Номер провадження: 22-ц/1590/7414/12
Головуючий у першій інстанції Калашнікова
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря Павлін О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки посилаючись на те, що 14 квітня 2011 року о 20 год. 30 хв. на перехресті вулиць Гагаріна Сегетська, Канатна у м. Одесі сталася ДТП. Автомобіль «Міцубісі» під керуванням відповідача здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які переходили проїжджу частину в недозволеному місці. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_4 померла. Кримінальну справу за даним фактом закрито 17 жовтня 2011 року за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину.

Позивачка в позові просила стягнути з відповідача 1313 гривень матеріальної шкоди щомісячно, довічно починаючи з 14 квітня 2011 року та 200000 грн. моральної шкоди заподіяної смертю єдиної доньки, на яку покладала сподівання на матеріальне утримання, оскільки є непрацездатною пенсіонеркою.

Рішенням суду від 31 травня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено частково з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто 506 грн. щомісячно, довічно матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди, 1179,50 грн. судових витрат та 200 грн. судового збору.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить змінити рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2012 року, задовольнити її вимоги, стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки в сумі 506 грн. 14 коп. щомісячно, довічно, починаючи з 14 квітня 2011 року, 20000 грн. моральної шкоди та всі судові витрати.

ОСОБА_2 також вважає рішення суду незаконним, звернувся через свого представника ОСОБА_3 до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2012 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п. 1,2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін та скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково, суд помилково дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Судом встановлено, що 14 квітня 2011 року о 20 год. 30 хв. на перехресті вул. Гагаріна Сегетська Канатна у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Міцубісі» здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які переходили проїжджу частину дороги в недозволеному місці. ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримала смертельну травму.

Порушена за даним фактом кримінальна справа 17 жовтня 2011 року закрита провадженням за відсутності у діях ОСОБА_2 складу злочину. Позивачка, мати померлої, посилаючись на те, що дочка була єдиною дитиною, закінчувала навчання в педагогічному університеті, мала намір працювати за фахом, сподівалася на матеріальне утримання в майбутньому з боку дочки, оскільки сама є пенсіонеркою за віком, отримує пенсію потребує допомоги заявленої у позові, стягнення з відповідача на свою користь щомісячно, довічно в розмірі 1506,14 грн., матеріальної допомоги та 200000 грн. моральної шкоди, викликаної душевними стражданнями, втратою дочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілго право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Позивачка є непрацездатною особою, досягла пенсійного віку та отримує пенсію за досягненням пенсійного віку, розмір якої перевищує прожитковий мінімум. Судом встановлено, що позивачка не перебувала на утриманні померлої, оскільки у останньої не було самостійного заробітку, доходу.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що у позивачки немає права на відшкодування матеріальної шкоди, оскільки вона не перебувала на утриманні померлої і в неї є пенсія, яка перевищує прожитковий мінімум. В цій частині позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Зазначені обставини судом зясовано неповно, висновок суду в цій частині не відповідає обставинам справи, що є підставою для скасування рішення в цій частині.

Правильним є висновок суду щодо обґрунтованості стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивачки, оскільки надані нею докази підтверджують душевні переживання, емоційний та психологічний стрес, що підтверджено медичними документами щодо стану її здоровя. Визначаючи розмір моральної шкоди суд правильно врахував грубу необхідність самої потерпілої та відсутність вини відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якою створює підвищену небезпеку.

За викладених обставин суд правильно дійшов висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення вимог позивачки щодо стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, ст.309, ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди скасувати, у задоволенні позову у цій частині відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_6