У Х В А Л А

Іменем України

11.12.2012 м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого : Власова С.О.,

суддів : Фазикош Г.В., Мацунича М.В.,

при секретарі Чучка Н.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Воловецького районного суду від 11 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ОСОБА_2 предявила до ОСОБА_1 зазначений позов у якому просила визнати недійсним договір дарування укладений нею 21 грудня 2004 року у Воловецькій державній нотаріальній конторі, згідно з яким вона подарувала ОСОБА_1 1/2 належного їй на праві особистої власності домоволодіння за адресою: смт. Воловець, вул. Карпатська,51.

Позов обґрунтовувала тим, що відповідач перестав їй надавати необхідну матеріальну допомогу та що при укладенні договору дарування вона зробила помилку, оскільки сподівалася на матеріальну підтримку відповідача у майбутньому. Тому вважає, що договір дарування був укладений внаслідок обману зі сторони відповідача, який, як на думку позивача, незаконно заволодів її майном.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила визнати спірний договір дарування недійсним, оскільки такий укладено внаслідок обману.

Рішенням Воловецького районного суду від 11 червня 2012 року у задоволенні позову відмовлено на недоведеністю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вказує на те, що відповідач по справі є її родичем. На час вчинення оскаржуваного правочину вона перенесла дві хірургічні операції на грижу та надіялась, що відповідач після отримання в дарунок частини житлового будинку буде опікуватися нею довічно, однак цього не сталося.

Позивачка вдруге в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась, належних доказів про поважність причин неявки в суд (доказів про хворобу) не надала, тому колегія визнає її неявку в судове засідання неповажною причиною та вважає за можливе розглянути справу на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України в її відсутності.

Судова колегія заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ч.3 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає

З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2004 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 1/2 частину домоволодіння № 51, що знаходиться на вул. Карпатській в смт. Воловець /а.с.5/.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором дарування, як зазначено в ст. 717 ч.1 ЦК України, одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому ) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Вказаний договір не встановлює обовязок обдарованого ОСОБА_1 вчиняти на користь дарувальника ОСОБА_2 будь- яку дію майнового або немайнового характеру.

Обовязковою (істотною) умовою договору дарування нерухомої речі відповідно до ст. 719 ч.2 ЦК України є укладення його у письмовій формі та нотаріальне посвідчення.

Дана вимога закону сторонами при укладенні договору дарування виконана, оскільки договір укладено у письмовій формі та нотаріально посвідчено.

Посилання позивача на те, що договір дарування частини домоволодіння вчинений ним внаслідок обману з боку відповідача ОСОБА_1, а тому є підстави для визнання даного правочину недійсним не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 10,11 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦПК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього ж Кодексу), такий правочин визнається недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Отже, підставою для визнання правочину недійсним відповідно до зазначеної норми, є введення однією стороною іншої сторони правочину в обман щодо обставин, які мають істотне значення. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з розясненнями, наданими в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, котрі беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони даного правочину. Правочини визнаються вчиненими під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторони правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, в даному випадку цю обставину має довести позивач.

Зазначене дає підстави для висновку, що обман може стосуватись тільки обставин, що мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обовязків сторін, властивостей і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може виражатись в активних та пасивних діях недобросовісної сторони правочину.

Матеріалами справи та показами допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 доведено, що ОСОБА_2 добровільно, за власною ініціативою подарувала належну їй частину жилого будинку відповідачеві та усвідомлювала значення своїх дій.

Правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції, як того просить позивачка, судова колегія не вбачає, тому апеляційну скаргу відхиляє та залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 304, ст. 307 ч.1 п.1, ст. 308, 313, 314 ч.1 п. 1, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Воловецького районного суду від 11 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :