Справа 2о-533-22/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Клікунової А.С.,

народних засідателів: Деркач І.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Харьковій Л.М.,

за участю заявника: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, зацікавлені особи орган опіки та піклування Мар`їнської райдержадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації, Старомихайлівський психоневрологічний інтернат про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною заявою, в якій просить: - визнати свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним; - встановити над ОСОБА_3 опіку призначивши її опікуном.

Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_2 є рідною матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 з народження страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, є інвалідом першої групи з дитинства в звязку з захворюванням помірна розумова відсталість. З причини вказаного захворювання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово знаходився на лікуванні в медичних установах, однак стан його здоровя не покращився. Внаслідок хронічного розладу здоровя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не може розуміти своїх дій, керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. З метою забезпечення захисту прав і законних інтересів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявник ОСОБА_2 звернулась до суду для вирішення питання про визнання сина недієздатним та встановлення опіки.

Заявник у судове засідання зявилась, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволені, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, крім того зазначила наступне. З раннього дитинства її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відставав у психічному та фізичному розвитку від однолітків, ріс ослабленою та хворобливою дитиною. Дитячі дошкільні заклади не відвідував, всі етапи розвитку проходили з вираженою затримкою, до школи не ходив, трудових навиків не придбав. Заявник зауважила, що її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно приймає їжу, намагається доглядати за собою, його словниковий запас украй малий, не орієнтується в місці і часі, намагаючись висловити якусь думку, він допомагає собі мімікою і жестами, в нього відсутній соціальний досвід. Заявник за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, та вважає себе такою, що може бути опікуном свого повнолітнього сина.

Зацікавлена особа рада опіки та піклування Марїнської райдержадміністрації надіслала на адресу суду відгук на заявлені вимоги ОСОБА_2, а саме зазначила, що оскільки особа відносно якої ставиться питання визнання недієздатною є повнолітньою, то вони не компетентні розглядати питання про призначення опікуна.

Зацікавлена особа управління праці та соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації у судове засідання не спрямувала свого представника, надіслала на адресу суду заяву щодо відсутності будь-яких заперечень проти вимог ОСОБА_2 та клопотання розгляду справи без їх участі.

Представник зацікавленої особи Старомихайлівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_5 (діюча на підставі доручення № 01/90 від 28 лютого 2012 року) надала заяву з відсутністю заперечень проти вимог ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_2, представника Старомихайлівського психоневрологічного інтернату, вивчивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом розглядуваної заяви є визнання повнолітньої особи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним. Згідно ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється цивільно-процесуальним кодексом України. Справа про визнання громадянина недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених в ЦПК України. Так, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (ч. 3 ст. 237 ЦПК України). Заявник по справі ОСОБА_2 є рідною матірю ОСОБА_3, 1984 відносно якого поставлено питання про визнання недієздатним (підтверджується свідоцтвом про народження), а тому справа порушена правомірно, підстав для закриття не має.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 щодо визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України підставами, унаслідок яких фізична особа може бути визнана судом недієздатною, зокрема необхідний хронічний, стійкий психічний розлад, при якому особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним від 28 березня 1972 року (зі змінами від 29 листопада 1974 року, від 24 квітня 1981 року, від 20 березня 1984 року, від 25 грудня 1992 року, від 25 травня 1998 року) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоровя, виписки з історії хвороби й інше документи, видані лікувально-профілактичними установами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом І групи з дитинства, перебуває на обліку медико-соціальній експертній комісії з діагнозом помірна розумова відсталість, що вбачається з індивідуальних програм реабілітації інваліда. Відповідно до довідки обласного центру медико-соціальної експертизи серії ДОН № 105354 здійснено приписи щодо умов та характеру праці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме вказана потреба в постійному сторонньому догляді та допомоги. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних органів. На виконання ухвали суду від 9 червня 2011 року, призначеної відповідно до статті 258 ЦПК України, Обласним центром судово-психіатричної експертизи була проведена амбулаторно судово-психіатрична експертиза. Згідно акту проведеної амбулаторної експертизи від 14 грудня 2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 має стійке хронічне захворювання - психічний розлад розумова відсталість в ступеню імбецильності (помірна розмова відсталість в редакції Міжнародної класифікації хвороб десятого перегляду) та за таким психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оцінивши висновок експертів (відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України не є для суду обовязковим), поряд з іншими письмовими доказами (медичними довідками про стан здоровя), суд за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, приходить до висновку про добросовісність заявлених вимог ОСОБА_2 та наявності достатніх підстав для визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 в частині встановлення над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 опіки та призначення опікуна, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 292 ЦК України малолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або цивільна дієздатність якої обмежена, має право на опіку або піклування.

Опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обовязків її представниками.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна.

У судовому засіданні прийнято рішення щодо визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження недієздатним, а тому необхідність призначення йому опікуна відповідає приписам закону.

Згідно ч. 2 ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною дієздатністю. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до відомостей про батьків в свідоцтві про народження ОСОБА_3 його матірю є ОСОБА_2, заявник по даній справі, цей факт вбачається з записів в паспорті заявника. На теперішній час ОСОБА_2 виховує недієздатного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, піклується про стан його здоровя, фізичний, психічний, духовний розвиток, а тому суд приходить до висновку, що труднощів по виконанню обовязків опікуна, встановлені чинним законодавством, у заявника не виникне.

Керуючись ст.ст. 39, 60, 63 ЦК України, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, зацікавлені особи орган опіки та піклування Мар`їнської райдержадміністрації, управління праці та соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації, Старомихайлівський психоневрологічний інтернат про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 недієздатним.

Встановити над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 опіку.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном недієздатного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Народні засідателі (підписи)

Копія вірна:

Суддя А. С. Клікунова

Секретар

Рішення оскаржено не було та набрало законної сили 12.03.2012 року. Оригінал рішення зберігається в цивільній справі за номером провадження 2о-533-22/2012.

Суддя Мар`їнского районного суду ОСОБА_6

Секретар

Дата документу 28.02.2012