Справа № 2-2185/11
РІШЕННЯ

Іменем України

05 січня 2012 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: Бондаренко О.І.

при секретарі: Головач Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 серпня 2010 року відповідач позичила у нього на придбання будинку, що розташований за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Вінницькі Хутори, вул. Виноградова, буд. №10, 430000 грн. На підтвердження укладеного договору позики остання видала позивачеві розписку. У даній борговій розписці відповідач вказала, що зобовязується повернути кошти до 01.09.2011 року.

Відповідачка являється рідною сестрою позивача та оскільки на той час вона не була одружена, він повністю її підтримував як у фінансовому плані, так і в моральному. Позивач постійно знаходиться у відрядженнях, працює в Росії, кошти, які він заробляє витрачає на утримання своєї пристарілої матері, яка проживає в сільській місцевості та на допомогу сестрі: купує одяг, продукти харчування, меблі в будинок.

Оскільки у позивача є сім`я, він не міг подарувати сестрі такі кошти на придбання будинку, тому зміг лише позичити їх. Натомість, між ними досягнута домовленість, що позивач завжди буде мати змогу жити у сестри, перебуваючи в м. Вінниці.

Після такої домовленості відповідачка вийшла заміж за чоловіка, який, як потім з`ясувалося, не мав бажання створювати з нею сім`ю, більше того, мав великі борги, які мав намір погасити за рахунок будинку відповідачки, придбаного за кошти позивача.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 17.11.2011 року шлюб між відповідачкою та її чоловіком визнано недійсним, а будинок, на купівлю якого позивачем їй було позичено кошти, був придбаний нею 11.11.2011 року.

До теперішнього часу відповідачка борг не повернула, чим взяті на себе зобов`язання не виконала, натомість 01.10.2011 року надала позивачу розписку, згідно якої свій борг визнає, однак повернути його не має можливості.

За наведених обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача 430000 грн. боргу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позов визнала та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2010 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 письмову розписку про отримання нею позики в розмірі 430000 грн., тобто між сторонами був укладений договір позики, передбачений ст. 1046 ЦК України, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 гроші в обумовленій сумі, з кінцевим терміном повернення до 01.09.2011 року (а.с. 5).

01.10.2011 року відповідач надала позивачу розписку, згідно якої свій борг визнає, однак повернути його не має можливості (а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей.

Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі та відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника.

У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернула, таким чином свої зобовязання за договором позики не виконала.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору позики, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором борг не повернула, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту.

Крім того, відповідач відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України повинен відшкодувати позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3012 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 430000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 3012 грн. 00 коп., а всього: 433012 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: