Справа № 2-482/11/2201
Провадження № 2/2201/11/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2012 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

судді Кащук Н.С.,

при секретарі Кубацькій І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього 6875,00 грн. боргу та 3946,00 грн. процентів за користування позикою та судових витрат по справі. В позовній заяві вказав, що ОСОБА_2 при будівництві свого житлового будинку було позичено в нього 200 листів шиферу для облаштування даху на умовах повернення за першою вимогою. Частину шиферу, а саме в кількості 50 листів відповідачем було повернено при будівництві ним /позивачем/ гаража, а частину, в кількості 25 листів при будівництві літньої кухні. В 2007 році при будівництві льоху відповідача було повідомлено про необхідність повернення решти 125 листків шиферу, однак ОСОБА_2 відмовився його повертати, тому він /позивач/ змушений був придбати шифер та накрити льох, а ОСОБА_2 зобовязувався до кінця жовтня 2008 року повернути кошти за позичений шифер. У встановлений строк відповідач шиферу чи грошових коштів за нього не повернув, що стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, уточнив і пояснив, що він працював у місцевому колгоспі разом із ОСОБА_2 При будівництві ОСОБА_2 власного житлового будинку він позичив у нього 200 листків шиферу, які зберігалися в складі колгоспу. Частину шиферу позивач повернув, а частину, в кількості 125 листків, повертати відмовляється. Просив стягнути позику з ОСОБА_2 в розмірі 6875,00 грн., а також 3946,00 грн. процентів за користування позикою та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав, пояснив суду, що він дійсно працював разом із ним у місцевому господарстві «ОСОБА_3 Хмельницького» в 2004 році. Вказав, що при будівництві житлового будинку йому матеріально допомагали батьки, які на той час продали корову та придбали шифер необхідний для перекриття будинку. Оскільки будинок був побудований ним в 2006 році, то в 2004 році він не міг позичити шифер на його перекриття. Крім того, пояснив, що його батько ОСОБА_4 дійсно віддавав ОСОБА_1 спочатку 50 листків, а пізніше ще 25 листків шиферу через те, що зі сторони позивача на його родину здійснювався тиск, а тому вони змушені були віддати те, що не брали. Розписку про повернення боргу він написав під тиском дружини позивача ОСОБА_5 Просив в задоволенні позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що в 2004 році він працював головою місцевого господарства «ОСОБА_7 Хмельницького», ОСОБА_1 працював головним інженером колгоспу, а ОСОБА_2 завідувачем складом. Вказав, що пам»ятає, що ОСОБА_1 обмінював картоплю на шифер, який тимчасово зберігався у складському приміщенні господарства. Відмітив, що йому відомо, що згодом ОСОБА_1 позичив шифер ОСОБА_2 для перекриття житлового будинку.

Свідок ОСОБА_8 дав суду аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працював бухгалтером місцевого господарства «ОСОБА_10 Хмельницького». Вказав, що йому відомо, що в складі головний інженер ОСОБА_1 зберігав власний шифер в кількості 200 листків, оскільки в домашніх умовах в нього не було місця, де його зберігати. Відмітив, що про те, чи позичав ОСОБА_11 власний шифер ОСОБА_2 йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є матір»ю ОСОБА_2 Вказала, що ні її син, ні сама вона разом із чоловіком в ОСОБА_1 шиферу не позичали. При будівництві сином житлового будинку шифер на його перекриття він брав в її старшого сина ОСОБА_13, який проживав на той час та проживає зараз в м. Івано-Франківськ. ОСОБА_1 вона також нічого не повертала.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 Вказала, що під час того коли її чоловік працював інженером у місцевому господарстві, а ОСОБА_2 працював завскладом господарства, вони товаришували родинами. В цей час її чоловік мав 200 листків шиферу, які зберігав в складі господарства. Вказаний шифер вони планували використати на перекриття літньої кухні при її будівництві. Оскільки на той час літня кухня побудована ними так і не була, то шифер відповідно залишився в складі невикористаним. В цей час ОСОБА_2 будував житловий будинок і попросив у її чоловіка позичити 200 листків шиферу, необхідних для його перекриття, а на вимогу повернути. При будівництві ними гаража вони повідомили ОСОБА_2 про необхідність повернення позиченого шиферу і останній повернув їм 50 листків, а згодом при будівництві літньої кухні повернув ще 25 листків. В 2007 році при будівництві льоху її чоловік повідомив відповідача про повернення решти 125 листків шиферу, однак останній на будь-які вимоги не реагував, ні шиферу, ні коштів за нього не повернув. Відмітила, що оскільки ОСОБА_2 відмовлявся повернути борг її чоловіку, одного разу коли він прийшов до неї вона запитала його про повернення боргу, на що відповідач повідомив, що до вересня-жовтня місяця 2008 року поверне борг за шифер, про що сам добровільно склав письмову розписку.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_2 Вказав, що йому відомо, що при будівництві житлового будинку його син для його перекриття частину шиферу мав власного, а частину позичав у знайомих в тому числі і ОСОБА_1 Позивачу він особисто повертав шифер в кількості 75 штук.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 при будівництві власного житлового будинку за №73, що знаходиться по вул. П. Комуни в смт. Білогір»я Хмельницької області було позичено у ОСОБА_1 200 листків шиферу, які він забовязувався повернути за першою вимогою позивача. При будівництві позивачем гаража відповідачем було повернено 50 листів шиферу, а при будівництві літньої кухні ще 25 листів. В 2007 році при будівництві позивачем льоху він повідомив відповідача про необхідність повернення решти 125 листків шиферу, однак відповідач борг не повернув і не повідомив причин неповернення, а тому позивачем за власний кошт було придбано шифер. ОСОБА_2 зобовязувався повернути кошти за позичений шифер до кінця жовтня 2008 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача від 31.07.2008 року (а.с. 2).

Згідно довідки КП «Ринок» №95 від 28 жовтня 2011 року ринкова вартість шиферного листа станом на 21.10.2011 року становить 55 грн.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом зазначеної норми закону наявність у кредитора розписки свідчить про існування боргу

Ч.1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

У встановлений договором строк ОСОБА_2 боргу в сумі 6875,00 грн. не повернув.

Крім того, згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

ОСОБА_2, порушив умови зобовязання, в добровільному порядку борг в повному не повернув, тому вимоги позивача правомірні.

Судові витрати стягнути відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 202, 526, 553, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,89,213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2»я Хмельницької області, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 області, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія НВ №473131 виданий 29 січня 2008 року Білогірським РВ УМВС України в Хмельницькій області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 6875,00 грн. боргу за договором позики та 3946,00 грн. процентів за користування позикою.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 188,20 грн. оплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н. С. Бараболя