АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Черненкової Л.А.

При секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2012 року по справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про скасування акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 1 від 25 січня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2012 року у задоволенні позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області до ОСОБА_2, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про скасування акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 1 від 25 січня 2010 року, відмовлено у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на неправильну оцінку доказів та обставин по справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача встановив, що 23 січня 2008 року о16:40 годині виконуючий обов'язки заступника головною інженера з виробництва виробничого структурного підрозділу «Шахта імені ОСОБА_3» ВАТ «Павлоградвугілля» ОСОБА_2, знаходився в кабінеті заступника головного інженера з виробництва. Він сидів на стільці біля письмового столу і працював з документами. Коли підвівся з-за письмового столу його нога зачепилась за пошкоджений лінолеум на підлозі і він впав. Під час падіння ОСОБА_2 вдарився обличчям і отримав ушкодження носу. 01 серпня 2008 року директором виробничого структурного підрозділу «Шахта імені ОСОБА_3» ВАТ «Павлоградвугілля» ОСОБА_4 було видано розпорядження №1594 про призначення комісії з розслідування нещасного випадку з ОСОБА_2, до складу якого було включено заступника директора з охорони праці і техніки безпеки ОСОБА_5. страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Мепгшотравенську ОСОБА_6, голову дільничної профспілкової організації НПГУ ОСОБА_7 Внаслідок травмування за висновком комісії про розслідування нещасного випадку було складено акт про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом №4 від 26 серпня 2008 року за формою НВП та акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 26 серпня 2008 року. 30 листопада 2009 року головним державним гірничотехнічним інспектором Павлоградської державної гірничотехнічної інспекції ОСОБА_8 було внесено припис директору виробничого структурного підрозділу «Шахта ім.. ОСОБА_3» ВАТ «Павлоградвугілля» ОСОБА_9 та зобовязано провести додаткове розслідування нещасного випадку з ОСОБА_2 скласти акт за формою Н-5 або за формою Н-1 (НВП). 29 грудня 2009 року директором виробничого структурного підрозділу «Шахта імені ОСОБА_3» ВАТ «Павлогрудвугілля» ОСОБА_9 було видане розпорядження №2509 про призначення комісії з розслідування нещасного випадку з ОСОБА_2О, до складу якої було включено голову - заступника директора з охорони праці ОСОБА_10, начальника відділу профілактики відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Першотравенську ОСОБА_11, головного інженера ОСОБА_12, юрисконсульта ОСОБА_13, голову первинної профспілкової організації НПГУ ОСОБА_14 Під час повторного розслідування нещасного випадку з відповідачем ОСОБА_2 комісією було складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №1 від 25 січня 2010 року за формою Н-1, акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 25 січня 2010 року, якими нещасний випадок відповідачем ОСОБА_2 було пов'язано з виробництвом.

Згідно листка непрацездатності серія ААЦ №561163 відповідач ОСОБА_2 з 23 січня 2008 року до 06 лютого 2008 року перебував на лікарняному з діагнозом відкритий перелом носа.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно абз.1, абз.2 п.14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні.

Згідно абз.1, абз.2 п. 15 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, визнаються пов'язаними з виробництвом також випадки раптового погіршення стану здоров'я працівника або його смерті внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, геологорозвідувальні роботи, які проводяться під землею) чи після виведення працівника на поверхню з ознаками гострої серцево-судинної недостатності, що підтверджено медичним висновком.

п.17 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що нещасні випадки, що сталися внаслідок раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку, у разі відсутності умов, зазначених у пункті 18 цього Порядку), визнаються пов'язаними з виробництвом за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я. Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит |роботодавця та/або голови комісії. І

Згідно п.18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, не визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками за місцем постійного проживання на території польових і вахтових селищ; під час використання ними в особистих цілях транспортних засобів, машин, механізмів, устаткування, інструментів, що належать або використовуються підприємством (крім випадків, що сталися внаслідок їх несправності); внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також, унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо), за наявності відповідного медичного висновку, якщо це не пов'язане із застосуванням таких речовин у виробничих процесах чи порушенням вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп'яніння, до нещасного випадку був відсторонений від роботи відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства або колективного договору; у разі підтвердженого відповідним медичним висновком алкогольного, токсичного чи наркотичного сп'яніння, не зумовленого виробничим процесом, яке стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання; під час скоєння ними злочину, що встановлено обвинувальним вироком суду; у разі смерті або самогубства (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку).

Згідно абз. 1,2 Переліку обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, виконання трудових обов'язків, у тому у відрядженні. Перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, у тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV завданнями страхування від нещасного випадку є: проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров'ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоровя та працездатності потерпілих на виробництві від нещасних випадків або професійних захворювань; відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

Згідно ст.6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV основними принципами страхування від нещасного випадку є: паритетність держави, представників застрахованих осіб та роботодавців в управлінні страхуванням від нещасного випадку; своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності; надання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав; обов"язковість сплати страхувальником страхових внесків; формування та витрачання страхових коштів на солідарній основі; диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; економічна заінтересованість суб'єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; цільове використання коштів страхування від нещасного випадку.

Згідно абз.1, абз.З п.37 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин контроль за своєчасністю і об'єктивністю розслідування нещасних випадків, їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати у межах своєї компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом і складення акта форми Н-1, якщо ними виявлено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів з охорони праці.

Згідно положення п.13 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міні України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин комісія зобов'язана протягом трьох діб скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 2 у трьох примірниках (далі акт форми Н-5), а також акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 у шести примірниках (далі акт форми Н-1), якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, або акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, за формою НПВ згідно з додатком 4, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом (далі акт форми НВП) передати їх на затвердження роботодавцю. Акти форми Н-5 і форми Н-1 (або форми НВП) підписуються головою і всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом зазначених актів член комісії письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта форми Н-5 і є його невід'ємною частиною, про що робиться запис в акті форми Н-5,

Статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від, нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» чітко визначаються обов'язки Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно ст.14 зазначеного Закону, перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади. В окремих випадках, за наявності підстав, Фонд соціального страхування від нещасних випадків може визнати страховим нещасний випадок, що стався за обставин, не визначених передбаченим частиною другою цієї статті переліком. До професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України. В окремих випадках Фонд соціального страхування від нещасних випадків може визнати страховим випадком захворювання, яке не внесене до переліку професійних захворювань, передбаченого частиною п'ятою цієї статті, якщо на момент прийняття рішення медична наука має нові відомості, які дають підстави вважати це захворювання професійним, тобто до прав позивача не належить визнавати чи не визнавати страхові випадки.

Постанова Кабінету Міністрів України №1112 від 25 серпня 2004 року, передбачає, що саме роботодавець зобов'язаний утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку. У разі настання нещасного випадку з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, до складу комісії обов'язково включається представник робочого органу Фонду за місцезнаходженням підприємства. Акти форми Н-5 і форми Н-1 (або форми НПВ) підписуються головою і всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом зазначених актів член комісії письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта форми Н-5 і є його невід'ємною частиною, про що робиться запис в акті форми Н-5.

При розгляді справи суд прийшов до висновку, що на випадок з ОСОБА_2 не поширюються положення п.18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій па виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, і тому вказаний нещасний випадок з ОСОБА_2 є пов'язаним з виробництвом.

Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Тобто роботодавець визнав цей випадок страховим.

Згідно абз.1, абз.3 п.37 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року №1112, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин єдине право щодо контролю зокрема за об'єктивністю розслідування нещасних випадків, яким наділений позивач, як робочий орган Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, згідно цього Порядку, полягає лише у вимаганні у межах своєї компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом і складення акта форми Н-1, якщо ними виявлено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів з охорони праці.

Передбачене п.13 вказаного порядку право викладати окрему думку було реалізовано членом комісії з повторного розслідування нещасного випадку з ОСОБА_2 - начальником відділу організації профілактики нещасних випадків на виробництві відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області ОСОБА_11.

З урахуванням положень ст.ст. 1,6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року №П05-ХІУ, п.13, абз. 1, абз.3 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2012 року № 1112 який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на оскарження об'єктивності розслідування нещасного випадку, який стався із ОСОБА_2, бо вимоги позову виходять за межі вимагання від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом і складення акта форми Н-1.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про охорону праці», ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права, безпідставний, оскільки таких порушень, які б могли потягнути скасування правильного по суті рішення, колегією суддів не встановлено.

Довід вказані позивачем в апеляційній скарзі про неправильну оцінку доказів та обставин по справі, не може бути прийнятий до уваги, оскільки необґрунтований та зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують його правильність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :