Справа № 2604/292/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" травня 2012 р.Дніпровський районний
суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарі
Шилохвості А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором про іпотечний борг, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»є
повним правонаступником Акціонерного
комерційного
промислово-інвестиційного банку
(закрите акціонерне товариство),
звернулось до суду з позовом про
стягнення з відповідача ОСОБА_1,
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 671 754, 94 грн., та стягнення з
відповідача судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 2 823, 00 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідачем порушено умови договору
про іпотечний борг в частині
своєчасного повернення кредиту, сплати
відсотків за його користування та пені,
що є предметом позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні просив задовольнити позовні
вимоги з підстав, викладених у позовні
заяві, пояснив, що сторони, досягнувши
згоди щодо умов кредитного договору,
підписали його, після чого банк виконав
повністю договірні зобов’язання зі
своєї сторони, вважає, що невиконання
відповідачем умов договору, надає
позивачу право достроково стягнути
прострочену заборгованість за
договором про іпотечний борг,
включаючи проценти за користування
кредитними коштами.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечила, щодо
задоволення позову з підстав,
викладених у письмових запереченнях на
позов та поясненнях, приєднаних до
матеріалів справи. (а.с. 46-64, 78-79)

Заслухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд приходить
до наступного.

З матеріалів справи убачається, що на
виконання вимог Закону України «Про
акціонерні товариства»№ 514-VI від 17.09.2008
року Закрите акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» змінив
своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк».

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» є
правонаступником усіх прав та
обов’язків Закритого акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк». (а.с.
17-18, 19)

Відповідно до пунктів 3, 4 частини
першої статті 3 Цивільного кодексу
України загальними засадами
цивільного законодавства є: свобода
договору, свобода підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та
обов’язків визначені в статті 11
Цивільного кодексу України, зокрема з
договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що
цивільні обов’язки виконуються у
межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.
Виконання цивільних обов’язків
забезпечується засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства.

Під кредитними правовідносинами
розуміють такі, що виникають з приводу
надання (передачі, використання)
грошових коштів на умовах повернення.

Закон України «Про оподаткування
прибутку підприємств»(у редакції
Закону України від 22 травня 1997 р.) дає
загальне визначення поняття кредиту.
За згаданим Законом це кошти та
матеріальні цінності, які надаються
резидентами або нерезидентами у
користування юридичним або фізичним
особам на визначений строк та під
процент. Кредит розподіляється на
фінансовий кредит, товарний кредит та
кредит під цінні папери, що засвідчують
відносини позики.

Більш повне визначення міститься в
Положенні про кредитування,
затвердженому постановою Правління
Національного банку України від 28
вересня 1995 р. № 246. Цим актом кредит
визначається як позичковий капітал
банку у грошовій формі, що передається
у тимчасове користування на умовах
забезпеченості повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання. Кредитна
операція - це договір щодо надання
кредиту, який супроводжується записами
за банківськими рахунками, з
відповідним відображенням у балансах
кредитора та позичальника.

Принцип забезпеченості кредиту
передбачає наявність у банку права для
захисту своїх інтересів, недопущення
збитків від неповернення боргу через
неплатоспроможність позичальника.
Принципи повернення, строковості та
платності означають, що кредит має бути
повернений позичальником банку у
визначений у кредитному договорі строк
із відповідною платою за його
користування. Цільовий характер
використання передбачає вкладення
позичкових коштів із конкретною метою,
визначеною кредитним договором.

Сторонами кредитного договору є
кредитодавець —банк або інша кредитна
організація, яка надає кошти, а також
позичальник —особа, якій надаються
кошти.

Предметом договору кредитування є сума
грошових коштів (речей, визначених
родовими ознаками), яка передається
позичальникові на умовах повернення та
сплати процентів.

Кредитний договір укладається в
письмовій формі, недодержання якої
призводить до недійсності договору.
Він є оплатним, консенсуальним,
двостороннім.

Кредитний договір є різновидом
договору позички, тому до
правовідносин, що виникають на його
основі, застосовуються ті ж правила, що
діють для договорів позички.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року
між Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком
(закрите акціонерне товариство)
правонаступником всіх прав та
обов’язків якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк»та відповідачем ОСОБА_1 було
укладено договір про іпотечний борг №
671, відповідно до п. 2.1 якого,
відповідачу було надано кредит у
розмірі 83000,00 доларів США, зі сплатою за
користування кредитом 10% річних, згідно
з п.2.2. кредитного договору, на строк
відповідно до п.2.3. кредитного договору
–не пізніше 25 грудня 2017 року. (а.с. 5-8)

У відповідності до п. 2.4. кредитного
договору, погашення кредиту
здійснюється позичальником щомісячно
у відповідності до графіку (додаток №
1), який є невід’ємною частиною даного
договору.

Пунктом 2.5. кредитного договору
встановлено, що кредит надається на
придбання нерухомості: квартири.

Відповідно до п. 4.1. кредитного
договору, виконання зобов’язань
позичальника за цим договором
забезпечується іпотекою нерухомістю
житлового призначення (квартира), що
знаходяться за адресою: м. Київ, б-р.
Верховної Ради, 17, кв. 1.

06.10.2008 року між Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком
(закрите акціонерне товариство)
правонаступником всіх прав та
обов’язків якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк»та відповідачем ОСОБА_1 було
укладено договір № 1450/59 про внесення
змін до договору про іпотечний борг №
671 від 26 грудня 2007 року, згідно якого
встановлено процентну ставку за
користування кредитом в розмірі 14%
річних.

Позивачем виконано умови договору про
іпотечний борг № 671 від 26 грудня 2007 року
та на поточний рахунок відповідача,
визначений п. 3.1 даного договору,
перерахував грошові кошти на загальну
суму 83000,00 доларів США., що
підтверджується випискою з особового
рахунку від 26.12.2007 року. (а.с. 12)

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов’язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов’язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов’язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного
кодексу України)

Одностороння відмова від зобов’язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов’язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного
кодексу України)

Кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів на суму
кредиту у розмірах і в порядку, що
встановлені договором. Якщо договір не
містить умови про розмір процентів, він
визначається обліковою ставкою
банківського процента (ставкою
рефінансування), встановленою
Національним банком України. У разі
відсутності іншої угоди проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення суми кредиту.

Відповідно до частини першої статі 625
Цивільного кодексу України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов’язання.

Позичальник зобов’язаний повернути
кредитодавцеві відповідну суму коштів
у строк та в порядку, встановленому
договором. Якщо позичальник не виконав
цього зобов’язання, він повинен
сплатити пеню (у вигляді процентів) від
дня, коли настав строк виконання, до дня
повернення коштів кредитодавцеві,
незалежно від сплати процентів за
умовами договору.

Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов’язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, при триманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов’язання. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов’язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від усми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов’язання за кожен день
прострочення виконання.

В статті 611 Цивільного кодексу України
зазначено, що у разі порушення
зобов’язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема у вигляді сплати
винною особою неустойки (штрафу, пені).

Згідно п. 6.1. договору про іпотечний
борг, за невиконання або неналежне
виконання прийнятих на себе згідно
умов цього договору зобов’язань винна
сторона сплачує іншій стороні суму
неустойки та збитків, передбачених цим
договором. При цьому збитки
відшкодовуються винною стороною понад
неустойку, передбачену цим договором.

Відповідно до п.п. 6.5, 6.6. договору, у
випадку порушення позичальником
строку погашення одержаного ним
кредиту, він сплачує проценти в розмірі
25% річних від простроченої суми згідно
ч. 2 ст. 625 ЦК України. За невиконання
взятих на себе зобов’язань,
передбачених п.п. 5.2.3., 5.2.4, 5.2.5, та 5.2.6.
цього договору, позичальник сплачує
штраф у розмірі 2% від суми кредиту за
кожний випадок невиконання.

11.03.2009 року позивачем на адресу
відповідача надіслано письмові
претензії про повернення
заборгованості по кредиту за № 180, та
03.08.2009 року за № 652, які ОСОБА_1 отримано
12.03.2009 року, та відповідно 03.08.2009 року,
про що свідчать власноручні підписи
про отримання на повідомленнях. (а.с. 13,
14)

Як убачається з матеріалів справи,
відповідачем ОСОБА_1 порушено умови
зазначеного кредитного договору в
частині своєчасного повернення
кредиту та сплати відсотків за його
користування, у зв’язку з чим станом на
день проведення розрахунку
заборгованості –08.12.2011 року, загальна
сума заборгованості складає 84 075, 51
доларів США, що за курсом НБУ станом на
08.12.2011 року становить 671 754,94 грн., з яких:
сума простроченої заборгованості по
кредиту –65 000,00 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 08.12.2011 року
становить 519 343,50 грн., прострочена
заборгованість по відсотках –17 094, 45
доларів США, що за курсом НБУ станом на
08.12.2011 року становить 136 582,95 грн., сума
пені за простроченим кредитом –13,45
доларів США, що за курсом НБУ станом на
08.12.2011 року становить 107,45 грн., сума пені
за простроченими відсотками –1967, 61
доларів США, що за курсом НБУ станом на
08.12.2011 року становить 15 721, 05 грн., що
підтверджується поданими позивачем
розрахунками. (а.с. 15)

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв’язок доказів у їх
сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк»до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором про
іпотечний борг підлягає до
задоволення, тому присуджує до
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний
банк»заборгованість за договором про
іпотечний борг № 671 від 26 грудня 2007 року
на загальну суму 671 754,94 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний
банк»понесені судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 2 823,00 грн., які
сплачено позивачем за подання позову
до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
525, 526, 530, 546, 549, 554, 611, 625, 629, 1054 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 31, 58, 60, 88, 208-210,
212-215, 218, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, –

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором про іпотечний борг -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
кредитну заборгованість в сумі 671 754,94
грн., а також судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 2 823,00 грн., а
всього на загальну суму 674 577 (шістсот
сімдесят чотири тисячі п’ятсот
сімдесят сім) гривень 94 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :