд взагалі не встановлював цих обставин та відповідних ним правовідносин, обмежившись формальним стягненням цієї суми як доведеної неперевіреними розрахунками позивача.

Таким чином, всі доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході перегляду справи в апеляційному суді, тому у відповідності до вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України вона підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2012 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітніх дітей, які продовжуєть навчання, та заборгованості по аліментам в сумі 4486,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: