пр. № 2/2608/5308/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 грудня 2012 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Кузьменко М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди , завданої дорожньо-транспортною пригодою, у порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

ПуАТ Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО 06 липня 2012 року звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом. про стягнення з ОСОБА_1Є матеріальної шкоди у розмірі 5 067,29 грн., яка складається із страхового відшкодування 4667,29 грн. та витрати за проведення авто товарознавчої експертизи 400,00 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 214,60 грн., мотивуючи позов тим, що 04 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант укладено договір добровільного страхування, оформлений полісом № 19G-0204799, яким застраховано автомобіль Шевроле, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1. 22 травня 2009 року з вини відповідача скоєно дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль Шевроле. Для оцінки завданої шкоди позивачем проведено авто товарознавчу експертизу. ВАТ УСК Дженералі Гарант страхувальнику виплатила страхове відшкодування в сумі 4 667,29 грн., проте відповідач на даний час коштів на розрахунковий рахунок позивача не сплатив, що стало підставою для звернення до відповідача із позовом для відшкодування завданої матеріальної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав відповідні пояснення, проти заочного розгляду справи та винесенні по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Суд, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, досліджуючи матеріали справи, суд бере до уваги наступне.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2009 року справа № 3-4726/2009 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22 травня 2009 року, в результаті якої пошкоджено автомобіль Шевроле, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 9), який належить ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 33).

Постанова Подільського районного суду м. Києва набрала законної сили станом на 04 березня 2010 року.

04 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант укладено договір добровільного страхування, оформлений полісом № 19G-0204799, яким застраховано автомобіль Шевроле, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 строк дії якого закінчується 03 жовтня 2009 року (а.с. 10).

Згідно статуту ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант перейменовано в ПуАТ Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО, яка несе права та обовязки ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант до повного їх виконання (а.с. 52-78).

Відповідно до ст. 4 Закону України Про страхування страхування транспортного засобу належить до майнового страхування.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що 07 серпня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант для відшкодування шкоди заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22 травня 2009 року (а.с. 11), вказана дорожньо-транспортні пригода сталась з вини ОСОБА_1, вина останнього встановлена Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2009 року справа № 3-4726/2009, також з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення ДТП не застрахована, згідно даних централізованої бази МТСБУ станом на 22 травня 2009 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахованою не значиться (а.с. 38), доказів в спростування вказаної обставини відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди вказано, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК Україна шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № С-800 складеного 25 червня 2009 року ТОВ Експертна компанія Укравтоекспертиза - Стандарт оцінювач ОСОБА_4 визначено розмір завданої шкоди майну - автомобіль Шевроле, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 в розмірі 669,58 грн. (а.с. 18-32), платіжним дорученням від 31 серпня 2009 року № 7338 позивачем оплачено зазначену експертизу в розмірі 400,00 грн. (а.с. 6), на підставі калькуляції від 05 червня 2009 року (а.с. 13) складено страховий акт, яким визначено розмір збитку завданого обєкту страхування - 4667,29грн. (а.с. 12), видатковим касовим ордером від 31 серпня 2009 року № 1376 ОСОБА_2 сплачено страхове відшкодування в сумі 4667,29 грн.(а.с. 5).

07 травня 2012 року ОСОБА_1 направлено досудову вимогу № 79799/22 про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок ДТП, на суму 5 067,29 грн.(а.с. 35 - 36), яку відповідачем отримано 10 травня 2012 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 37).

Докази, щодо добровільного відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 завданої в результаті ДТП, в матеріалах справи відсутні.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що позивачем сплачено страхове відшкодування ОСОБА_2, зважаючи, що у відповідача не застрахована цивільно-правова відповідальність, з огляду на те, що ПуАТ Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО виникло право суброгації, оскільки право вимоги від страхувальника (вигодонабувача) перейшло до страховика, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд вказує, що у позивача виникло право вимоги не в порядку регресу, а в порядку суброгації.

Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлено особливий правовий режим.

Розподіляючи судові витрати суд виходить зі змісту вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 30, 57, 60, 84, 88, 169, 212-215, 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1), на користь Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія ГАРАНТ-АВТО (, п/р 26508532 в АТ ОСОБА_5 Аваль, м. Київ, МФО 300335, що знаходиться за адресою: м. Київ, Новопечерський провулок, 19/3) матеріальну шкоду у розмірі 5067(пять тисяч шістдесят сім) грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 214грн. 60 коп., що разом становить 5281(пять тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 89 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ: