Справа № 2-79/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

секретарів с/з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в жовтні 2009 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, як приватний підприємець здійснює підприємницьку діяльність по місцю фактичного проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач мешкає в тому ж будинку та на протязі 2007-2009 років систематично зверталася до органів місцевого самоврядування, контролюючих органів із заявами, скаргами як з приводу незаконного зайняття ОСОБА_4 підприємницькою діяльністю так і з інших підстав. У звязку з проведенням вищезазначеними органами численних перевірок за заявами та скаргами відповідача їй заподіяні моральні страждання.

Відповідач ОСОБА_5 предявила зустрічний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 40000 грн., оскільки ОСОБА_4 здійснила незаконне будівництво прибудови, гаражу та паркану на землі спільного користування за адресою вул. М.Лисенка 13, чим унеможливила доступ до належної їй на праві власності частини будинку № 13 по вулиці Лисенка. При цьому зазначила, що ОСОБА_4 проводить незаконну підприємницьку діяльність по пошиву та ремонту мяких меблів, авто чохлів в приміщеннях вказаного будинку, чим створюється шумовий ефект, який заважає їй займатися особистими справами, порушує сон та викликає страх.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, зустрічний позов не визнала.

Відповідач вважала первісний позов безпідставним та просила в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов просила задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 23, 1167 Цивільного Кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власницею ? частки квартири № 2 в багатоквартирному будинку № 13 по вул. Миколи Лисенка в м. Житомирі (а.с.21).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 08.09.2004 року ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем (а.с.252). З пояснень позивача ОСОБА_4 слідує, що остання на протязі 2007-2009 років займалася підприємницькою діяльністю в АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_6, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи.

Рішенням Корольовського районного суду від 13.04.2011 року частково задоволено позов ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ОСОБА_6, КВЖРЕП № 3, зобовязано ОСОБА_6 знести підсобне приміщення, розташоване між огорожею та стіною будинку № 13 по вул. Миколи Лисенка в м. Житомирі. ОСОБА_4 участі в розгляді даної справи не приймала, стороною по справі не була.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений строк.

Аналізуючи встановлені судом обставини, пояснення сторін, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_5 були підстави для звернення з заявами до вищезазначених органів з приводу перевірки викладених нею в її заявах фактів щодо незаконних на її думку дій ОСОБА_4 Такі звернення були викликані наміром захистити свої права, свободи та інтереси.

Отже, звернувшись до державних органів, відповідач реалізовувала своє конституційне право, передбачене статтею 40 Конституції. Разом з цим, позивач не надала суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження причинного звязку між діями ОСОБА_5 та отриманими нею внаслідок цього моральними стражданнями, що є її обовязком відповідно до вимог ст.ст. 10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_4

Не підлягає задоволенню і зустрічний позов ОСОБА_5, оскільки згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13.04.2011 р. не вбачається вини ОСОБА_4 у заподіянні шкоди ОСОБА_5 внаслідок незаконного будівництва прибудови. Беззаперечих даних щодо зайняття ОСОБА_4В незаконною підприємницькою діяльністю суду не представлено.

З огляду на те, що сторонами не доведено законодавчо визначених вищевказаних обовязкових складових цивільно-правової відповідальності про відшкодування моральних збитків у задоволенні зустрічного позову також слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 23, 1167 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди із змінами і доповненнями, ст. ст. 3, 10, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

В зустрічному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

На рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира.

Cуддя О. С. Рожкова