Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа №2-3750/2011 р.
№2/1416/660/2012р.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Костюченко Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 25.09.2008р. між ними був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_3

Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_1 а ОСОБА_2 прийняв у власність 50000 грн.

Згідно із п. 2 договору Позичальник зобовязується повернути Позикодавцю готівкою зазначену суму до 31 грудня 2008р.

Але, в порушення умов договору відповідач не виконав зобовязання та не повернув суму боргу.

В звязку з чим позивач просив суд стягнути на його користь 50000 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики, 3% річних за користування чужими грошима - 4084 грн. 93 коп. та 13797 грн. 72 коп. суму яка відповідає індексу інфляції від суми заборгованості.

В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали.

Відповідач, його представник у судовому засіданні позв не визнав, пояснили, що між сторонами по справі були домовленості щодо оплати послуг відповідачу щодо підключення ОСОБА_1 до трансформаторної підстанції, яка належала на той час ОСОБА_2 Ця послуга була виконана, її вартість складала 50000 грн. А тому вимоги про стягнення боргу за договором позики є безпідставними.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

25.09.2008р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_3

Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_1 а ОСОБА_2 прийняв у власність 50000 грн.

Згідно із п. 2 договору Позичальник зобовязується повернути Позикодавцю готівкою зазначену суму до 31 грудня 2008р.

Але, в порушення умов договору відповідач не виконав зобовязання та не повернув суму боргу.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що договір було ним підписано власноруч з його змістом він був ознайомлений, наслідки передбачені ст..ст. 1047- 1052 ЦК України йому роз'яснялися, примусу чи іншого тиску при підписанні договору на нього не здійснювалось.

Сума боргу за договором позики на час розгляду справи не повернута, тобто відповідачем порушено договір позики в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний повернути грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦК України.

Згідно зі ст. 625 ІДК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути борг за договором позики - 50000 грн., 3% річних за період з 01.01.2009р. по 21.09.2011р. - 4084 грн. 93 коп. та 13797 грн. 72 коп. суму яка відповідає індексу інфляції від суми заборгованості, а всього 67882 грн. 65 коп.

Твердження відповідача щодо існування інших домовленостей між сторонами про надання оплатних послуг у сумі 50000 грн. щодо підключення ОСОБА_1 до трансформаторної підстанції, яка належала на той час ОСОБА_2 не можуть бути взяти судом до уваги, оскільки у відповідності до ст. 60 ЦПК України не надано жодного доказу в підтвердження цих обставин.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір - 678 грн. 83 коп. та ІТЗ- 120 грн.

На підставі ст. ст. 525, 526,549, 625,1049,1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212-214, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67882 грн. 65 коп. в рахунок погашення боргу за договором позики від 25.09.208р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір - 678 грн. 83 коп. та ІТЗ - 120 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в поряду ст. 294 ЦПК України.

Суддя: