Справа № 8- ц - 5/12 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в суді 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про виділ частки будинку, відшкодування шкоди, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про зміну часток у праві власності на будинок, стягнення моральної шкоди, визнання свідоцтва про право на спадщину та договору дарування частково недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2003 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про виділ частки будинку, відшкодування шкоди, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину.

В суді першої інстанції позивач доповнив свої позовні вимоги, просив визнати відповідно до ст. 48 ЦК України частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, яке видане 24 грудня 1988 року на 2/3 частини будинку № 3 по вул. Дачній в с. Горенка, посилаючись на те, що в 1972 році на 1/2 частину вказаного будинку було видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6

ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про зміну часток в спільній власності на будинок та відшкодування шкоди. Свої вимоги уточнила, і просила визнати за нею право власності на частину будинку, а саме на приміщення 1-1, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, а також сарай „Б" та криницю.

В червні 2003 року ОСОБА_5 подала до суду позовну заяву в якій вказувала, що будинок спочатку складався не з чотирьох жилих кімнат, а з трьох та кухні.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2004 року позови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнано частково, в 1/6, недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_5 24.12.1988 року Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на 2/3 будинку № 3 по вул. Дачна, в с. Горенка, Києво-Святошинського району, за реєстром № 11931.

Розділено будинок № 3, по вул. Дачна, в с. Горенка, Києво-Святошинського району, виділивши ОСОБА_4 в натурі приміщення 1-2 пл. 13,2 м2, 1 пл. 8,0 м2, 3-1 пл. 12,8 м2, 3-2 пл. 10,2 м2 та господарські будівлі: 1/2 праву частину сараю "Б", погріб "В", огорожу, з хвірткою, вбиральню "Е", всього на 30166, 95 грн., що становить 32/100 в будинку.

ОСОБА_5 в цьому ж будинку виділено в натурі приміщення 1-1 пл. 8,3 м2, 2-1 пл. 6,7 м2, 2-2 пл. 3,1 м2, 2-3 пл. 10,0 м2, 2-4 пл. 7,0 м , 2-5 пл. 11,5 м2 , 2-6 пл. 18,2 м2 та господарські будівлі: ? ліву сторону сараю "Б", криницю, огорожу, всього на 63 389,55 грн., що становить 68/100 будинку.

Зобов'язано ОСОБА_4 влаштувати дверний отвір між приміщенням 3-1 та 1-2 і закрити дверний отвір між приміщенням 1-2 та 1-1.

Зобов'язано ОСОБА_5 влаштувати дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 2-4.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 за завдану матеріальну шкоду 466 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 388,7 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просила рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2004 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті зустрічних позовних вимог, посилаючись на неповне зясувань обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду від 14 червня 2004 року в частині визнання частково в 1/6 частині недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_5 24 грудня 1988 року на 2/3 частини будинку № 3 по вул. Дачній в с. Горенка Києво-Святошинського району - скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення: ОСОБА_4 в позові до ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 грудня 1988 року - відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_5 подала касаційну скаргу в якій просила рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2004 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду України від 16 грудня 2004 року у задоволенні касаційної скарги представника ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2004 року та на рішення Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року відмовлено.

У листопаді 2011 року до Апеляційного суду Київської області від ОСОБА_3 (спадкоємиця ОСОБА_5В.) надійшла заява про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами, в якій вона просить скасувати вказане рішення у звязку з нововиявленими обставинами, про які їй стало з листа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 02 серпня 2011 року за №984ю/3875.

У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до Апеляційного суду Київської області з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Вказуючи підставу для перегляду справи за нововиявленими обставинами заявниця посилається на пункт 1 частини 2 статті 361 ЦПК України, та вказує що істотними для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, є та обставина, що стала їй відома з відповіді КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 02.08.2011 року за № 984 ю/3875, тому дані обставини не могли бути відомі її матері ОСОБА_5 під час розгляду справи. Оскільки з вищезазначеного листа від 02.08.2011 року за № 984 ю/3875 вона дізналась, що первинна реєстрація права власності її матері ОСОБА_5 на 2/3 частини будинковолодіння, яке розташоване в с. Горенка по вул. Дачній, 3, була здійснена КП БТІ у відповідності до вимог Інструкції « Про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами облікової документації» затвердженої наказом центрального статистичного управління від 15.07.1985 року № 380.

Реєстрація указаного жилого будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами була проведена на підставі реєстраційного посвідчення від 10.01.1989 року, яка є невід'ємною частиною свідоцтва про право на спадщину 2/3 частин жилого будинку, від 24.12.1988 року № 11931. В будинковій книзі домоволодіння був поставлений штамп БТІ із записом про належність ОСОБА_5 на праві власності 2/3 частини будинку.

В подальшому, 30.03.1994 року було проведено реєстрацію права власності ? частини будинку в с. Горенка по вул. Дачній, 3 на ім'я ОСОБА_6 Таким чином, реєстрація житлового будинку в с. Горенка по вул. Дачна,3, помилково була проведена двічі під різними реєстровими номерами.

Проведена ОСОБА_5 самовільна добудова до будинку, яка була узаконена на підставі рішення Виконавчого комітету Горенської сільської ради за № 63/24 від 18.10.2002 року збільшила розмір частки її матері ОСОБА_5

Заявниця також вказує, що службовим розслідуванням Києво-Святошинського БТІ, відповідно до наказу № 22 від 25.11.2005 року (після постановлення рішення суду) було встановлено, що повторна первинна реєстрація права власності на ? частину зазначеного домоволодіння, від 30.03.94 року за реєстровим № 451 в реєстровій книзі 2. на стор.157, на ім'я ОСОБА_6, була проведена з грубим порушенням вимог розділів 5 та 6 вищезазначеної інструкції, так як ними передбачено проводити первинну реєстрацію будинку тільки під одним реєстровим номером. Дана повторна первинна реєстрація незаконна і суперечить вимогам Інструкції «Про порядок визначення ідеальних часток в спільній власності будинковолодіння», яка передбачає, що сума ідеальних часток співвласників повинна складати одиницю. Подальша реєстрація прав власності на будинковолодіння повинна була проводитись, з урахуванням реєстрації, яка була проведена ще в 1988 році.

Крім цього, комісією було установлено, що довідка-характеристика на будинковолодіння, яка надавалась за заявою ОСОБА_6 була підготовлена теж без врахування часток співвласників. Тим самим порушено пункт 2.10 Інструкції «Про порядок видачі довідок-характеристик на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, та зареєстровані в БТІ», затвердженої Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству від 30.04.1996 року №35.

25 січня 2012 року ОСОБА_4 направив на адресу суду заперечення на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами. В своїх запереченнях позивач вказує, що обставина на яку посилається заявниця була відома ОСОБА_5 та суду на час розгляду справи, що підтверджується повідомленням Києво-Святошинського БТІ від 08.06.2004 року. Також він вказує, що ця обставина послужила йому підставою для звернення з позовом про визнання частково, на 1/6 недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_5 24.12.1988 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 січня 2012 року клопотання ОСОБА_3 про поновлення процесуальних строків задоволено, відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року, вважає, що заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленними обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

Згідно даних листа Києво-Святошинського БТІ від 08.06.2004 року, що був направлений на адресу ОСОБА_5, як відповідь на її заяву щодо правомірності повторного здійснення первинної реєстрації (а.с.275 т.1) містить аналогічну інформацію, що отримала заявниця ОСОБА_3 у відповіді КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 02.08.2011 року за № 984 ю/3875 (а.с.11-12 т.2), на яку вона посилається в своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Тобто, судовою колегією встановлено, що обставина на яку посилається заявниця була відома ОСОБА_5 та апеляційному суду Київської області на час розгляду справи та ухвалення рішення Апеляційним судом Київської області 14 жовтня 2004 року, що підтверджується повідомленням на адресу ОСОБА_5 (а.с. 211). Більш того, в своїх запереченнях та в судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що ця обставина послужила йому підставою для звернення з позовом про визнання частково, в 1/6 недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_5 24.12.1988 року.

Так пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" № 1 від 27 лютого 1981 року визначено, що як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона буда недієздатною, угода чи актовий запис недійсні, що є або скасований заповіт на майно, наявність даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду України про преюдиціальність його рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, пов'язаних із правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта тощо).

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 361 ЦПК України обставини визначені заявником в поданій заяві не є нововиявленними в сенсі ст. 361 ЦПК України, оскільки на момент вирішення спору вони вже існували і ОСОБА_5 про них було відомо. Виходячи з вищенаведеного можна дійти до висновку що ОСОБА_5 мала можливість скористатись свої правом, але на момент розгляду справи, за життя, вона не скористалась своїм правом.

Перевіривши матеріали справи наведені в заяві доводи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 необґрунтована та підстави передбачені статтею 361 ЦПК України для перегляду за нововиявленими обставинами відсутні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити через відсутність нововиявлених обставин.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 361, 365, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Н.С. Воробйова

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_7