№ 2-2136
Р І Ш Е Н Н Я

I M E H E M У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т. В.

при секретарі Марєнко К.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП, зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»до ОСОБА_1, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_3 про стягнення збитків внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 30.10.2009 року на трасі Дніпропетровськ Миколаїв в районі селища Вишневе сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1, який належить їй та автомобіля НОМЕР_2, який належить на праві власності ПАТ ЕК Дніпрообленерго та в момент скоєння ДТП знаходився під управлінням водія ОСОБА_3, який з Відповідачем знаходиться у трудових правовідносинах.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області по справі № 3-54/10 від 03.02.2010 року ОСОБА_3 визнано винним по ст.124 КУпАП, з підстав того, що дії водія ОСОБА_3, не відповідають вимогам п. 10.1 ПДР України, та порушення яких призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

19.03.2010 року по справі № 33-255/10 Апеляційним судом Дніпропетровської області за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 було винесено постанову про скасування постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2010 року по справі № 3-54/10 та провадження по справі про адміністративне правопорушення припинене.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що вказаними вище судовими актами фактично не зясовано питання, щодо механізму зіткнення транспортних засобів, який повинен бути встановлений в загальному порядку згідно приписів ст.57 ЦПК України. Посилаючись на те, що на теперішній час, ДТП є в наявності, а також в наявності є і пошкоджений автомобіль Сузукі ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачці на праві власності, та існують також докази виконані компетентними органами в особі науководослідницького експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в рамках адміністративної справи.

Позивач понесла витрати на послуги евакуатора для перевезення пошкодженого автомобіля з місця ДТП, на послуги зберігання пошкодженого транспортного засобу, який перебуває на зберіганні в СТО «Темп-2»за адресою: 49081, м.Дніпропетровськ, вул.Тьоміна, б. 2А, на придбання лікарських препаратів, поштові послуги.

Також зазначає, що діями відповідача їй завдано не тільки суттєву майнову, но і моральну шкоду, оскільки вона в момент зіткнення перенесла сильний стрес та підвищене психологічне навантаження. З вини відповідача вона тривалий час переживає душевні страждання, так як її автомобіль фактично знищено. Всім цим, порушено її звичайний життєвий та робочий устрій. З вини відповідача між нею та іншими членами її родини склалася нервова напружена обстановка, тому моральну шкоду вона просить суд стягнути з відповідача.

У жовтні 2011 року позивач збільшила розмір позовних вимог. Посилаючись на висновок автотоварознавчої експертизи від 08.09.2011 року № 15/11 «а», який зроблений НДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області який вказує, що матеріальна шкода власнику автомобіля «Сузукі ОСОБА_4»державний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП становить суму 141 989 грн. 93 коп., крім того збереження пошкодженого автомобілю за період з 30.10.2009 року по 31.10.2011 року становить суму у розмірі 12 485 грн. 00 коп., тому вказані суми повинні бути стягнуті з відповідача у сукупності з іншими затратами. Загальна сума яку просить стягнути позивач з відповідача становить 155 745,06 грн., з яких: пошкодження автомобіля 141 989, 93 грн., послуги евакуатора 1 100, 00 грн., збереження автомобіля з 30.10.2009 року по 31.10.2011 року 12 485, 00 грн., вартість лікарських препаратів 164,13 грн., поштові витрати 6,00 грн.

Посилаючись крім того на висновок експерта від 05.08.2011 року № 70/27-403 проведеної автотехнічної експертизи, яка зроблена НДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області яким встановлена наявність вини водія ЗІЛ-5301 держ.номер 364-38 АА ОСОБА_5 та на приписи ст.. ст.. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, позивач просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, звернувся до суду з зустрічним позовом, відповідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 завдані збитки внаслідок ДТП у розмірі 2 211,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що ОСОБА_1 у звязку з транспортною подією (ДТП) автомобілю який їм належить, нанесені механічні пошкодження, що підтверджується даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспорту від 30.10.2009 року, складеного працівником ДАІ, протоколом огляду транспортного засобу від 02.12.2009 року складеного експертом ОСОБА_6 про оцінку матеріального збитку. Посилаючись на наявність вини в діях ОСОБА_1 просить стягнути завдані збитки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.07.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП обєднані в одне провадження з позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»до ОСОБА_1, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_3 про стягнення збитків внаслідок ДТП.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Заперечуючи проти зустрічного позову ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго»просила в його задоволенні відмовити.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Просив задовольнити позовні вимоги ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»до ОСОБА_1 у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду пояснення та заяву відповідно до яких просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»відмовити, а зустрічний позов ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»до ОСОБА_1 задовольнити повністю та справу розглянути без його участі.

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»свого представника в судове засідання не направило. Однак, у грудні 2010 року направила на адресу суду клопотання, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»за зустрічним позовом до ОСОБА_1 підтримує, просить суд розглянути справу без участі його представника.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні позовних вимог ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 30.10.2009 року на трасі Дніпропетровськ Миколаїв в районі селища Вишневе сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 (технічний НОМЕР_3 від 02.09.2008 року), та автомобіля НОМЕР_2, який належить на праві власності відповідачу за первісним позовом юридичній особі - публічному акціонерному товариству Енергопостачальній компанії Дніпрообленерго (технічний НОМЕР_4 від 05.03.2002 року).

У звязку з приведенням назви відповідача за первісним позовом до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», останнім було змінено назву з Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго на Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго.

Автотранспортний засіб ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_5 в момент скоєння ДТП знаходився під управлінням водія ОСОБА_3 (05.12.1965 р.н), який з відповідачем за первісним позовом знаходиться у трудових правовідносинах.

За клопотанням позивача за первісним позовом, Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська для зясування всіх обставин справи було витребувано з Софіївського районного суду Дніпропетровської області матеріали адміністративної справи за № 3-54/10, з яких вбачається, що постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області по справі № 3-54/10 від 03.02.2010 року ОСОБА_3 визнано винним по ст.. 124 КУпАП, з підстав того, що дії водія ОСОБА_3, не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України, та порушення яких призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

19.03.2010 року по справі №33-255/10 Апеляційним судом Дніпропетровської області за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 було винесено постанову про скасування постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2010 року по справі № 3-54/10 та провадження по справі про адміністративне правопорушення припинене.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звертаючись до суду з відповідним позовом до ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»вказує на те, що судові акти вказані вище, не зясовують у повному обсязі питання, щодо самого механізму зіткнення транспортних засобів, та вони повинні встановлюватися в загальному порядку згідно приписів ст.. 57 ЦПК України.

За клопотанням позивача за первісним позовом про призначення судової автотоварознавчої експертизи для зясування питання визначення розміру матеріальної шкоди, а також вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, та про проведення судової автотехнічної експертизи для зясування питань вини водіїв та технічної їх можливості, щодо попередження зіткнення автотранспортних засобів, судом відповідно до ухвал від 21.01.2011 року призначено у справі проведення судової автотехнічної та автотоварознавчої експертизи проведення яких доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС в Дніпропетровській області (далі ДНДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області) у звязку з чим провадження по справі № 2-2136/11 було зупинено.

Для встановлення обставин справи, судом судовим експертам ДНДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області були поставлені питання відповідно до яких останніми повинні бути зясовані та надані відповіді стосовно як механізму зіткнення ТЗ так і дій водіїв ТЗ потрапивши в ДТП.

В автотехнічному дослідженні, судовому експерту ДНДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області були поставлені питання, а саме визначити:

Яким чином повинен був діяти водій автомобіля НОМЕР_6 у даних дорожніх обставинах, та чи відповідали його дії вимогам правил дорожнього руху?

Чи мав технічну можливість водій автомобіля НОМЕР_6, попередити зіткнення з транспортним засобом Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1?

Яким чином повинен був діяти водій автомобіля Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1 при даних дорожніх обставинах та чи мав він технічну можливість попередити зіткнення з транспортним засобом ЗІЛ державний номер НОМЕР_7 шляхом екстреного гальмування чи шляхом безпечної зміни руху?

Уразі встановлення наявності у скоєні ДТП вини у обох учасників, встановити їх ступінь до кожного учасника ДТП окремо.

