Справа №2318/2271/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2012 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Годік Л.С.

при секретарі Маштабей Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 14 жовтня 2011 року близько 11 год. 00хв., він, керуючи власним автомобілем ОСОБА_3 Омега, д.н.з.: СА 3903 АХ, рухався по вул. Жовтневій в с. Рижавка Уманського району Черкаської області зі швидкістю, дозволеною в населеному пункті. За 1-1,5 м перед собою побачив поперек дороги ланцюг, до якого була привязана корова, що стояла збоку дороги. Ланцюг почав швидко підніматись, а він, в свою чергу різко загальмував, але проїхав до повної зупинки ще близько 0,5-1 м, заїхавши під металевий ланцюг, яким було пошкоджено лакофарбове покриття капоту і даху його автомобіля, тріснуло лобове скло. Корову біля дороги залишила привязаною ланцюгом без нагляду ОСОБА_2 для випасання. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, вартість відновлення яких, згідно висновку № 15 експертного товарознавчого дослідження, становить 7017,47 гривні.

Постановою Уманського міськрайонного суду від 02 березня 2012 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак провадження по справі було закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути із відповідачки завдану внаслідок ДТП шкоду в розмірі 7017,47 гривні та судові витрати вартість експертного товарознавчого дослідження в розмірі 800 гривень.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що визнає свою вину в тому, що залишила телицю біля дороги без нагляду, однак не впевнена, що саме діями телиці, яка їй належить було заподіяно значні пошкодження автомобіля, оскільки дані пошкодження могли бути завдані раніше, а експертизу проведено не відразу, а через тривалий проміжок часу за який позивач міг би сам пошкодити автомобіль.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2011 року близько 09 год. 30 хв. по вул. Жовтневій в с. Рижавка Уманського району Черкаської області ОСОБА_2 залишила на смузі відведення дороги тварину (корову) без нагляду для її випасання, внаслідок чого близько 11 год. 00 хв. цього ж дня металевим ланцюгом, на який була привязана корова, було пошкоджено автомобіль ОСОБА_3 Омега, д.н.з.: СА 3903 АХ, під керуванням ОСОБА_1

Вина ОСОБА_2 у вище вказаній ДТП підтверджується постановою Уманського міськрайонного суду від 02 березня 2012 року.

Відповідно довідки інспектора ВДАІ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області капітана міліції ОСОБА_4: внаслідок ДТП, яка мала місце 14 жовтня 2011 року автомобіль ОСОБА_3 Омега, номерний знак НОМЕР_1, двигун 1798, кузов 85036 отримав такі механічні пошкодження: тріщина лобового скла, сліди нашарування та пошкодження лакофарбового покриття капоту та даху.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 15 автомобіля ОСОБА_3 Омега, реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного 21 березня 2012 року судовим експертом ОСОБА_5: матеріальний збиток, завданий власнику даного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 4303,78 гривні.

Відповідно калькуляції вартість відновлювального ремонту вище вказаного автомобіля складає 7017,47 гривні.

За проведення експертного товарознавчого дослідження автомобіля позивач сплатив 800 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 28/3 від 28 березня 2012 року.

Згідно п.3 ч.1 ст.11 ЦК України: підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. А у п.1 ч.2 даної статті визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; у ч.3 вказано, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно ч.3 ст.386 ЦК України: власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України: майнова шкода, задана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»: джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.

У пункті 1 частини 1 ст.1188 ЦК України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Зважаючи на те, що з вини відповідачки сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача ОСОБА_3 Омега, реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та обєктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 214,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 79, 86, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 22, 386, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 7017 гривень 47 копійок та судові витрати: за проведення експертного товарознавчого дослідження 800 гривень, судовий збір 214 гривень 60 копійок, а всього 8032 (вісім тисяч тридцять дві) гривні 07 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя: .