Справа № 2/1416/295/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 квітня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року ПАТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави.

Позивач вказував на те, що 06.06.2007 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 139В/2007. Згідно договору Банк надав ОСОБА_1 кредит на придбання автомобіля марки HONDA, 2007 року випуску, у розмірі 32219 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних терміном до 5 червня 2014 року. В забезпечення наданого кредиту між Банком і ОСОБА_1 було укладено договір застави майна. Також 06.06.2007 року було укладено договір поруки між Банком і ОСОБА_3

Посилаючись на те, що відповідачі взяті на себе зобовязання за договорами не виконують, Банк просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 252237 грн. 92 коп. та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави.

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ПАТ «Мегабанк» про визнання кредитного договору і договору застави недійсними, посилаючись на те, що долучений до позову Банку кредитний договір з умовами щодо процентної ставки на рівні 13,5% річних, наявного графіку погашення кредиту та такого розміру неустойки нею не підписувався, про існування кредитного договору з такими умовами вона дізналася в суді при розгляді справи.

Ухвалою суду обидва позови було обєднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 16 листопада 2011 року позовну заяву ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави за заявою Банку було залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свій позов, просила про його задоволення. Представник відповідача ПАТ «Мегабанк» проти позову заперечувала, вказуючи на те, що доводи ОСОБА_1 не підтверджені жодними доказами.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні у справі докази судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2007 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 139В/2007. Згідно договору Банк надав ОСОБА_1 кредит на придбання автомобіля марки HONDA, 2007 року випуску, у розмірі 32219 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних терміном до 5 червня 2014 року.

В забезпечення наданого кредиту між Банком і ОСОБА_1 було укладено договір застави зазначеного транспортного засобу. Також 06.06.2007 року між Банком і ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Згідно зі ст..547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В своєму позові до Банку позивачка посилалася на те, що кредитний договір з відсотковою ставкою на рівні 13,5 % річних вона не підписувала, оскільки нею був підписаний договір зі сплатою 11% річних, крім того, в підписаному нею договорі відрізнявся графік погашення кредиту та розмір неустойки, про існування такого кредитного договору вона дізналася лише при розгляді цивільної справи за позовом Банку про стягнення заборгованості.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між тим, доказів, які б підтверджували доводи позивачки, суду не надано.

Натомість твердження позивачки спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи, в якій містяться копії оспорюваних договорів, а також наявними письмовими умовами кредитування, підписаними особисто позивачкою, особистими заявами позивачки щодо надання їй кредиту, а також отриманими особисто позивачкою письмовими повідомленнями і попередженнями Банку про наявну заборгованість за кредитним договором та підстави її нарахування.

Таким чином, враховуючи, що позов є недоведеним, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання договорів недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська