Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 3607 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Редько О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

Суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Свинаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, Треті особи: Костянтинівська сільська рада Мелітопольського району, Управління соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської районної ради про вселення та зустрічним позовом ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_5 про позбавлення права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначала, що вона є інвалідом з дитинства 2 групи. З 1982 року вона вселилася до будинку разом з матір'ю на законних підставах, і в подальшому разом з бабусею та дідусем всі послідуючі роки мешкала в будинку № 20 по вул. Ювілейній у селі Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області однією сім'єю та вела спільне господарство, аж до дня примусового виселення 30.05.2010 року. Зареєстрована позивачка за місцем проживання з 26.10.1989 року, про що є довідка Костянтинівської сільської ради за № 1032 від 23.09. 2011 року. Крім цього іншого житла позивачка не має.

В травні 2010 року бабуся позивачки ОСОБА_6 та дядько позивачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, стали виганяти її з дому, аргументуючи свої дії тим, що дядько має намір переоформити будинок, який належить на праві власності діду позивачки ОСОБА_3 1927року народження. Дядько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодноразово бив позивачку, знущався над нею. Після того, як дядько у черговий раз побив її та спричинив травму ока, вона вимушена була піти з дому на квартиру, де мешкає на теперішній час. Через незаконні дії дядька, в результаті спричинення травми позивачка перенесла операцію, при цьому вона втратила зір правого ока. Бабуся позивачки ОСОБА_6 та її дядько ОСОБА_3 С, шляхом створення неможливих для проживання умов, незаконно виселили її з будинку, в якому вона проживала та зареєстрована на законних підставах.

2

Посилаючись на вищезазначене просила суд вселити її у житловий будинок по вул. Ювілейна, 20, с. Костянтинівка, Мелітопольського району, Запорізької області.

У грудні 2011 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначав, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: Мелітопольський р- н., с. Костянтинівка, вул. Ювілейна, буд.20 на підставі свідоцтва про власність від 30.06.1987. У 1995 році він виїхав за адресою: м. Сніжне, Донецької обл., був зареєстрований 27.10.1995р. по вул. Лутугіна, буд.17 , де і проживав постійно до жовтня 2011 року. У жовтні 2011 він повернувся до сім'ї у власний будинок, в якому і зареєстроване його місце проживання з 25.10.2011р. При повернені він дізнався, що у його будинку за його відсутності, 12.03.1999р. було зареєстровано місце проживання ОСОБА_5, яка є позивачкою по первісному позову.

Посилаючись на вищезазначене просив суд позбавити ОСОБА_5 права користування жилим будинком за адресою вул. Ювілейна, буд.20, с.Костянтинівка, Мелітопольського р-ну, Запорізької обл.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2012 року позов ОСОБА_5 задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

Вселено ОСОБА_5 в житловий будинок, який належить на праві власності ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходиться за адресою: вул.. Ювілейна, 20, с. Костянтинівна, Мелітопольського району, Запорізької області.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити, а його позов задовольнити.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи первісний позов та відхиляєчі зустрічний позов суд обгрунтовно виходив з того, що ОСОБА_5 вимушено покинула спірне житло, куда була вселена у 1982 році на законних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, будучі є інвалідом з дитинства 2 групи з 1982 року вселилася до будинку разом з матір'ю і в подальшому разом з бабусею та дідусем всі послідуючі роки мешкала в будинку № 20 по вул. Ювілейній у селі Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області однією сім'єю, вела спільне господарство. За цим же місцем проживання вона зареєстрована з 26.10.1989 року, про що є довідка Костянтинівської сільської ради за № 1032 від 23.09. 2011 року / а.с. 6, 13, 20 /.

Отже ОСОБА_5 за адресою: вул.. Ювілейна, 20, с. Костянтинівна, Мелітопольського району, Запорізької області було вселено як члена сімї власника цього будинку і вона на підставі норм ст.156 ЖК України здобула право користуватися цим житлом.

З пояснень свідків ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні, із звернення ОСОБА_5 до прокуратури і відповіді на це звернення/ а.с.18, 27 / слідує, що остання вимушено покинула житло за адресою вул.. Ювілейна, 20, с. Костянтинівна, Мелітопольського району, Запорізької області, а саме у звязку з протиправною повіденкою з боку інших мешканців цього житла: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6. Внаслідок чого навідь при відсутності більш ніж рік у місце свого проживання ОСОБА_5 не може бути визнана у порядку вимог ст.405 ЦК України такою, що втратила право користування вищевказаним житлом.

3

За таких обставин судом здійснено вірний висновок про задоволення первісного позову ОСОБА_5 про вселенні та про відхилення зустрічного позову про визнання неї такою, що втратила право користування житлом.

Враховуючи наведене судова колегія вважає, що прийняте по справі рішення суду відмовідає вимогам норм матеріальногоі процесуального права, підстав для його скасування не мається.

Доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів висновки суду у цій справі.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2012 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: