Справа № 2114/2-3023/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2012 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Литвиновій Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно у порядку спадкування (третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4), за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно у порядку спадкування

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому зазначив, що 01 січня 2011 року померла його сестра ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 71 по вул. Р. Люксембург у м. Херсоні.

Звернувшись до нотаріальної контори позивач дізнався, що спадкодавиця 24.12.2010 року склала заповіт, яким належне їй майно заповіла ОСОБА_6.

Згідно змісту заповіту, у звязку з неможливістю його причитання та підписання даного заповіту самостійно заповідачем ОСОБА_8 внаслідок стану здоровя, на її особисте прохання заповіт підписаний ОСОБА_9 в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Позивач вважає, що заповіт, залишений його покійною сестрою на відповідачку, є недійсним, так, як її волевиявлення, як заповідача не було вільним і не відповідало її внутрішній волі.

Із сестрою позивач все життя підтримували тісні родинні стосунки. Оскільки останні 15 років сестра хворіла, то позивач разом із племінником ОСОБА_3, його дружиною та онуком доглядали її, купували продукти харчування, готували їжу, влаштовували в лікарню тощо.

У звязку з тим, що позивач похилого віку, проживає у с. Зеленівка, а тому не міг щодня навідувати сестру, а тому на його прохання з 2003 року за сестрою здійснювали догляд ОСОБА_12 та ОСОБА_13..

За життя сестра ніколи не говорила про складання заповіту, а тим паче на користь відповідачки, оскільки з відповідачкою у сестри були неприязні стосунки, а останні 20 років вони взагалі не спілкувалися.

Так, 28.12.2010 року, тобто вже після складання заповіту, під час розмови з дружиною племінника ОСОБА_14, сестра говорила про те, що бажає, щоб після її смерті будинок залишився брату.

Сам факт складання оспорюваного заповіту є сумнівним, оскільки у відповідачки із сестрою були неприязні стосунки, вони не спілкувалися. За останні 20 років відповідачка жодного разу не навістила сестру, не цікавилася її життям, не надавала ніякої допомоги.

Останні роки життя спадкодавиця часто хворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні.

Відповідачка, дізнавшись про те, що спадкодавиця хвора і, що їй залишилося жити небагато, скориставшись цим і за декілька днів до смерті, а саме 23 грудня 2010 року, приїхала до неї, оселилася в неї і заборонила особам, які останні роки допомагали сестрі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приходити в оселю сестри. Відповідачка вимкнула телефон у будинку сестри і нікого до неї не пускала.

Напередодні складання заповіту, а саме 23 грудня 2010 року стан сестри погіршувався і їй викликалася швидка допомога, якою ввечері того ж дня надавалася медична допомога. Зазначений факт підтверджується листом станції швидкої допомоги від 02.06.2011 року.

24.12.2010 року стан сестри не поліпшувався, у звязку з чим їй було викликано лікаря додому, який призначив відповідне лікування, що підтверджується листом КЗ Херсонська міська лікарня ім. Тропіних від 31.05.2011 року.

Після візиту лікаря відповідачка під психологічним тиском на сестру позивача запросила нотаріуса для складання заповіту, в якому вона була зазначена, як спадкоємець.

Проте, що стан сестри у день складання заповіту був критичним підтверджується і тим, що вже о 18 годині 32 хвилини, тобто майже відразу після складання заповіту, сестрі знову була викликана швидка допомога, що підтверджується довідкою станції швидкої допомоги.

Позивач вважає, що за вказаних обставин складання оспорюваного заповіту не було вільним і не відповідало її внутрішній волі.

Просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, посвідчений 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р. 4585, визнати за ОСОБА_5 право власності у порядку спадкування після ОСОБА_8, померлої 01.01.2011 року на житловий будинок № 71 по вул. Р. Люксембург. у м. Херсоні.

У судовому засіданні представник позивача уточнивши та зменшивши позовні вимоги, просила суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, посвідчений 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р. 4585, визнати за ОСОБА_5 право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, померлої 01.01.2011 року на 1/2 частку житлового будинку № 71 по вул. Р. Люксембург у м. Херсоні.

Відповідач та його представник позов не визнали, просили у позові відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вважала позов необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню, пояснила, що заповіт було оформлено відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_3 вважав позов обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, у якій зазначив, що у випадку визнання оспорюваного заповіту недійсним, право спадкування майна після померлої ОСОБА_8 одержують всі спадкоємці за законом другої черги, оскільки спадкоємців першої черги спадкування немає.

Спадкоємцями за законом другої черги спадкування після померлої ОСОБА_8 є позивач, а також ОСОБА_3, як спадкоємець за правом представлення на ту частку майна, яка належала б його померлій матері (рідній сестрі спадкодавця) ОСОБА_15, якби та була жива на момент відкриття спадщини, а тому позивач також має право на спадкування за законом на 1/2 частку спадкового майна, як спадкоємець за правом представлення.

Позивач вважає заповіт недійсним, оскільки під час складання заповіту волевиявлення заповідача щодо складання оспорюваного заповіту не було вільним і не відповідало його внутрішній волі.

Позивач зазначив, що все життя підтримував тісні родинні стосунки, разом із дружиною допомагав їй.

За життя його покійна тітка ніколи не говорила про складання заповіту, а тим паче на імя відповідачки, оскільки у відповідача зі спадкодавицею були погані, неприязні стосунки, а останні 20 років вони взагалі не спілкувалися.

При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач виявив, що у нього відсутні документи, які б підтверджували його родинні відносини із померлою ОСОБА_8

Позивач з метою поновлення актових записів про народження звертався до органів РАЦС, що відповідні записи за 1930 рік не збереглися і до архіву не надходили, а тому документально підтвердити родинні відносини між матірю позивача та померлою ОСОБА_8 неможливо.

На обґрунтування того факту, що померла ОСОБА_8 та його матір ОСОБА_15 є рідними сестрами, послався на ті обставини, що до шлюбу ОСОБА_8 мала прізвище Кравченко, а після одруження змінила прізвище ОСОБА_5 на прізвище чоловіка ОСОБА_8, що підтверджується відповідною довідкою органів РАЦС.

Мати позивача ОСОБА_15 також до шлюбу мала прізвище Кравченко, а після одруження 17 квітня 1965 року змінила прізвище на Панасюк.

Батьками ОСОБА_8 та матері позивача були ОСОБА_16 та ОСОБА_17, що підтверджується рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона.

Крім того, позивач все життя підтримував родинні відносини із померлою ОСОБА_8, і про це знали всі родичі та близькі.

Просив суд встановити факт, що ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 01 січня 2011 року в м. Херсоні, є рідною сестрою ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 09.11.2002 року, визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, посвідчений 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р. 4585, визнати за ОСОБА_3 право власності у в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, померлої 01.01.2011 року, на 1/2 частку житлового будинку № 71 по вул. Р. Люксембург у м. Херсоні.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав позов, просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник позов не визнали, просили у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 01 січня 2011 року померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 04 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Згідно заповіту, посвідченого 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_8 заповіла належне їй майно ОСОБА_6.

Згідно змісту заповіту заповіт був підписаний іншою особою, у звязку зі станом здоровя заповідачки. У заповіті зазначено, що підписується заповіт іншою особою у звязку з неможливістю прочитання та підписання даного заповіту самостійно заповідачем ОСОБА_8 внаслідок стану здоровя та за її дорученням в її присутності та в присутності нотаріуса, цей заповіт підписаний ОСОБА_9.

Згідно ч.4 ст.207 ЦК України якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Пунктом 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції.

Пунктом 16 Інструкції визначено, що якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби власноручно не може підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не може підписати документ, зазначається у посвідчувальному документі.

Згідно п.п. 16, 157 Інструкції перелік причин, з яких заповіт може підписати інша особа, не є вичерпним, але щодо фізичного стану особи перелік причин є обмеженим фізичні вади або хвороба особи.

З урахуванням вищезазначених вимог від нотаріуса вимагається конкретно вказати в силу яких обставин заповідач не може підписати заповіт самостійно.

Такої причини неможливості самостійного підписання заповіту, як стан здоровя закон не містить, а тому посилання нотаріуса на стан здоровя ОСОБА_8 є загальною фразою, яка не вказує на існування жодних причин для підписання заповіту іншою особою.

Причини наявності стану особи, яка не дозволяє їй самостійно підписати заповіт, мають бути підтверджені належними доказами.

Доказів стану здоровя, який би перешкоджав ОСОБА_8 власноруч підписати заповіт, суду надано не були.

Особа, яка підписувала заповіт ОСОБА_9, та особи, які були свідками при підписанні заповіту ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не змогли пояснити, чому ОСОБА_8 самостійно не підписала заповіт.

Заповіт був посвідчений нотаріусом поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса ОСОБА_4.

Відповідно до п.10 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може зявитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчувального правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. В разі вчиненні нотаріальних дій поза межами вказаних приміщень мають бути зазначені причини, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Як причину посвідчення заповіту за місцем проживання заповідачки нотаріус також вказала стан здоровя ОСОБА_8

Доказів стану здоровя, який би перешкоджав ОСОБА_8 прибути до нотаріальної контори суду не надано.

В порушення вимог закону заповіт було підписано особою не за дорученням заповідача, а за дорученням особи, на користь якої було підписано заповіт.

Зазначена обставина підтверджується показаннями особи, яка підписала заповіт, - ОСОБА_18, яка пояснила суду, що заповідачку до підписання заповіту ніколи не бачила і не знала, заповіт підписала на прохання ОСОБА_6

Зазначена обставина не була спростована у судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_18, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не змогли пояснити суду у звязку з якими обставинами ОСОБА_8 самостійно не могла підписати документ. Крім того, ОСОБА_10 не зміг пояснити який саме документ підписувався від імені ОСОБА_8

Таким чином, підстав для підписання заповіту від імені ОСОБА_8 іншою особою не було, а також не було підстав для посвідчення заповіту поза приміщенням нотаріальної контори.

Зазначені обставини ставлять під сумнів, що волевиявлення спадкодавиці було вільним і відповідало її волі.

Згідно показань свідків, які знали ОСОБА_8, протягом тривалого часу, вона за життя не мала наміру залишати належне їй майно кому-небудь у спадок, не вела ніколи розмови на предмет того, що вона має намір залишити майно у спадок певній особі. Така позиція спадкодавиці за її життя була однозначною і послідовною.

Зазначена обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_13 Н,О,, Булиги.В.В.,

Вказані свідки показали, що за життя ОСОБА_8 не мала намірів складати заповіт чи в інший спосіб розпоряджатися своїм майном, ніколи не вела розмови про заповіт, навпаки неодноразово заявляла про відсутність таких намірів.

Свідки пояснили, що негативне відношення у ОСОБА_8 щодо складання заповіту було викликано її побоюваннями, що після складання заповіту її можуть відправити в будинок пристарілих. Свідок ОСОБА_23Й показав, що ОСОБА_8 за життя не приватизувала земельну ділянку, оскільки вважала, що належність земельної ділянки державі є певною гарантією того, що в неї ніхто не зможе відібрати будинок.

Крім того, свідки ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, пояснили, що у спадкодавиця із ОСОБА_6. за життя були неприязні відносини. І хоч ОСОБА_6 є племінницею спадкодавиці, вони не підтримувала родинних стосунків. А тому складання заповіту саме на ОСОБА_6 викликало здивування, оскільки суперечило поведінці і намірам ОСОБА_8, яких вона притримувалася за життя.

Свідки ОСОБА_25, ОСОБА_13 показали, що вони протягом тривалого часу на прохання ОСОБА_3 допомагали ОСОБА_8, знають родичів, які відвідували її за життя. ОСОБА_8 не мала намірів складати заповіт, з сімєю свого померлого брата ОСОБА_22, дочкою якого є ОСОБА_6, ОСОБА_8 не спілкувалася,

ОСОБА_25 пояснила, що прийшовши до ОСОБА_8 в грудні 2010 року, її не впустили до будинку, пояснивши, що її послуг не потребують.

Свідок ОСОБА_26 показав, що з 2006 року як дільничний лікар відвідував ОСОБА_8 При бесідах із ОСОБА_8 під час відвідин вона ніколи не говорила про заповіт, а навпаки, уникали таких розмов. Свідок пояснив, що востаннє був у ОСОБА_8 27 грудня 2010 року, і в розмові вона зазначала, що всі хотять тільки її будинок.

Згідно пояснень ОСОБА_6 вона зявилася у будинку ОСОБА_8 в середині грудня 2010 року на прохання спадкодавиці, яка зразу ж повідомила їй про намір скласти заповіт на її користь.

Пояснення ОСОБА_6 суд оцінює критично, оскільки вони суперечать іншим доказам у справі, не підтверджені жодними доказами.

Враховуючи показання свідків ОСОБА_25, ОСОБА_13, ОСОБА_27 суд вважає, що ОСОБА_8 фактично була ізольована від спілкування з родичами та іншими особами, з якими підтримувала стосунки, її воля була подавлена, заповідачка була виснажена хворобою, адже згідно повідомлень станції швидкої допомоги до ОСОБА_8, щоденно 23-27 грудня 2010 року викликалася швидка допомога, дільничний лікар.

Так свідок ОСОБА_27 пояснила, що ОСОБА_8 зателефонувавши їй незадовго до смерті, скаржилася на те, що її квартиранти закрили у будинку, їй важко дихати.

За вказаних обставин суд вважає, що ОСОБА_6, позбавивши ОСОБА_8 можливості спілкування скористалася немічним станом спадкодавиці, організувавши оформлення від її імені заповіту.

Показання свідків про вільне волевиявлення заповідачки під час підписання заповіту ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, які були присутні під час підписання суд оцінює критично, оскільки суд вважає зазначених свідків заінтересованими у справі, з тих підстав, що вони є друзями ОСОБА_6Л та її дітей.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що волевиявлення ОСОБА_8 при посвідченні заповіту не було вільним і не відповідало її волі, а тому відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України має бути визнано недійсним.

Показання свідків ОСОБА_28, ОСОБА_29ОСОБА_30, ОСОБА_31 не спростовують і не підтверджують доводів та заперечень сторін.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин його матері з померлою ОСОБА_8, як рідних сестер, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Встановлення факту родинних відносин між покійною матірю та покійною ОСОБА_8 позивачу необхідне для оформлення спадкових справ.

Відповідно до вимог ч.2 ст.258 ЦПК України позивачем надано докази про неможливість відновлення втрачених документів.

До шлюбу ОСОБА_8 Павліна мала прізвище Кравченко, після одруження із ОСОБА_32 змінила прізвище на Сокол, що підтверджується довідкою. Виданою відділом РАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області за № 28885/06-31 від 19.05.2011 року.

Мати ОСОБА_3 до шлюбу також мала прізвище Кравченко, а піля укладення шлюбу з ОСОБА_33 змінила своє прізвище на Панасюк, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 16.08.2011 року.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_22, ОСОБА_24, ОСОБА_23 показали суду, що знали ОСОБА_3, як рідного племінника померлої ОСОБА_8, оскільки його матір та померла ОСОБА_8 були рідними сестрами.

Позов ОСОБА_3 щодо недійсності заповіту підлягає задоволенню з підстав. Викладений у мотивувальній частині рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_3 П про визнання за ними права власності на спадковий будинок по 1/2 частині будинку за кожним задоволенню не підлягають, оскільки право позивачів на отримання документів у нотаріальній конторі ніким не порушено.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 179, 209, 212, 256 ЦПК України, ч.2 ст.1257 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно у порядку спадкування (третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4) задовольнити частково.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, посвідчений 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 4585.

В решті позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно у порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 01 січня 2011 року в м. Херсоні, є рідною сестрою ОСОБА_15,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 09.11.2002 року.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6, посвідчений 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 4585.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_34