При проведені автотоварознавчої експертизи, судом судовим експертам ДНДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області було поставлено питання відповідно до якого останніми повинно бути зясовано розмір матеріальної шкоди, а саме: визначити розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження автомобілю Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, тобто яка сума матеріального збитку, а також вартість відновлювального ремонту.

Відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2011 року у звязку з надходженням висновків з ДНДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області провадження у справі було поновлено.

Судовим експертом, експертом-спеціалістом сектора автотехнічних досліджень НДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз: дослідження обставин і механізму ДТП, транспортно-трасологічних, технічного стану ТЗ проведено автотехнічну експертизу на підставі чого зроблено висновок експерта від 05.08.2011 року № 70/27-403.

Висновком експерта встановлено, що дослідження дій водіїв-учасників ДТП проводились тільки по механізму зіткнення вказаного водієм ОСОБА_1, оскільки свідчення водія ОСОБА_5 про механізм ДТП, з технічної точки зору, не спроможній, а свідчення водія ОСОБА_1- такі що мали місце.

Таким чином, експертом встановлено, про невідповідність доказів стосовно механізму зіткнення внаслідок чого сталося ДТП з пояснень водія ОСОБА_5 так як такі пояснення з технічної точки зору не спроможні.

По питанню № 1 експерт вказав, що в дорожній обстановці що склалася водій автомобіля НОМЕР_8 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 10.4 (ч.1) . У разі розвитку події ДТП за версією водія ОСОБА_8, дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.4 (ч.1) Правил дорожнього руху.

По питанню №2 експертом вказано, що технічна можливість попередження зіткнення у водія автомобіля ЗІЛ-5301 ОСОБА_5 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

По питанню №3 експерт зазначив, що в даних дорожніх обставинах водій автомобіля Сузукі ОСОБА_4 держ.номер АЕ 6565 ВХ ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. При наданому комплексі вихідних даних водій ОСОБА_1 не мала технічної можливості попередити зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування з зупинкою автомобіля до смуги руху автомобіля ЗІЛ-530.

З огляду на вказане експертне дослідження, сторінку 6-7 вказаного висновку на яких вказується про порушення водієм ЗІЛ-5301 держ.номер 364-38 АА ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1 та 10.4 (ч.1) Правил дорожнього руху, відсутності технічної можливості водія автомобіля Сузукі ОСОБА_4 держ.номер АЕ 6565 ВХ ОСОБА_1 діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху (сторінка 7 висновку) вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ЗІЛ-5301 держ.номер 364-38 АА ОСОБА_5

Начальником сектора НДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9, який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчої експертизи, проведено автотоварознавчу експертизу на підставі чого зроблено висновок експерта від 08.09.2011 року № 15/11 «а».

Відповідно до вказаного висновку, експертним дослідженням встановлено, що матеріальна шкода власнику автомобіля Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП становить суму 141 989 грн. 93 коп.

Таким чином, на підставі вказаних вище експертних досліджень, які знаходяться в матеріалах справи, встановлена наявність вини водія ЗІЛ-5301 держ.номер 364-38 АА ОСОБА_5 та матеріальна шкода внаслідок ДТП власнику автомобіля Сузукі ОСОБА_4 державний номер НОМЕР_1 становить суму у розмірі 141 989 грн. 93 коп.

На підставі вказаних експертних висновків, позивач за первісним позовом звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог відповідно до яких він просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом в особі ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»суму матеріальної шкоди у розмірі 141 989 грн. 93 коп., суму за зберігання автомобіля за період з 30.10.2009 року по 31.10.2011 року у розмірі 12 485 грн. 00 коп., що підтверджується договором №30.10.09 від 30.09.2009 року підписаного між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ ВКТПП»Темп-2», додатковою угодою від 30.10.2010 року до договору №30.10.09. від 30.09.2009 року про збільшення строку зберігання автомобіля Сузукі ОСОБА_4 держ.номер АЕ 6565 ВХ та квитанціями про сплату послуг збереження авто за вказаний вище період, суму за послуги евакуатора у розмірі 1 100 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 481 від 30.10.2009 року про сплату СПД ОСОБА_10О.( свідоцтво В02 № 201315 від 22.08.2006 року) за його послуги, суму за придбання лікарських препаратів у розмірі 164 грн. 13 коп., що підтверджується чеком № 8215 від 30.10.2009 року, суму у розмірі 06 грн. 00 коп., за послуги поштового звязку за направлення до Софіївського ДАІ документів, що підтверджується чеком № 3900 від 20.11.2009 року, а всього на суму 155 745 грн. 06 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходить з того, що згідно ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Питання, що пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки закріплені ст.1187 ЦК України, яка передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до технічного паспорту № ЯАА 654161 від 05.03.2002 року автомобіля НОМЕР_2, останній належить на праві власності відповідачу за первісним позовом юридичній особі публічному акціонерному товариству Енергопостачальній компанії Дніпрообленерго.

За приписами статті 1188 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема серед іншого, якщо шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до норм ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 141 989 грн. 93 коп., суму за зберігання автомобіля за період з 30.10.2009 року по 31.10.2011 року у розмірі 12 485 грн. 00 коп., суму за послуги евакуатора у розмірі 1 100 грн. 00 коп.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» на користь ОСОБА_1 суму за придбання лікарських препаратів у розмірі 164 грн. 13 коп., оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що вказані препарати були необхідні для лікування після отриманих ушкоджень в результаті ДТП.

Також не підлягають стягненню з ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»на користь ОСОБА_1 06 грн. 00 коп. за послуги поштового звязку за направлення до Софіївського ДАІ документів, оскільки главою 8 ЦПК України не передбачено повернення поштових витрат.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 12 000 грн., суд виходить з наступного.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, позивач вказує, що діями відповідача їй завдано не тільки суттєву майнову, а і моральну шкоду, оскільки вона в момент зіткнення перенесла сильний стрес та підвищене психологічне навантаження. З вини відповідача, вона тривалий час (майже 2 роки) переживає душевні страждання, так як її автомобіль Сузукі ОСОБА_4 фактично знищено та вона не може їм користуватися. Всім цим, порушено її звичайний життєвий та робочий устрій. Також вказує, що з вини відповідача, між нею та іншими членами її родини склалася нервова напружена обстановка (пошкоджений автомобіль, відсутність грошових коштів на його ремонт, постійні судові засідання, на які необхідно зявлятися).

Статею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Стаття 1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»передбачено, що «Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому застосуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні»

З огляду на викладене, наявністю експертного висновку в частині встановлення винної особи в ДТП, доказів щодо власника автомобіля НОМЕР_2, експертного висновку стосовно визначення матеріальної шкоди, договору збереження автотранспортного засобу позивача за первісним позовом, що підтверджує, що автомобіль знаходиться на час розгляду справи в пошкодженому стані (після ДТП) майже 2 роки, а також враховуючи співмірність заявлених позовних вимог, їх доведеність та переконливість, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, та вважає за достатнє стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. 00 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»суд виходить з наступного.

ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 у звязку з транспортною подією (ДТП) автомобілю, який належить ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго», нанесені механічні пошкодження, що підтверджується даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспорту від 30.10.2009 року, складеного працівником ДАІ, протоколом огляду транспортного засобу від 02.12.2009 року додаток №3 до звіту № 144 складеного експертом ОСОБА_6 про оцінку матеріального збитку, посилаючись на наявність вини в діях ОСОБА_1, ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»просить стягнути з ОСОБА_1 суму матеріальних збитків у розмірі 2 211,00 грн. та судові витрати.

Однак з доводами ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго», щодо наявності вини ОСОБА_1 погодитися не можна, тому як відповідно до матеріалів адміністративної справи за № 3-54/10 витребуваної з Софіївського районного суду Дніпропетровської області винуватість останньої, взагалі не були предметом розгляду цієї справи.

Як вказувалось вище, ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»просить стягнути з ОСОБА_1, 2 211 грн. матеріальних збитків з підстав порушення останньою приписів пунктів 11.3, 14.6 «а», 34 ПДР, оскільки вона допустила зіткнення автомобілів.

Розрахунок наданий ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»до матеріалів справи, в обґрунтування зустрічних позовних вимог, базується на: договорі поставки за № 02 від 05.01.2009 року; рахунку № С-1869 від 09.10.2009 року; платіжного доручення № 917 від 10.12.2009 року; акту № 12 прийомки виконаних робіт за грудень 2009 року; акту № 1 від 04.01.2010 року; накладної № 1132 від 07.12.2009 року; звіту експерта ОСОБА_6 (додаток 3 до звіту № 144 про оцінку матеріального збитку станом на 02.12.2009 року);

Відповідно до вказаного розрахунку, розмір витрат які поніс позивач за зустрічним позовом складає суму у розмірі 1 961 грн, з яких 1 603 грн. - вартість автозапчастин, 328 грн. вартість ремонтних робіт, а також витрати за послуги експерта, загальна сума матеріальних збитків становить 2 211 грн.

Розглядаючи надані позивачем за зустрічним позовом докази на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог необхідно вказати на те, що договір поставки за № 02 від 05.01.2009 року є загальним, та не має конкретного відношення до автотранспортного засобу ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_5, в рахунку № С-1869 від 09.10.2009 року відсутнє будь яке посилання на конкретний транспортний засіб для якого вказаний рахунок виставлено, тобто, не має конкретного відношення до автотранспортного засобу ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_5, в платіжному дорученні № 917 від 10.12.2009 року відсутнє будь яке посилання на конкретний транспортний засіб для якого проводилася оплата, тобто, не має конкретного відношення до автотранспортного засобу ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_5, акт № 12 прийомки виконаних робіт за грудень 2009 року з поточного ремонту транспорту також не можу бути належним та допустимим доказом, так як вказаний акт вказує на поточний ремонт у грудні 2009 року, а не на ремонт внаслідок ДТП автотранспортного засобу ЗІЛ-5301 державний номер НОМЕР_5, акт №1 від 04.01.2010 року зроблений працівниками ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»одноособово тобто без участі ОСОБА_1 та суперечить протоколу огляду від 30.10.2009 року, та довідці, які надані ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»до зустрічного позову, а саме у п.1 протоколу огляду від 30.10.2009 року, (зовнішні пошкодження) деформація переднього правого крила, відбитий передній бампер (витік тосол), п. (Стан шин) без пошкоджень, та довідці деформовано переднє праве крило, відірвано правий передній бампер, таким чином надані документи, які виписані представниками ДАІ ОСОБА_11, та ОСОБА_12, повністю спростовують факт пошкодження шини, накладна № 1132 від 07.12.2009 року спростовується з підстав приведених вище, а також тим, що накладна про відпуск матеріалів № 1132 датована 07.12.2009 року, а акт складено 04.01.2010 року, тобто покришку отримано раніше та невідомо на який автотранспортний засіб, звіт експерта ОСОБА_6 (додаток 3 до звіту № 144 про оцінку матеріального збитку станом на 02.12.2009 року) проводився без участі учасника ДТП ОСОБА_1, про що в протоколі експерта від 02.12.2009 року (на підставі якого складався звіт) у п. 2 (Другий учасник ДТП) відсутній відповідний підпис ОСОБА_1

Приписами статей 57, 64 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»до ОСОБА_1 не підтверджені відповідними доказами, що унеможливлює відповідно і задоволення вказаних позовних вимог в частині стягнення з останньої суми матеріальних збитків у розмірі 2 211 грн. 00 коп.

Крім того, ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»позивачем за зустрічним позовом на адресу суду направлено пояснення стосовно призначення судом автотехнічної та автотоварознавчої експертизи, відповідно до яких позивач за зустрічним вказує на те, що вказані експертні висновки № 15/11 «а»від 08.09.2011 року та № 70/27-403 від 05.08.2011 року не можливо розглядати як докази у справі з підстав відсутності експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у реєстрі атестованих судових експертів, що підтверджується роздруківкою веб-сайту Міністерства юстиції України.

З огляду на вказані пояснення, ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»направив також на адресу суду заяву про призначення трасологічно-технічної експертизи для визначення взаємного розташування транспортних засобів в момент їх контактування, визначення місця зіткнення ТЗ, розташування ТЗ відносно проїзної частини на момент контактування та на якому місці дороги відбулося вказане зіткнення ТЗ та заяву про призначення автотехнічної експертизи для зясування питань стосовно відповідності дій водіїв ТЗ технічним вимогам Правил дорожнього руху та причинного звязку дій водія Сузукі ОСОБА_4 з технічної точки зору з виникненням ДТП доручивши проведення вказаних експертиз експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Однак судом було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення трасологічно-технічної експертизи та автотехнічної експертизи, оскільки суд не вбачає підстав для проведення трасологічно-технічної та автотехнічної експертизи, тому як висновку, який наданий експертом-спеціалістом сектора автотехнічних досліджень НДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 05.08.2011 року за № 70/27-403 достатньо для визначення винної особи у ДТП, яке відбулося 30.10.2009 року.

Суд не бере до уваги зауваження представника ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»стосовно відсутності експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у реєстрі атестованих судових експертів, оскільки відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 333 від 15.06.2011 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2011 року за № 1060/19798 «Про вдосконалення порядку обліку атестованих судових експертів Експертної служби МВС України, Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, доручено організацію ведення бази даних атестованих судових експертів Експертної служби МВС України. Відповідно до п. 1.7 Положення про базу даних атестованих судових експертів Експертної служби МВС України, затвердженого вказаним вище наказом та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за вказаним вище номером, база даних ведеться Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (ДНДЕКЦ). Пункт 1.4 вказаного Положення, встановлює, що база даних складається з офіційних відомостей про працівників Експертної служби, яким у встановленому порядку присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення певного виду судової експертизи. Пунктом 1.8. вказаного Положення також встановлено, що ДНДЕКЦ виконує в повному обсязі функції щодо зберігання та контролю доступу до Бази даних. З огляду на вказані обставини доступ до Бази даних атестованих судових експертів Експертної служби МВС України є обмежений та надання інформації з бази даних відбувається у встановленому порядку (п. 2.1 Наказу № 333 від 15.06.2011 року).

Додатково ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»направив на адресу суду клопотання про витребування доказів та про залучення до справи співвідповідача в особі Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Обгрунтовуючи вказані клопотання представник ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» зазначає, що автомобіль Сузукі ОСОБА_4 перед зіткненням з автомобілем ЗІЛ 5301 виконував обгін, що відображено в документах, які знаходяться в Софіївському РВ УМВС у Дніпропетровській області (відмовний матеріал) з підстав цього він просить витребувати ці матеріали для використання їх і направлення останніх для проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, а ОСОБА_1 не надано доказів стосовно страхування її цивільно-правової відповідальності.

Вказане клопотання позивача за зустрічним позовом також суд вважає безпідставним, так як відповідно до матеріалів адміністративної справи, схеми ДТП наявної в її матеріалах, пояснень осіб на підставі яких судовим експертом вже надано відповідні пояснення та висновки в рамках слухання наявної цивільної справи.

Залучення у справу співвідповідача в особі Моторного (транспортного) страхового бюро України, також заявлено позивачем за зустрічним позовом безпідставно, так як ОСОБА_1 до матеріалів справи направлено копію полісу № ВА/7618758 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.11.2008 року виданого ЗАТ «Страхова компанія «Інкомстрах»зі строком дії вказаного полісу до 19.11.2009 року, а також копію спеціального знаку до полісу №ВА/7618758 СК/№048120 виданого 19.11.2008 року і дійсного до 19.11.2009 року.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.1,3,10,11,57-61,88, 179,185,189,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди - 155 574 грн. 93 коп., на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн. 00 коп., сплачені судові витрати у розмірі 1 684 грн. 25 коп., а всього 158259 грн. 18 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області за висновок експерта №70/27-403 від 05 серпня 2011 року 562 грн. 80 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області за висновок експерта №15/11«а» від 08 вересня 2011 року 1460 грн. 33 коп.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Дніпрообленерго»до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя

Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська Т.В.Шевцова