Справа № 22-ц-781/2012 Головуючий у I інстанції Рахманкулова І. П.
Категорія цивільна Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2012 року по справі за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу про арешт транспортного засобу скасувати.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2012 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено частково та накладений арешт на автомобіль „MERCEDES BENZ ML 350», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала є незаконною. Апелянт посилається на те, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, а її автомобіль значно дорожчий ніж ринкова вартість розукомплектованого автомобіля ОСОБА_6 Апелянт вказує на те, що суд мав встановити факт її відповідальності і наявності порушення прав позивача, а тому забезпечення позову ОСОБА_6 шляхом накладення арешту на її автомобіль не перебуває у необхідному звязку з позовними вимогами. Апелянт зазначає, що не зясовано чи є загроза реальному невиконанню рішення суду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в лютому 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 збитки внаслідок розукомплектування транспортного засобу в сумі 326917.32 грн.

06 лютого 2012 року ОСОБА_6 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, яке належить ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановлюючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, але види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами, а тому арешт слід накласти лише на автомобіль, який належить відповідачці.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апелянта про те, що суд мав встановити факт її відповідальності і наявності порушення прав позивача, а тому забезпечення позову ОСОБА_6 шляхом накладення арешту на її автомобіль не перебуває у необхідному звязку з позовними вимогами, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи є довільним тлумаченням правових норм.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий:Судді: