Номер провадження2/2603/2378/12
Справа №2603/610/12
31 травня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
при секретарі Солодухіній Н.С.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб РУ ГУ МВС України Деснянського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, а саме квартири № 90, по просп. Маяковського, 5 у м. Києві, (а.с.15-16)
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до договору дарування їй належить кв. № 90, по пр.-ту Маяковського, 5 у м. Києві. У 2008 році у зазначеній квартирі була зареєстрована відповідач, яка перебувала з її сином у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач не проживає в даній квартирі, не цікавиться квартирою, не несе витрат по оплаті комунальних послуг.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач в суд не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином.
Представник третьої особи - Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб РУ ГУ МВС України Деснянського району м. Києва у судове засідання не з"явився, на адресу суду надішов лист з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач у своїй заяві.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири, позивачу належить АДРЕСА_1, (а.с. 10)
Таким чином, спірна квартира належить на праві власності позивачу.
Відповідно до довідки, виданої ОСББ "Мотозаводець-6" 20.02.2012 р. у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с. 5)
Відповідач в спірній квартирі не проживає. Факт непроживання відповідача на спірній житловій площі підтверджується актами, складеними працівниками ОСББ "Мотозаводець- 6" від 25.12.2012 р., 25.06.2011 р. та 25.12.2011 р., згідно з якими відповідач, зареєстрована, але не проживає в спірній квартирі, (а.с. 5-7)
Згідно з актом ОСББ "Мотозаводець-6" від 14.05.2012 р. відповідач з заявами та скаргами з 2011 року і по теперішній час не зверталась.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач не зверталася до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Аналізуючи причини не проживання відповідача, остання жодного разу не ставила питання про вселення до спірної квартири, квартплату, не сплачувала, не зверталася до правоохоронних органів з приводу усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, неможливістю проживання у спірній квартирі через перешкоди, що чинили йому позивач або інші особи.
Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживала в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Вона виїхала із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача не чинилося.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованою в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю, що належить їм, оскільки в них виникають ускладнення з розпорядженням майном.
Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 15, ЗО, 60, 62, 88, 212 -215, 224 - 233 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - кв. № 90 по пр.-ту Маяковського, 5 у м. Києві шляхом зняття з реєстрації.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Деснянського

районного суду м.Києва О.Б. Саламон