Номер провадження 2/2603/650/12
Справа №2-132/12
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2012 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

при секретарі Самойловій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 14.01.2011 року на мосту ім. Патона у м. Києві, відбулась ДТП, а саме зіткнення автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_2 та під керуванням ОСОБА_3, на підставі довіреності, із автомобілем НОМЕР_2 під керуванням 3-ої особи ОСОБА_4 і з автомобілем "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_3, що належить їй на праві власності та яким вона особисто керувала. Позивач зазначила, що внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено її автомобіль, загальний розмір невідшкодованого матеріального збитку, за вирахуванням тієї частини, що була виплачена страховою компанією, становить 84 490 грн. 22 коп. Крім того їй було спричинено моральну шкоду, розмір якої вона визначає у 40.000 грн.. Оскільки відповідачі не відшкодовують завдані збитки, вона змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

В ході розгляду справи позивач та її представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неодноразово уточнювали позовні вимоги, остаточно позивач та її представник просили суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля, з урахуванням коштів, отриманих від страхової компанії, у розмірі 84 490 грн. 22 коп., моральну шкоду у розмірі 40.000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 6.000 грн., витрати по зберіганню автомобіля на фірмовій СТО у розмірі 34.306 грн., витрати на банківські послуги, а усього 158 796 грн. 30 коп., а також, понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на загальну суму 1494 грн. 91 коп.

У судовому засіданні позивач та її представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 збільшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд про їх задоволення, посилаючись на те, що саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2М є винними у заподіянні збитків пошкодженням автомобіля позивача та у понесенні позивачем додаткових збитків, однак не вживають жодних дій по їх відшкодуванню, а тому ОСОБА_1 має право на відшкодування не тільки матеріальної, а й моральної шкоди, інших витрат та на відшкодування понесених нею судових витрат по розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, зазначив суду, що він дійсно винен у вказаній ДТП, однак виникла вона не по його вині, а тому, що він уникав іншого зіткнення, ОСОБА_2 загалом не є винним у спричиненні збитків позивачу.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначила, що наданий позивачем висновок спеціаліста містить необґрунтовано завищені тарифи по відшкодуванню ремонту транспортного засобу позивача, так як наданий звіт оцінки вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, що проводився на замовлення страхової компанії, значно різняться в вартості. Крім того, представник зазначила суду про виключення із справи відповідача ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що обовязок відшкодування шкоди покладається на винуватця ДТП, а ним, відповідно, є ОСОБА_3 а також, що виникнення моральної шкоди у позивача в результаті ДТП є недоведеним фактом, а сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 40.000 грн. виходить за рамки розумності та справедливості. У задоволенні вимог позову, представник позивача просила суд відмовити, оскільки вказані вимоги не доведені позивачем та її представниками в ході розгляду справи, а за таких обставин не підлягають задоволенню судом.

Заслухавши пояснення сторін по справі та їх представників, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.01.2011 року на мосту ім.Патона у м.Києві, відбулась ДТП, а саме зіткнення автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_2 та під керуванням ОСОБА_3, на підставі довіреності, з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням 3-ої особи ОСОБА_4 та з автомобілем "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1, що належить останній на праві власності.

Відповідно до постанови Печерськогорайонного суду м. Києва від 11.02.2011 р. ОСОБА_3 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави (а.с.7-8).

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_3 є винним у пошкодженні автомобіля та спричиненні матеріальних та моральних збитків ОСОБА_1.

Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до Висновку спеціаліста №02/01 від 26.01.2011 р., розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_3 склав 108.443 грн. 91 коп. (а.с.14-33).

У відповідності до вимог ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Сторонам розяснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобовязані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_2 з вказаним висновком не погодився, надав суду Звіт № 59601 від 24.01.2011 року, відповідно до якого сума матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_3 склала 57 441грн. 00 коп. (а.с.48-67).

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення сторін та показання спеціаліста ОСОБА_8 та оцінювача ОСОБА_9, суд приймає, як належний доказ саме Висновок спеціаліста №02/01 від 26.01.2011 р., оскільки допитаний в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_8, зазначив суду, що ним проводився огляд пошкодженого транспортного засобу, при цьому проводилось часткове розбирання автомобіля, під час якого було виявлено ряд пошкоджень і саме тому розмір збитків, завданих ОСОБА_1 пошкодженням її автомобіля був встановлений у сумі 108.443 грн. 91 коп..

В той час, як Оцінювач ОСОБА_9, який був допитаний судом в судовому засіданні, показав, що ним теж проводився огляд пошкодженого транспортного засобу, однак окрім капоту, більше жодних деталей розібрано не було, оскільки огляд проводився на замовлення страхової компанії, інша сторона на огляд запрошена не була і відповідно він був позбавлений права розбирати автомобіль. При цьому ОСОБА_9 зазначив суду, що він допускає, що при розбиранні пошкодженого автомобіля були б виявлені приховані пошкодження і тоді б сума збитків була значно більшою.

Судом встановлено, що між ПАТ „СК Українська страхова група та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу, на підставі якого позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 25.245 грн. (а.с.9).

Згідно вимог ст.1194 , особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, залишок невідшкодованої суми у розмірі 84.490 грн. 22 коп. різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1.

Вини ОСОБА_2 у заподіянні матеріальної шкоди ОСОБА_1 суд не вбачає, а тому відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог, предявлених до ОСОБА_2.

Крім того, не підлягає задоволенню судом вимога позивача щодо відшкодування витрат по зберіганню пошкодженого автомобіля на території ТОВ Автосаміт ЛТД, з тих підстав, що як зазначила у судовому засіданні позивач, вона має понести вказані витрати та сплатити рахунок-фактуру у розмірі 34.306 грн., однак як було встановлено судом вказаний рахунок-фактура позивачем на час розгляду справи сплачений не був, а відтак суд приходить до висновку, що зазначені вимоги не знайшли свого обгрунтування у судовому засіданні, а відтак не підлягають відшкодуванню позивачу з боку відповідача.

Згідно вимог ст.23 ч.1, 2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п.3 Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд приймає до уваги моральні страждання, яких вона зазнала, враховано той факт, що з вини ОСОБА_3 під час скоєння ДТП, позивач зазнала значних переживань, а крім того пошкоджено майно (автомобіль) ОСОБА_1, чим їй заподіяно душевних страждань, суд врахував інші негативні наслідки та вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5.000 грн., розмір моральної шкоди 40.000 грн., визначений позивачем, суд вважає явно завищеним.

Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката, або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

В обгрунтування вимог про відшкодування витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, позивачем надано угоду №8 від 24.03.2011 року про надання юридичних послуг, укладеного між позивачем та АО м.Києва Кредо, розрахунок про надання правової допомоги та квитанція про її оплату (а.с.144-142, 149).

Згідно вимог ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 діяв у судовому засіданні, як представник позивача з повним колом прав, наданим стороні по справі, позивач заяви про допущення ОСОБА_5, як особи, яка має право на надання правової допомоги, суду не подавала і зазначена особа не допускалась судом до участі у справі, а діяла як представник позивача, а тому суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування витрат, понесених позивачем по оплаті правової допомоги не знайшли обгрунтування у судовому засіданні, та не підлягають задоволенню судом.

Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача банківських витрат, оскільки вказані витрати не входять до переліку судових витрат, які підлягають відшкодуванню при розгляді справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача понесені судові витрати, а саме: витрати по оплаті авто-товарознавчого дослідження у розмірі 1.500 грн., судовий збір у розмірі 876 грн. 90 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн., пропорційно до частки задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 27, 31, 56, 60, 81, 84, 88, 143, 212 215 ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1194 ЦК України, п.3 Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди- суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 84.490 грн. 22 коп., витрати по оплаті авто-товарознавчого дослідження у розмірі 1.500 грн., моральну шкоду у розмірі 5.000 грн., судовий збір у розмірі 876 грн. 90 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн., а всього стягнути 92.117 грн. 12 коп..

В задоволенні інших вимог позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: