АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2323/2012
Головуючий по 1-й інстанції Сорока К.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2012 року м.Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Абрамова П.С.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Мегабанкв особі Полтавського центрального регіонального відділення ПАТ Мегабанк

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2012 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства Мегабанкдо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2012 позовні вимоги ПАТ Мегабанк задоволено частково.

Розірвано достроково кредитний договір № 19/2007 від 09 лютого 2007 року, укладений між ВАТ Мегабанкта ОСОБА_4.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Мегабанкзаборгованість за кредитним договором в сумі 27 288 доларів 57 центів США та заборгованість за відсотками в сумі 2137 доларів 71 цент США, що в гривневому еквіваленті на день розгляду справи в суді складає 235 030 грн. 64 коп.

В іншій частині позову ПАТ Мегабанквідмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ Мегабанксудові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1820 гривень.

З рішенням суду не погодилося ПАТ Мегабанкта подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права , вказуючи також на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що судом невірно визначено розмір заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню, незаконно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 12095,59 грн. та штрафу за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 3 823,73 грн. і штрафу за порушення обовязку щодо страхування заставного автомобіля у розмірі 19 090,00 грн., внаслідок чого ОСОБА_4 безпідставно звільнено від відповідальності за невиконання ним зобовязань за кредитним договором.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що між сторонами 09 січня 2007 року був укладений договір № 19/2007, у відповідності до якого ОСОБА_4 отримав кредитні кошти в сумі 37800 доларів США, терміном їх повернення у 7 років з виплатою 11,5 % річних.

З метою забезпечення виконання належним чином зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 19/2007-Н, згідно умов якого ОСОБА_3 зобовязалася відповідати перед банком за погашення кредиту відповідачем ОСОБА_4.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 порушив взяті на себе зобовязання по своєчасному поверненню кредитних коштів, внаслідок чого станом на20 січня 2011 року заборгованість по кредиту склала 27 288 доларів США та 58 818,89 гривень, що в сумі у гривневому еквіваленті становить 298 088,86 гривень, та складається: з заборгованості по кредиту в сумі 27 288,57 доларів США, заборгованості по нарахованих відсотках в сумі 5047,25 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 35009,32 грн. та штрафу за порушення умов договору застави в сумі 19090 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк.

Згідно п. 3.2.3 Кредитного договору відповідач взяв на себе зобовязання своєчасно сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та відповідні комісійні винагороди, встановлені кредитним договором.

Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору № 19/2007 Кредитодавець має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту та сплати нарахованих процентів у випадках, визначених договором або законом.

Відповідно до умов кредитного договору кінцевий строк погашення всього кредиту є 07 лютого 2014 року.

З урахуванням цього, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про належність позивачу права вимагати повернення усього кредиту та нарахованих відсотків тільки у випадку дострокового розірвання договору.

З урахуванням викладеного, встановивши, що відповідачем було сплачено тіла кредиту на суму 10511,43 долари США, суд дійшов вірного висновку, що на момент ухвалення рішення простроченою є його сума в розмірі 15 138,57 доларів США, яка і підлягає стягненню.

Окрім того, відповідно до п.п. 7.2 Кредитного договору визначено, що позичальник сплачує Кредитодавцю штраф за невиконання прийнятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту згідно з графіком повернення, зазначеним у п.п. 1.1 Договору у розмірі 10 процентів від суми несвоєчасно сплаченого кредиту.

Тобто штрафна санкція повязана зі строком погашення кредиту та відсилає виключно до п. 1.1 Кредитного договору. Оскільки умовами договору визначено строком його погашення 08 лютого 2014 року, вірним є висновок суду про відсутність у відповідача обовязку сплачувати заявлений у позовних вимогах штраф позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України визначено право суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що з 20 жовтня 2008 року по квітень 2009 року відповідач ОСОБА_4 проходив курс стаціонарного лікування хребта внаслідок травми при автомобільній аварії, а саме: з 12 жовтня 2008 року по 19 березня 2010 року розрив підносного мяза лівого плеча; 25 грудня 2009 року переніс хірургічну операцію, пройшов курс реабілітації; з жовтня 2010 року по 02 лютого 2011 року лікування травми хребта, внаслідок ускладнень зявилася між хребцева грижа, 02 лютого 2011 року призначена група інвалідності.

В свою чергу, позивачем не надано було розрахунок пені, розмір якої відповідно до заяви становить 4719,57 грн.

З цих підстав, встановивши також в діях боржника відсутність навмисного характеру невиконання своїх зобовязань перед кредитором, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ Мегабанк.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують їх неправомірність належними доказами, оскільки істотними обставинами в розумінні ч 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу ( наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на кожну із сторін.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2012 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Мегабанкв особі Полтавського центрального регіонального відділення ПАТ Мегабанквідхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області ________ ОСОБА_1

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: