Справа № 2114/769/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі :

головуючого судді: Майдан С.І.

при секретарі: Коноплянніковій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ваничкаєвича про виселення,

встановив:

Позивач 19.09.2011 року звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 15.07.2010 року, в належній їй квартирі зареєстрований та проживає з 19.11.2008 року відповідач, який є колишнім чоловіком її матері ОСОБА_3 Відповідач не допускає її до квартири, спільне проживання з ним в одному жилому приміщення неможливе, так як відповідач своєю поведінкою систематично порушує правила співжиття, вчиняє постійні сварки, створює обстановку, за якою спільне проживання стає неможливим, а тому вона просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 з підстав, зазначених в ст. 116 ЖК України, так як відповідач своєю поведінкою систематично порушує правила співжиття, вчиняє постійні сварки, створює обстановку, за якою спільне проживання стає неможливим та його поведінка була предметом розгляду органів міліції.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю. Зазначили, що з матірю позивачки ОСОБА_3, якій на той час належала на праві власності квартира АДРЕСА_1, відповідач з 2007 року перебував у фактичних шлюбних відносинах. Донька ОСОБА_3, позивач по справі, мешкала за адресою: м. Херсон, вул. Михайловича, 39/3, яка належить їй та матері на праві власності. В спірній квартирі позивач не проживала і не проживає до теперішнього часу. З листопада 2008 року відповідач зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю позивачки, з якою з 2010 році перебував у зареєстрованому шлюбі. У вересні 2011 року між відповідачем та ОСОБА_3 відбулася побутова сварка, після чого вона звернулася до суду з розірванням шлюбу, 18.02.2012 року шлюб розірвано. Будь-які дії з його сторони, в тому числі й до позивача, щодо систематичного порушення правил співжиття, чинення перешкод у користуванні квартирою відсутні, заходів впливу зі сторони уповноважених органів з цього приводу до нього не застосовувалось.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та наступні правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 Ваничкаєвич з листопада 2008 року зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена обставина підтверджується довідкою, виданої адресно-довідковим сектором ВГІРФО УМВС України в Херсонській області від 07.10.2011 року (а.с. 6), та не оспорюється сторонами за справою.

Згідно договору дарування від 15.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідки ХБТІ від 08.11.2011 року ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 34-35, 55).

Зі свідоцтва про реєстрацію шлюбу та паспорту позивача вбачається, що вона 28.08.2010 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_1, крім того, з 2003 року позивач зареєстрована та проживає з адресою : м. Херсон, вул. Михайловича,39/3. Зазначену обставину не спростовує і сама позивачка ( а.с. 36-37, 54).

З довідки, виданої ЖЕК №1 Суворовського району м. Херсона вбачається, що спірна квартира належала ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу від 26.10.2007 року, на даний час власником квартири є ОСОБА_1 Станом на 20.04.2012 року в квартирі зареєстрований та проживає ОСОБА_2 (а.с.73).

З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 18.09.2011 року вбачається, що 18.09.2011 року до Комсомольського РВ звернулася ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про вжиття заходів до свого чоловіка ОСОБА_2, який вчинив з нею сварку та наніс її тілесні ушкодження. В ході перевірки ОСОБА_2 підтвердив, що між ним та дружиною виникла сварка через побудові питання, але він нецензурною лайкою не висловлювався, тілесних пошкоджень не завдавав. В порушенні кримінальної справи було відмовлено за п.2 ст.6 КПК України ( а.с. 57).

З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 22.09.2011 року вбачається, що 20.09.2011 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Комсомольського райвідділу міліції з проханням прийняти заходи до вітчима ОСОБА_2, який 19.09.2011 року о 19.00 годині погрожував їй фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3. В ході перевірки була встановлено, що сварка між стронами відбулася 19.09.2011 року на ґрунті особистих неприязливих стосунків. 20.09.2011 року ОСОБА_1 звернулася до міліції та просила припинити перевірку по заяві, так як конфлікт залагоджено самостійно, претензій не має(а.с.56).

Зі змісту постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.04.2012 року вбачається, що 10.04.2012 року ОСОБА_7, яка мешкає у м. Херсоні, по вул. Михайловича, 39/3, звернулася з заявою до Комсомольського РВ з щодо прийняття заходів до колишнього чоловіка її матері ОСОБА_2, який перешкоджає їй проникненню у квартиру за адресою: АДРЕСА_3. В порушені кримінальної справи відмовлено за відсутністю в діянні складу злочину ( а.с. 63).

З пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що як сусід він чув, що між відповідачем та його дружиною відбуваються сварки, в ході яких він погрожував розправою, бачив як ОСОБА_3 та її донька чекали біля підїзду викликаний наряд міліції, так як з їх слів відповідач не впускав їх до квартири АДРЕСА_1.

З пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається, що позивачка у квартирі АДРЕСА_1 не живе та не може жити, поки там проживає відповідач, в квартирі вона бажає жити тільки своєю сімєю. Зі слів позивачки та її матері знає, що відповідач влаштовує сварки, погрожує розправою. До квартири вона без матері ОСОБА_3, або у відсутність останньої у квартирі, не приходить.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що їм не відомо про сварки між сторонами по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 157 ЖК України передбачено, що члени сімї власника житлового будинку( квартири) можуть бути виселені у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року ( з наступними змінами) Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Українипри вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів або заходів громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання, не дали позитивних результатів.

Враховуючи, що для виселення відповідача з зазначених позивачем підстав необхідна сукупність таких обставин, як противоправна поведінка відповідача та застосування до нього заходів впливу, попередження, а позивач в порушення ст. 60 ЦПК України не надала доказів застосування до відповідача таких заходів, та карих обставин при розгляді справи не встановлено, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 9, 116 ч.1, 157 ЖК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ваничкаєвича про виселення відмовити за необґрунтованістю.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_13