Справа № 2-414/2012 Провадження № 22-ц/0290/2209/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Панасюка О.С.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 2546,01 гривень,

за апеляційною скаргою голови правління кредитної спілки «Аккорд» ОСОБА_3 на заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

18 квітня 2012 року кредитна спілка «Аккорд» звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2546,01 гривень ( а. с. 2-3 ). Позов мотивований тим, що 03 березня 2006 року між сторонами у справі був укладений кредитний договір № 15 ТР терміном дії до 03.03.2007 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2086,00 гривень, що доводиться видатковим ордером. Всупереч договірним зобовязанням в установлені графіком терміни позичальник кошти спілці не повернув, як наслідок у нього має місце заборгованість в загальній сумі 2546,01 гривень, що складається з 992,54 гривень - залишок кредиту, 560,93 - залишок процентів, 992, 54 гривні - нараховані штрафні санкції.

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2012 року у позові кредитної спілки «Аккорд» відмовлено у повному обсязі ( а. с. 29 ).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, голова правління кре-дитної спілки «Аккорд» ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному по-рядку, просить дане заочне рішення скасувати, справу спрямувати на новий судовий розгляд. Апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене судом за незясування всіх наявних обставин, що мають значення для справи, з порушенням, неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права ( а. с. 35-39 ).

Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 21 серпня 2012 року кредитній спілці «Аккорд» поновлений строк на апеляційне оскарження заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2012 року ( а. с. 75 ).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевірив-ши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених усуді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ух-валив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце об-ставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами во-ни підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирі-шення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини виплива-ють із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочин-ства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд виходив з того, що чиним цивільним законодавством України встановлений строк позовної давності у три роки, який починається зі спливу строку виконання. Строк виконання зо-бовязання ОСОБА_2 за уладеним договором визнасчений 03 березня 2007 року, тому строк позовної давності для позивача закінчився 03 березня 2010 року. Про поновлення цього строку позивач не клопотав.

Суд першої інстанції керувався пунктом 31 постанови Пленуму Верховно-го Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирі-шенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де зазначено, що, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Згідно частини 4 статті 267 ЦК України суд застосував наслідки щодо спливу строку позовної давності у цій справі та відмовив у позові.

Частиною третьою пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду Украї-ни від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» ви -значено, що встановивши пропущення строку для звернення з позовом без поважної причини, суд у рішенні вказує про відмову у позові з цих підстав крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цьо-го.

Висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, є правильними, таки-ми, що відповідають чинному законодавству України.

Апелянт вказує, що пункт 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано-го суду України України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» не відпові-дає Конституції України в частині принципів рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів, у доведеності перед судом їх переконливості, тому положення цього пункту не може застосовуватися при вирішенні справ. Апелянт вважає, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть поширю-ватися на правовідносини, які склалися між сторонами у справі, а відтак суд першої інстанції помилився у визначенні правовідносин у даній справі.

Однак, викладені мотиви скарги колегія суддів оцінює критично на підста-ві норм статей 10, 11, частини 3 статті 27 ЦПК України щодо обовязку осіб, які беруть участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

В апеляційній скарзі міститься посилання на порушення провадження 18 грудня 2008 року господарським судом м. Києва про банкрутство кредитної спілки «Аккорд», що є чинником зупинення перебігу позовної давності та за-значено, що копія ухвали суду з цього питання додається до апеляційної ска-рги.

Однак, реально копія ухвали господарського суду до скарги не додана, що вбачається крім іншого з переліку додатків у самій апеляційній скарзі. Також не надано доказів щодо вилучення правоохоронними органами всієї фінансо-во-господарської документації спілки.

Посилання у скарзі на порушення кримінальної справи проти попередньо-го складу правління кредитної спілки «Аккорд» за фактом привласнення гро-шових коштів в особливо великих розмірах не стосується спору, що має міс-це в даному випадку і повинен бути вирішеним судом за зверненням особи в установленому порядку.

Отже, суд першої інстанції вірно визначившись у правовідносинах, що склалися між сторонами у справі, давши їм належну правову оцінку та дій-шовши підставного висновку про відмову у задоволенні заявленого позову в повному обсязі, правильно застосував норми матеріального права, не пору-шив вимог процесуального права.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обстави-ни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, вони є необгрунтованими, такими, що спростовують ви-сновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваномі судовому рішен-ні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК Укра-їни, колегія cуддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу голови правління кредитної спілки «Аккорд» ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді:

З оригіналом вірно: