Справа № 2/0528/4718/2012
19 грудня 2012 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі головуючого судді Бакуменко А.В.,
при секретарі Кісточка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
28 листопада 2012 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 є квартиронаймачем жилого приміщення (квартири) за адресою АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір найму жилого приміщення від 01 липня 1987 року та за актом здачі та прийому квартири від 01 липня 1987 року, житло було передано у користування позивача ОСОБА_1 . Разом з позивачем у квартирі за названою адресою були прописані колишня дружина позивача ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2 . З 2006 року відповідачка ОСОБА_2 вибула з вказаної квартири на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення та до цього часу у квартирі не мешкає. Участі в утриманні спірної квартири відповідачка не приймає. Враховуючи, що власними діями позивачка перешкоджає позивачеві у здійсненні його прав щодо користування спірним жилим приміщенням, позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені у цивільному позові вимоги, у судове засідання, призначене на 19 грудня 2012 року надав суду заяву, у якій просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи думку позивача, спираючись на наявні у справі доказів, суд вважає, що заявлений ОСОБА_1 до ОСОБА_2 цивільний позов про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є квартиронаймачем жилого приміщення (квартири) за адресою АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір найму жилого приміщення від 01 липня 1987 року (а.с. 4, 5) та за актом здачі та прийому квартири від 01 липня 1987 року, житло було передано у користування позивача ОСОБА_1 (а.с. 5)
Разом з позивачем у квартирі за названою адресою були прописані колишня дружина позивача ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію (а.с. 7)
З 2006 року відповідачка ОСОБА_2 вибула з вказаної квартири на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення та до цього часу у квартирі не мешкає. Так, актом від 24 жовтня 2012 року, складеним завідуючою сектором № 2 КП «СЕЗ`Іванцовою Л.Ф. та паспортистом ОСОБА_5 було підтверджено факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 з 2006 року по теперішній час. Наведені обставини засвідчені сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 6)
В силу ч. 1 ст. 42 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
За положеннями ч. 1 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жили приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
Суд виходить з того, що з представлених доказів факт відсутності відповідачки ОСОБА_2 за місцем знаходження жилого приміщення, а саме за адресою АДРЕСА_1 , понад шість місяців є підтвердженим. Враховуючи, що збереження за відсутньою відповідачкою ОСОБА_2 як членом сім`ї наймача житлового приміщення понад встановлені строки перешкоджає реалізації позивачем ОСОБА_1 права користування таким приміщенням, суд вважає, що відповідачку ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
При цьому суд не приймає посилання позивача на положення ст. 391 ЦК України та ст. 107 ЦК України з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користуванні за плату на певний строк.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 виступає наймачем жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Керуючись наявним у позивача правом користування та відсутністю відомостей про наявність у позивача прав власника щодо спірного жилого приміщення, суд вважає, що застосування положень ст. 391 ЦК України до наявних між сторонами правовідносин є неприпустимим.
На підставі ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача або членів його сім`ї на постійне поживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня його вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування жилим приміщенням з дня його вибуття.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Посилання позивачем на положення ст. 107 ЖК України судом не приймаються з підстав недоведеності позивачем факту вибуття відповідачем ОСОБА_2 на постійне поживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті. У матеріалах цивільної справи відсутні докази проживання ОСОБА_2 за іншим місцем проживанням, а, відтак, застосування таких матеріально-правових норм до цих правовідносин є неможливим.
З огляду на викладене та керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Рішення суду ухвалено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя