Номер справи214/659/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2012 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Білик Н. В.,

з участю секретаря: Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 ПРИВАТБАНК(скорочена назва - ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту . В позові зазначають, що відповідно до укладеного договору № VIXRRC 05150056 від 15.07.2007 року ОСОБА_2 15.07.2007 року отримав кредит у розмірі 3061.07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.07.2008 року.

Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та ОСОБА_3 надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно ОСОБА_3. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язаня за кредитним договором Відповідач станом на 13.12.2011 року має заборгованість в сумі 22835.03 грн., яка складається з наступного:

- 3061.08 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9339,08 грн. -заборгованість по відсоткам за користування кредитом:

- 370.37 грн. - заборгованість по комісії:

- 8500.98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором:

- 500.0грн. - штраф ( фіксована частина).

- 1063.58 грн. - штраф (процентна складова).

Просять стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість в сумі 22835.03 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що відповідачка з моменту отримання коштів по договору кредиту , жодного разу ніяких платежів не здійснювала, її заборгованість перед банком становить 22835.03 грн. тому присить стягнути дану заборгованість. Крім того зазначив, що відповідно до ОСОБА_3 надання споживчого кредиту фізичним особам, які є невід'ємною частиною договору , строк позовної давності збільшено до 5 років. Позивачка із Умовами була ознайомлена і погодилась із ними. ОСОБА_3 позивачкою не підписані тому, що це не передбачено, вони є стандартними для усіх клієнтів.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що отримала кредит для придбання побутової техніки. Вона стала жертвою шахрая, який забрав техніку. Під час укладання угоди з банком, вона підписала лише заяву, з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам її не ознайомлювали і вона їх не підписувала. Поскільки не отримала ні грошей ні техніки, вважала, що повертати гроші не потрібно. Просить відмовити у задоволенні позову через сплив строку позовної давності.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до заяви позичальника (а.с.3)відповідачка ОСОБА_2 отримала кошти 15.07.2007 року по 13.07.2008 року включно, термін дії угоди 12 місяців. Тобто починаючи з 13.07.2008року почав відраховуватись час позовної давності, на момент звернення до суду минуло 3 роки та 7 місяців. Як видно із розрахунку (а.с.2), що також підтвердив в судовому засіданні представник позивача, відповідачка ОСОБА_2 жодного разу не сплатила кошти по кредиту, відсотки за користування кредитом чи будь-які інші платежі. Відповідно до матеріалів справи , та до оглянутої в судовому засіданні кредитної справи, відсутні будь які докази, які свідчать про вчинення будь-яких дій з боку позивача направлених на спонукання відповідачки до погашення боргу. Така бездіяльність позивача нічим не обґрунтована , позивачем не наведено жодної поважної причини його бездіяльності.

Представник позивача ОСОБА_4 стверджує, що ОСОБА_3 надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка)(Стандарт)є невідємною частиною кредитного договору, в даних Умовахзбільшено строк позовної давності до 5 років. Як видно з Умов(а.с.4-6) , вони підписані Головою Правління Банку, в них взагалі не передбачено те, що їх має підписати позичальник. Позивачем не подано жодного доказу на підтвердження того, що саме з цими Умовамибула ознайомлена відповідачка, і що вона погодилась із збільшенням строку позовної давності до 5 років.

Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 626 ч 3 ЦК України договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України прравочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,

якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного

або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В судовому засіданні позивачем не доведено, що між сторонами в письмовій формі укладено договір про збільшення позовної давності . Умови, які надав позивач , і які не підписані відповідачкою не можна вважати письмовим договором про збільшення позовної давності .

Відповідно до ст. 627 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є усі підстави для застосування позовної давності, тому у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст 626,627ЦК України

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 ПРИВАТБАНК (скорочена назва - ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити через сплив строку позовної давності.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Вінницького апеляційного суду через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення

Суддя : Білик Н. В.