Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2 - 4982
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2012 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Моргун А.М.

за участю представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 підприємство «Топогеодезичне бюро» про скасування наказу про відміну наказу про звільнення з роботи,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (УКБ) про скасування наказу № 157 від 29.12.2010 року про відміну наказу №148 від 16.12.2010 року про звільнення з роботи .

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.11.2004 року між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради та нею - ОСОБА_2 був укладений контракт, відповідно до якого вона на підставі наказу УКБ від 01.11.2004 року № 94/1-1 була призначена на посаду головного бухгалтера комунального підприємства «Топогеодезичне бюро» строком з 01.11. 2004 року по 31.12. 2010 року.

Статутом комунального підприємства «Топогеодезичне бюро» передбачено, що наймання начальника і головного бухгалтера здійснюється управлінням капітального будівництва міськвиконкому шляхом укладання з ними контракту (п.6.2 статуту).

Статут комунального підприємства «Топогеодезичне бюро» затверджений наказом УКБ міськвиконкому від 02.07.2001 №15 та зареєстрований розпорядженням міського голови м. Рівного від 22.11.2001 № 2757р.

У листопаді 2010 року керівником КП «Топогеодезичне бюро» був виданий наказ про скорочення робочого часу.

Оскільки запровадження для ОСОБА_2 12-год. робочого тижня та наявність заборгованості з виплати заробітної плати за 4 місяці призвели до порушення законодавства про працю та умов колективного договору, 15.12. 2010 року вона звернулась до керівництва УКБ з відповідною службовою запискою та заявою про звільнення.

16.12.2010 року наказом Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради № 148 «Про звільнення з роботи» позивач була звільнена з роботи за ст. 39 КЗпП України та отримала належним чином заповнену трудову книжку, що засвідчено записом в особовій картці.

07.06.2011 року під час розгляду в суді справи про стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості з виплати заробітної плати, позивачці стало відомо, що 29.12.2010 року був виданий наказ Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради № 157 «Про відміну наказу», відповідно до якого наказ від 16.12.2010 року № 148 «Про звільнення з роботи» відмінено з моменту його прийняття.

Позивач вказує, що наказ Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради № 157 «Про відміну наказу» виданий 29.12.2010 року, через 13 днів після її звільнення. На час видання наказу ОСОБА_2 не перебувала в трудових відносинах з КП «Топогеодезичне бюро» та з Управлінням капітального будівництва.

Видання спірного наказу передбачало намір УКБ щодо повернення ОСОБА_2 на роботу, а відтак і поновлення трудових відносин між працівником та роботодавцем. Але такі дії повинні бути погоджені з позивачем, чого зроблено не було. Відповідних пропозицій ні від Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, ні від КП «Топогеодезичне бюро» не надходило.

З вказаних підстав відміну наказу про звільнення позивач розцінює як порушення її конституційного права на працю, яке гарантує можливість заробляти собі на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку вільно погоджується. Оскільки ст.43 Конституції України прямо забороняє використання примусової праці, примусити ОСОБА_2 без її доброї волі поновити трудові відносини є незаконним, неконституційним, а тому спірний наказ є незаконним і підлягає скасуванню.

Через нервові переживання, пов'язані із судовою справою, у позивачки погіршився стан здоров'я і вона вимушена була 08.06.2011 р. звернутися до лікаря, який запропонував госпіталізацію, а після відмови - призначив курс амбулаторного лікування. Протягом 10 днів ОСОБА_2 приймала призначені препарати, 17.06.2011 р. її стан дещо покращився, на прийомі у лікаря було запропоновано пройти курс лікування у денному стаціонарі та призначено лікування на дому.

У зв»язку з лікуванням ОСОБА_2 не змогла вчасно подати до суду позов, а тому просить визнати її хворобу поважною причиною пропуску строку звернення до суду та поновити його, оспорюваний наказ про відміну наказу про звільнення визнати незаконним та скасувати його.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2підтримавши позовні вимоги пояснила про обставини видання спірного наказу від 29.12.2010 р. про відміну наказу про звільнення з роботи, який вважає незаконним, та ствердила, що була звільнена з посади головного бухгалтера КП «Топогеодезичне бюро» 16.12.2010 р. у зв»язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов колективного договору, після чого в трудових відносинах з УКБ та КП «Топогеодезичне бюро» не перебувала.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав, пояснив, що УКБ могло звільнити ОСОБА_2 лише за невиконання умов контракту.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача КП «Топогеодезичне бюро» - будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи по суті у відсутності КП «Топогеодезичне бюро».

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення із наступних міркувань.

ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з КП «Топогеодезичне бюро», а саме працювала головним бухгалтером з 01.11.2004 р. по 16.12.2010 р.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Між сторонами склались трудові відносини, які регулюються Кодексом законів про працю України, який регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності.

16.12.2010 року в.о. начальника УКБ ОСОБА_4 видав наказ №148 про звільнення головного бухгалтера КП «Топогеодезичне бюро» ОСОБА_2 за ст.39 КЗпП України у зв»язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору, невиплатою заробітної плати протягом декількох місяців.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_2 могла бути звільнена лише за невиконання умов контракту є безпідставним, оскільки за змістом контракту, який укладений між УКБ та ОСОБА_2 01.11.2004 р., можливе дострокове звільнення головного бухгалтера органом управління майном у випадку порушення законодавства, невиконання обов»язків за контрактом (п.п.2.3, 5.4).

Таким чином, наказ від 16.12.2010 р. №148 є чинним, у судовому порядку не оскаржувався, виданий уповноваженим органом у зв»язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного договору, а тому відсутні правові підстави для його відміни наказом від 29.12.2010 р. №157.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Посилаючись на правомірність винесеного спірного наказу №157 від 29.12.2010 р. представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів на обгрунтування власної позиції, обставин правомірності відміни наказу про звільнення.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що наказ №157 від 29.12.2010 р. винесено відповідачем з порушенням трудового законодавства, трудових прав позивача, а відтак він не може залишатись чинним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Поновити позивачці строк звернення до суду, як пропущений з поважної причини.

Визнати наказ Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради № 157 від 29.12.2010 року про відміну наказу №148 від 16.12.2010 року про звільнення з роботи незаконним та скасувати його.

Стягнути з Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради 107 грн. 30 коп.судового збору в дохід держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: