Справа № 22-ц-1875/2012 Провадження № 22-ц/2590/1875/2012 Головуючий у I інстанції Маслюк Н.В. Доповідач - Горобець Т. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2012 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді ГОРОБЕЦЬ Т.В.,

суддів: ХРОМЕЦЬ Н.С,. ОСТРЯНСЬКОГО B.L

при секретарі Мартиновій А.В.

за участю: Позивача ОСОБА_1, його представника -

ОСОБА_2,представників відповідача ОСОБА_3

,ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в ОСОБА_6 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ново заводського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального лікувально-профілактичного закладу „ Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня" про визнання неправомірними дій та нечинним рішення,

встановив:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2012 року у задоволенні позову відмовлено за його безпідставністю та недоведеністю.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування зазначеного рішення , як незаконного. На думку апелянта, рішення не відповідає вимогам матеріального процесуального права, а саме, ст. 19 Конституції України, ст. ст.6,9 ОСОБА_7 України « Основи законодавства про охорону здоров»я», ст..З ОСОБА_7

України « Про психіатричну допомогу», а також суперечить Інструкції про

затвердженій наказом МОЗ України № 12 від 17.01.2002 року та Порядку

проведення обов»язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів ,

затвердженому Постановою KM Україні №1465 від 27.09,2000 року, Порядку

видачі медичної довідки для отримання дозволу ( ліцензії) на конкретний об»єкт

дозвільної системи, затвердженому наказом МОЗ України №252 від 20.10.1999

року зі змінами , внесеними згідно наказуі№ 329 від 12.12.2000 року.

Крім того, позивач вважає, що наявним у справі доказам судом дана

неправильна оцінка, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника,

представників відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи І апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, перевіривши законність

рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено як факту порушення його прав оскаржуваними ним та бездіяльністю відповідача так і факту неправомірності цих дій ( бездіяльності) . Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції ґрунтується

на нормах матеріального права, яким регулюються спірні правовідносини та

відповідає наявним у справі доказам, дослідженим та оціненим відповідно до

Глави 5 Розділу 1 та ст. 212 ЦПК України.

Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту порушеного права, з яким особа може звернутись до суду, чітко виписані в ст.. 16 ЦК України, крім того, ч.2 ст.. 16 ЦК України передбачено, що інші способи захисту можуть бути встановлені договором чи окремими законами.

Із змісту ст. 32 ОСОБА_7 України « Про психіатричну допомогу» вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність осіб, якими порушуються права, свободи та законні інтереси громадян при наданні їм психіатричної допомоги, можуть бути оскаржені до суду. Тобто, способом захисту прав, свобод чи законних інтересів особи , які вона вважає порушеними відповідачем при наданні їй психіатричної допомоги, може бути оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності відповідного медичного закладу.

Відповідно до п.З абз. 1 ч. 1 ст. 1 цього ОСОБА_7 « психіатрична допомога» - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного ;здоров»я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим ОСОБА_7 та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з встановлених обставин, зокрема, що ОСОБА_8 з 25.11.2008 року неодноразово самостійно звертався на прийом до лікаря-психіатра Чернігівської обласної

18.09.2009 року ОСОБА_8|В.М. був особисто ознайомлений з історією хвороби, за результатами ознайомлення скарг не надходило.

12.10.2040 року позивач звернувся до лікаря за довідкою « для зброї», яким було рекомендовано пройти консультацію психолога. За результатом співбесіди з психологом 26.10.2008 року лікарями ЛКК йому на момент огляду не було рекомендовано володіння та зберігання вогнепальної зброї, про що зазначено в амбулаторній карті.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині вимог про визнання бездіяльності відповідача неправомірною, а саме, невидача йому довідки за результатами психіатричного огляду 26.10.2010 року, також не можуть бути визнані обґрунтованими, враховуючи, що позивачем не зазначається суть порушення його прав, свобод чи інтересів невидачею довідки та в чому незаконність рішення суду першої інстанції в цій частині. Ухвалюючи рішення суд обґрунтовано зазначив, що факту відмови у видачі довідки не встановлено, довідка не була видана, так як позивач за такою довідкою безпосередньо після проходження огляду 26.10.2010 року не звернувся.

Вимоги позивача про визнання неправомірними дії відповідача щодо порядку встановлення і здійснення консультативного нагляду над ним з 25.11.2008 року по 01.11.2011 року також обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки безспірно встановленим є сам факт перебування позивача під консультативним наглядом психіатричного закладу у розумінні п.5.2 абз. 1 Інструкції з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади при наданні амбулаторної психіатричної допомоги ( а.с.71). Сам по собі факт відсутності у амбулаторній карті хворого запису про те, що над ним встановлено консультативний нагляд, як те передбачено п.5.3 цієї Інструкції, виходячи із змісту позовної заяви, у конкретному випадку не свідчить про порушення прав позивача при наданні йому психіатричної допомоги. Отже, підстав для задоволення позову у наведеній частині, а також задоволення апеляційної скарги, не вбачається.

У зв"язку з відсутністю у позовній заяві обґрунтування суті порушеного права позивача висновком ЛКК від 26.10.2008 року, наданим за результатами огляду та за відсутності доказів примусового порядку проведення такого огляду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Факти, наведені позивачем в апеляційному суді, які він вважає доказом протиправних дій відповідача по ненаданню йому довідки за результатами проходження огляду 26.10.2008 року, а саме, наявність його письмового звернення до відповідача за довідкою в 2011 році, не заслуговують на увагу, так

як таке звернення позивача мало місце

лише 20.06.2011 року з посиланням на

ОСОБА_7 України „ Про звернення громадян» ( а.с.46), але питання дотримання відповідачем ОСОБА_7 України « Про звернення громадян» не є предметом спору у цій цивільній справі,

Доводи апеляційної скарги в іншій частині, зокрема, щодо неправильного застосування відповідачем нормативних актів, якими регулюється порядок та умови проведення попередніх та періодичних психіатричних оглядів, порядок видачі медичної довідки для отримання дозволу ( ліцензії) на об"єкт дозвільної системи, не спростовують правильності судового рішення і не дають підстав для його скасування, оскільки, виходячи з вищенаведених в ухвалі мотивів, зазначені обставини не вплинули на правильність вирішення спору по суті

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо дійде висновку, що воно ухвалене з дотримання норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304,307,308 ,313,315,317,324 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2012

року залишити без змін. ;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2012

року залишити без змін. ;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: