Справа № 2518/744/2012 Провадження № 22-ц/2590/2503/2012 Головуючий у I інстанції Павленко О. В.
Категорія цивільна Доповідач - Бечко Є. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:пр-ка позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2012 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2012 року ПАТ «Облтеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за послуги у сфері теплопостачання в сумі 1007 грн. 02 коп.

Рішенням суду у задоволенні позову ПАТ «Облтеплокомуненерго» було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ПАТ «Облтеплокомуненерго» звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просило рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2012 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача судові витрати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду не обґрунтоване і таке, що підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що всупереч вимогам договору та законодавства, відповідачка лише частково сплачує в строк належні платежі відповідно до фактично наданих послуг, проте нею не сплачувались нарахування за надані послуги за двоставковим тарифом. Апелянт вказує, що з проаналізованих законів та підзаконних нормативно-правових актів, в тому числі рішень обласної ради, ця плата розраховується саме з річної вартості обслуговування приєднаного теплового навантаження, як це передбачено Правилами розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду з помісячною розбивкою. Також апелянт вказує на те, що не переукладення договору про надання послуг в звязку із змінами в законодавстві не свідчить про незаконність нарахування плати за надані послуги. Відносини щодо вартості послуг повністю врегульовані чинним законодавством і не були порушені позивачем. Крім того, відсутність договору про надання послуг не звільняє від оплати за отримані послуги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 19 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, ст. 32 визначає, що розмір плати за комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, а оскільки будь-яких додаткових угод щодо оплати абонентської плати в неопалювальний період між позивачем та відповідачем не укладалося, тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення боргу з відповідача

Проте з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з таких підстав:

судом встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

14.12.2001 року ВАТ «Облтеплокомуненерго» уклало з ОСОБА_6 договір про надання послуг з централізованого опалення, згідно до якого ОСОБА_6 зобовязана сплачувати за надані послуги щомісяця за встановленим тарифом (а.с. 32).

У звязку з тим, що ОСОБА_6 не повністю сплачувала за надані послуги в неї виникла заборгованість у сумі 1007 грн. 02 коп. за період з 01.05.2010 року по 29.02.2012 року, яку ПАТ «Облтеплокомуненерго» просило стягнути з відповідачки.

Встановлено також що у березні 2012 року ОСОБА_6 оплатила 210,01 грн. за лютий 2012 року.

Рішення суду першої інстанції не відповідає ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 3 жовтня 2007 року, про що суд мотивовано зазначив у рішенні суду.

Рішенням Виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради від 24 вересня 2009 року «Про погодження тарифу на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення, які надаються ВАТ «Облтеплокомуненерго» був встановлений двоставковий тариф, за яким оплата послуг поділяється на умовно-змінну частину (вартість одиниці спожитої теплової енергії) і на умовно-постійну (річну вартість витрат теплопостачальної організації на підтримання в робочому стані джерел теплової енергії та теплових мереж), яку в рішенні сесії селищної ради було названо як абонентська плата на послуги з централізованого опалення (а.с. 6).

Оплата вказаних послуг була передбачена договором про надання послуг з централізованого опалення, укладеним між сторонами і це вбачається зі структури тарифу, яка визначена п.5 вказаного договору, тільки раніше тариф визначався однією сумою, а після введення двоставкового тарифу ця ж сума визначається двома частинами.

Зважаючи на наведене, введення вказаного тарифу не потребує укладення додаткових угод до договору про надання послуг з централізованого опалення, що був укладений 14.12.2001 року між ВАТ «Облтеплокомуненерго» та ОСОБА_6, оскільки, згідно до п.7 вказаного договору, тарифи за комунальні послуги змінюються за умови затвердження таких змін в установленому законодавством порядку. Так, нові тарифи є обовязковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод. Крім того, двоставковий тариф не змінює порядок оплати, визначений п.п.1, 6, 8, 10 договору, згідно яких платежі вносяться щомісяця протягом року не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Слід також зазначити, що наявність чи відсутність письмового договору між постачальником послуг та споживачем не впливає на обовязок споживача оплачувати вартість спожитих послуг. Це випливає зі змісту ст.19 Закону України «Про теплопостачання», згідно з якою споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за спожиту теплову енергію.

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобовязання оплати у встановлені строки наданих позивачем послуг, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, в звязку з оплатою ОСОБА_6 210,01 грн. за опалення за лютий 2012 року у березні 2012 року, стягнувши заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 797 грн. 01 коп. (1007,02 210,01 = 797,01).

З відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачені при подачі позову та апеляційної скарги судові витрати в сумі 321 грн. 90 коп. (214,60 + 107,30 = 321,90) (а.с.1, 73).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» задовольнити.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 червня 2012 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги у сфері теплопостачання в сумі 797 (сімсот девяносто сім) грн. 01 коп. та понесені судові витрати в сумі 321 (триста двадцять одна) грн. 90 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: