Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря Добрянської О.О., Соболевої О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада «Про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним та визнання права власності на Ѕ частку на квартиру», -
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним та визнання права власності на Ѕ частку на квартиру, по якому просить суд визнати за позивачем право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на вказану квартиру на імя відповідача.
Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, сповіщались належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З 1994 року позивач та відповідач перебували у шлюбі. В період шлюбу, згідно з протоколу № 14 від 28 квітня 1992 року загального збору членів ЖБК «Центральний-27»та рішення Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 23 червня 1992 року, сторони є членами вказаного кооперативу.
На праві сумісної власності позивачу та відповідачу належить двокімнатна квартира АДРЕСА_2, за яку було внесено пайовий внесок у розмірі 20.526 рублів у 1992 році.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 травня 2002 року про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя шлюб подружжя ОСОБА_2 було розірвано та визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на Ѕ паєнакопичення, за кожним, у квартирі АДРЕСА_2, що належить ЖБК «Центральний-27»(а.с.9-10).

В серпні 2011 року позивач звернувся до Одеської міської ради з заявою про отримання свідоцтва про право власності на Ѕ частину спірної квартири.

Юридичний департамент ОМР, листом № 4038 від 13.09.2011 року, повідомив ОСОБА_1, що свідоцтво про право власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна вже було видано на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Центральний-27»громадянину ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. И ст.6 Постанови Верховного суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»до повної сплати пайового внеску за квартиру суд вирішує питання про право власності на частку в паєнагромадженні, а після завершення сплати - про право на частку в праві власності на квартиру залежно від належної особі частки у паєнагромадженні.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 26 травня 2011 року, власником квартири АДРЕСА_3, в цілому належить громадянину ОСОБА_2, виданого на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-27»від 06.04.2011 року № 67.

Виходячи з цього відповідачем було вчинено дії, які позбавили можливості отримати позивачем свідоцтво про право власності на 1/2 частку вищезазначеної квартири.

Згідно ст.ст. 215, 217 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

На підставі викладеного, суд дійшов до обґрунтованості заявлених позовних вимог та необхідності їх задоволення.

Керуючись ст. 70 СК України, ст.ст. 215-217, 355-357 ЦК України, Постановою Верховного суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», ст.ст.10, 11, 60, 61, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одеська міська рада «Про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним та визнання права власності на Ѕ частку на квартиру»задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири № 15 в будинку 41 по вилиці Фонтанська дорога у місті Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (позивач), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.Д.Абухін