Справа № 2/442/141/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2012 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є., за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 25 листопада 1989 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою у справі. Від цих шлюбних відносин у них є неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 4 листопада 2010 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано.

Незважаючи на розірвання шлюбу між ними, він з відповідачкою до цього часу в добровільному порядку не вирішили питання про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Більше того, три місяці тому відповідачка стала чинити йому перешкоди у користуванні спільним майном подружжя, а саме: житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній, 28.

Оскільки відповідачка відмовляється провести поділ спільного майна подружжя за їх взаємною згодою, то він змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

До спільного майна подружжя, яке було набуте ними за час шлюбу, відносяться предмети домашньої обстановки та вжитку: меблі, телевізор, пральна машина, холодильник, крім того, у їх спільній сумісній власності з відповідачкою є автомобіль марки ВАЗ 2103, 1979 року випуску, автомобільний причеп «Січ», 1998 року випуску та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Преображенка Томаківського району по вулиці Молодіжній 28.

Що стосується поділу в натурі предметів домашньої обстановки і вжитку та транспортного засобу, позивач вважає, що він з відповідачкою в змозі вирішити питання про його поділ за їх взаємною згодою.

Що стосується поділу об'єкту нерухомого майна, то житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності подружжя, підлягає поділу в натурі в судовому порядку, бо тільки за рішенням суду може бути вирішено питання щодо визнання за кожним із них права власності на виділену йому в натурі частку в житловому будинку.

Позивач зазначає, що правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок оформлений на ім'я відповідачки. Будинок вони придбали за спільні кошти подружжя за час їхнього перебування в зареєстрованому шлюбі.

Позивач вважає, що поділ в натурі житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до їхніх ідеальних часток в ньому, можливий. Варіанти поділу в натурі житлового будинку з надвірними спорудами може бути визначено шляхом проведення відповідної судово-технічної експертизи.

Безпричинне утримання відповідачкою правовстановлюючих документів на нерухоме майно перешкоджає йому отримати в органах БТІ експертний висновок про його дійсну вартість та визначити можливі варіанти поділу його в натурі, що потребує витребування судом у відповідачки оригіналів відповідних документів на будинок на підставі чого може бути призначена та проведена судово-технічна експертиза на предмет визначення варіантів поділу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

28.04.2012 року в порядку збільшення позовних вимог позивач звернувся до суду з додатковою позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, мотивуючи наступним.

Після надання йому відповідачкою правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок з надвірними спорудами, у нього виникла необхідність у збільшенні позовних вимог. Відповідач в якості документу про належність їй спірного будинку надала в судове засідання договір купівлі-продажу нерухомості, який було укладено 15 грудня 2000 року, між СХПК «Колос»Томаківського району Дніпропетровської області та нею, на Українській товарній біржі. Вказаний договір купівлі-продажу будинку зареєстрований на Українській товарній біржі, а будинок по вулиці Молодіжній 28 в с.Преображенка зареєстрований на праві власності Марганецьким МБТІ Дніпропетровської області за відповідачкою у справі.

На час укладання договору купівлі-продажу будинку та реєстрації його на Українській товарній біржі, законодавство України не передбачало заборони укладати договори купівліпродажу об'єктів нерухомості / в тому числі і житлових будинків/ на товарній біржі з наступною їх реєстрацією в органах БТІ. Але в теперішній час з прийняттям чинного ЦК України, є необхідність в приведенні документів щодо належності об'єктів нерухомості відповідно до вимог чинного ЦК України. Саме тому і виникла необхідність у визнанні договору купівлі-продажу вказаного будинку дійсним.

Позивач зазначає, що особа, яка була представником СХПК «Колос» Томаківського району при укладанні і підписанні договору купівлі-продажу, ОСОБА_4, в судовому засіданні може підтвердити вище приведені обставини, які свідчать про дійсність договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській товарній біржі 15 грудня 2000 року. Укладання договору купівлі-продажу будинку в нотаріальному порядку в теперішній час є неможливим в зв'язку з ліквідацією підприємства, директором якого був ОСОБА_4

Оскільки придбання житлового будинку відповідачкою мало місце під час перебування їх в зареєстрованому шлюбі, то такий будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

30.05.2012 року ОСОБА_2, яка є відповідачем за первинним позовом, звернулася до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме з вимогою: залишити автомобіль марки ВАЗ 2103, 1979 року випуску, і автомобільний причіп «Січ», 1998 року випуску, у власності ОСОБА_1; стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію замість частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки ВАЗ 2103, 1979 року випуску, і автомобільний причіп «Січ», 1998 року випуску, в розмірі 6000 грн.; стягнути судові витрати.

Позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої вимоги тим, що окрім житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у їхній власності з ОСОБА_1, який є відповідачем за зустрічним позовом, перебуває також легковий автомобіль марки ВАЗ 2103, 1979 року випуску і автомобільний причіп «Січ», 1998 року випуску. Стосовно зазначеного майна відповідач у позові до неї заявив, що в змозі вирішити питання про його поділ за взаємною згодою.

Проте, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 вважає, що поділ будь-якого спільно нажитого у шлюбі з відповідачем майна за взаємною згодою неможливий, в зв'язку з чим вона і змушена, звернутись до суду з відповідною заявою.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що за час спільного життя у шлюбі з відповідачем вони придбали також легковий автомобіль марки ВАЗ 2103, 1979 року випуску, який вона оцінює в 10000 грн., і автомобільний причіп «Січ», 1998 року випуску, який вона оцінює в 2000 грн.

Але надати суду письмові докази, що підтверджують право спільної сумісної власності подружжя на зазначений автотранспорт вона не має можливості з тих причин, що відповідач утримує у себе свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, що потребує витребування судом у відповідача правовстановлюючих документів на спірний автотранспорт.

Враховуючи, що автомобіль і автомобільний причіп поділити в натурі не можливо, а також те, що цей автотранспорт знаходиться у відповідача в користуванні, позивач вважає, що з відповідача необхідно присудити на її користь грошову компенсацію в розмірі половини вартості автомобіля і автомобільного причепа, яка складає 6000 грн.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та проти зустрічного позову ОСОБА_2 частково заперечує, вимагаючи експертної оцінки майна.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 проти позовних вимог позивача ОСОБА_1 щодо поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку з надвірними будівлями не заперечує, та підтримує свої позовні вимоги за зустрічним позовом до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, за рішенням Томаківського районного суду від 04.11.2010 року сторони у справі розірвали шлюб, що був укладений ними 25 листопада 1989 року та зареєстрований Преображенською сільською радою Томаківського району.

Від шлюбних відносин у них є неповнолітня донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Преображенської сільської ради від 21.02.2012 року про склад сім'ї.

Довідкою від 21.02.2012 року, виданої Преображенською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області підтверджується той факт, що відповідно до записів в погосподарській книзі № 4 особовий рахунок 0512 головою домогосподарства, розташованого за адресою: в с.Преображенка, вул.Молодіжна, 28 Томаківського району Дніпропетровської області, є ОСОБА_2, а ОСОБА_1, який є позивачем за первісним позовом, зареєстрований у спірному житловому будинку.

15 грудня 2000 року між СХПК «Колос»Томаківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2, яка є відповідачем за первісним позовом, на Українській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями, розташованого в с.Преображенка, вул.Молодіжна, 28 Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку, який зареєстрований на праві власності Марганецьким МБТІ Дніпропетровської області за відповідачкою у справі.

Згідно вимог ст. 657 чинного ЦК України та ст. 227 ЦК України 1963 р. договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, тому надані відповідачкою документи щодо належності їй спірного будинку не є належними правовстановлюючими документами, які посвідчують право власності особи на житловий будинок.

Як вбачається із тексту договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній 28, він був укладений в письмовій формі і зареєстрований на Українській товарній біржі. Всі умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, і з часу укладання та реєстрації договору вони, являючись співвласниками будинку постійно проживали в ньому та вільно ним користувались.

Договір купівлі-продажу пройшов державну реєстрацію в органах БТІ, що відповідало вимогам чинного на той час порядку реєстрації об'єктів нерухомості, в тому числі і житлових будинків.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Із наведених вище обставин вбачається, що в наявності є належні та достатні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним та відповідачкою права спільної сумісної власності на спірний житловий будинок.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Молодіжній 28 в с.Преображенка Томаківського району, який було укладено 15 грудня 2000 року між СХПК «Колос»Томаківського району та ОСОБА_2 на Українській товарній біржі та в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, права спільної сумісної власності на вказаний в договорі будинок.

Згідно зі ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка у разі поділу майна є рівними. То ж кожен із сторін має право на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Виходячи з цього суд вважає, що спірний житловий будинок з надвірними спорудами є спільною сумісною власністю подружжя, набутий під час шлюбу, а тому вимоги позивача є обґрунтованими. Спору з приводу вартості майна між сторонами не має.

Судом було об'єднано в одне провадження позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також витребувано у сторін правовстановлюючі документи на рухоме та нерухоме майно, що було набуте під час шлюбу. В зв'язку з чим, враховуючи заперечення сторін проти варіантів розподілу за раніше зробленими висновками експертиз, 16 липня 2012 року судом було постановлено ухвалу про призначення у справі нової судово-технічної експертизи щодо реального поділу спірного житлового будинку та про призначення авто-технічної експертизи щодо оціночної вартості спірних транспортних засобів.

З висновку технічної експертизи від 18 липня 2012 року вбачається, що загальна вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами становить 85 527,00 грн. Згідно варіанту розподілу за вказаним висновком встановлено:

- співвласнику 1 належить: Ѕ житлового будинку, площею 38,10 кв.м, вартістю 34 489 грн.; 1-1 коридор; 1-2 кухня; 1-3 прихожа; будівлі: «Б»літня кухня, вартістю 7017 грн; «Г» погріб, вартістю 24 83 грн.; № 1 басейна для води, вартістю 2809 грн., загальною вартістю 46798 грн.;

- співвласнику 2 належить: Ѕ житлового будинку, площею 37,60 кв.м., вартістю 34036 грн., 1-4 житлова, 1-5 житлова, 1-6 житлова; будівлі: «Б-1»сарай, вартістю 4693 грн., «В»сарай малоцінний, «Д»убиральня малоцінна, загальною вартістю 38729 грн.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що співвласником 1 є відповідач за первісним позовом ОСОБА_2, а співвласником 2 є позивач за первинним позовом ОСОБА_1

З доданого до вказаного висновку плану земельної ділянки спірного житлового будинку вбачається також лінія її поділу для обох співвласників, а варіант поділу будинку вбачається з Додатку № 1 висновку технічної експертизи.

Додані до матеріалів справи висновки ТОВ «Югпрофексперт» є підтвердженням вартості транспортних засобів, а саме: вартість автомобіля ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1, станом на 16.07.2012 року, складає 6520 грн.; вартість автомобільного причепу СИЧ, 1998 року випуску, станом на 16.10.2012 року, складає 2550 грн.

З копій свідоцтв про реєстрацію ТЗ вбачається, що вказані транспортні засоби зареєстровані на ім'я ОСОБА_1, який є позивачем за первісним позовом, та який не заперечує проти зустрічного позову ОСОБА_2 щодо залишення за ним вказаних транспортних засобів.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути різницю вартості спірного майна в сумі 1001 грн., оскільки вартість будинку становить 85527 грн., вартість автомобіля 6520 грн., причепу 2550 грн., при цьому, вартість майна, що відходить ОСОБА_1 становить 47 799 грн., а що відходить ОСОБА_2 46 798 грн., тобто вбачається вищевказана різниця.

При цьому, для виконання такого варіанту поділу житлового будинку з надвірними спорудами, показаного у Додатку № 1 висновку технічної експертизи від 18 липня 2012 року, необхідно також зобов'язати сторони у справі провести переобладнання будинку в тій його частині, яка виділена кожному із них в натурі. Переобладнання в кожній частині будинку проводити з попереднього дозволу виконкому Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі за первісним та зустрічним позовами попередньо сплатили судовий збір в мінімальному розмірі по 214, 60 грн. кожен, а всього на суму 429,20 грн., при цьому судом встановлено, що загальна вартість спірного рухомого та нерухомого майна складає (85527,00 грн. + 6520 грн. + 2550 грн.) 94597 грн., тобто підлягав до сплати судовий збір всього в сумі 945,97 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України із сторін необхідно стягнути різницю не доплаченого судового збору на загальну суму (516,77 грн. + 107,30 грн.) = 624,07 грн., тобто по 312,03 грн. з кожного, з урахуванням судового збору в сумі 107,30 грн., який підлягав до сплати в разі збільшення позовних вимог позивачем за первісним позовом. Додаткова позовна вимога є немайнового характеру, оскільки стосується визнання дійсності договору купівлі-продажу житлового будинку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 60,61, 70,71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 328, 372 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Молодіжній 28 в с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області, який було укладено між СХПК «Колос»Томаківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2 15 грудня 2000 року на Українській товарній біржі.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вулиці Молодіжній 28 в с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області.

Виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній, буд. 28, та складається із:

Ѕ житлового будинку, площею 37,60 кв.м., вартістю 34036 грн., 1-4 житлова, 1-5 житлова, 1-6 житлова; будівлі: «Б-1»сарай, вартістю 4693 грн., «В»сарай малоцінний, «Д» убиральня малоцінна, загальною вартістю 38729 грн.

Виділити ОСОБА_1 в натурі автомобіль ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 6520 грн., та автомобільний причеп СИЧ, 1998 року випуску, вартістю 2550 грн.

Виділити ОСОБА_2 в натурі та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній, буд. 28, та складається із:

Ѕ житлового будинку, площею 38,10 кв.м, вартістю 34 489 грн., 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 прихожа; будівлі: «Б»літня кухня, вартістю 7017 грн.; «Г»погріб, вартістю 24 83 грн.; № 1 басейна для води, вартістю 2809 грн., загальною вартістю 46798 грн.

Для виконання даного варіанту поділу в натурі житлового будинку з надвірними спорудами зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 провести переобладнання будинку в тій його частині, яка виділена кожному із них в натурі. Переобладнання в кожній частині будинку проводити з попереднього дозволу виконкому Томаківської селищної ради.

Зобовязати ОСОБА_2 закласти дверні проходи № 1, № 2.

Зобовязати ОСОБА_1 пробити вхідний дверний прохід № 3 в капітальній стіні у віконному пройомі та пробити дверний прохід № 4.

Варіант розподілу показаний у Додатку № 1 висновку технічної експертизи від 18.07.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_6), різницю вартості майна в сумі 1001 грн. (одну тисячу одну грн.), шляхом проведення взаєморозрахунків для визначення рівної вартості між частками майна, що виділяється сторонам в натурі ( а саме: вартість будинку становить 85527 грн., вартість автомобіля 6520 грн., причепу 2550 грн., вартість майна, що відходить ОСОБА_1 становить 47 799 грн., що відходить ОСОБА_2 46 798 грн., різниця становить 1001 грн.)

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 312,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 312,03 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5