Справа № 2-115/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2012

Яворівський районний суд Львіської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Домашовець М.Ф.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 в заяві до суду просить постановити рішення про стягнення в його користь з відповідача ОСОБА_2 10360 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди покликаючись на те, що 21 грудня 2008 року, ОСОБА_2 в селі Наконечне Друге Яворівського району Львівської області, автомобілем вчинив наїзд на неповнолітнього сина ОСОБА_4, який від отриманих травм помер.

Під час досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

01 липня 2009 року, Яворівським районним судом Львівської області відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено до покарання у виді 04 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 03 роки.

В результаті цього злочину, йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, так як він змушений був витрачати кошти на похорон та надгробний памятник, а також отримав душевні страждання у звязку з втратою сина, втратив психологічну рівновагу, погіршився стан його здоровя. Переніс він також душевні страждання і від позиції самого відповідача, який не відшкодував йому завданої матеріальної шкоди.

Оскільки заподіяна йому шкода так і не була відшкодована, тому він змушений був звертатися до суду про примусове стягнення з винного завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у заяві, просить позов задоволити в повному обємі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю та суду пояснив, що він, позивачу ОСОБА_3, ще під час слідства та суду, мав намір відшкодувати завдані йому збитки, але ОСОБА_3 відмовлявся з ним розмовляти на тему відшкодування шкоди, а на даний час, він не буде відшкодовувати ОСОБА_3 жодних матеріальних та моральних збитків, так як за вчинений ним злочин він вже відбув покарання, а тому просить відмовити у стягненні з нього в користь позивача матеріальну та моральну шкоду.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Згідно вироку Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2009 року, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та обрано покарання у виді 04 років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 03 роки.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2009 року, вирок Яворівського районного суду Львівської області від 01 липня 2009 року відносно ОСОБА_2 залишено без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_5, в інтересах засудженого ОСОБА_2 без задоволення.

Товарні чеки від 22 грудня 2008 року та рахунок-фактура від 29 грудня 2009 року, підтверджують вартість ритуальних послуг та памятника, які позивачем ОСОБА_3 були придбані на поховання покійного сина.

Згідно частини 1 статті 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно частини 1 статті 1201 Цивільного Кодексу України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2, який визнаний судом винним у вчиненні злочину, слід стягнути в користь позивача ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду, заподіяну злочином.

При визначенні моральної шкоди, яку слід стягнути з відповідача ОСОБА_2, суд враховує перенесені моральні страждання та душевну біль позивача і приходить до висновку, що позов в цій частині слід задоволити частково, оскільки розумний та справедливий розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_3 слід визначити в сумі 50000 гривень.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 є підставними, так як з вини відповідача ОСОБА_2 йому завдано майному та моральну шкоду, а тому з відповідача в користь позивача, слід стягнути 10360 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1187, 1201 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 10360 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 50000 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 214 гривень 60 копійок та в розмірі 500 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга про оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.