Справа № 1225-1198-2012
УХВАЛА

05 жовтня 2012 року Сватівський районний суд Луганської області

в складі головуючого - судді Пчолкіна С. А.

при секретарі Гальцевій Г.В.

розглянув в залі суду в м. Сватове Луганської області заяву по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, та ведення спільного господарства, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення частки із спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку у спільній власності подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, крім того подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належало ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року;

Заборонити використання рухомого майна, яке належало ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року;

Заборонити використання земель сільськогосподарського призначення, які належали ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року;

Заборонити використання обєктів нерухомого майна виробничого призначення які належали ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року;

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на буд-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з поданої заяви позивач не вказує на яке саме майно має бути накладено арешт. а лише взагалі вказує «рухоме»та «нерухоме»майно, що майно використовується без її дозволу. Її навіть не допускають до майна. Де перебуває транспорт, який належав ОСОБА_7, їй взагалі не відомо, бо він вибув з її володіння.

Оскільки позивач не вказав, на яке саме майно може бути накладено арешт, що воно знаходиться у відповідача, а заборона використання земель сільськогосподарського призначення може перешкоджати господарської діяльності то за такими обставинами заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належало ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року; про заборону використання рухомого майна, яке належало ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року; земель сільскогосподарського призначення, які належали ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року; обєктів нерухомого майна виробничого призначення які належали ОСОБА_7 на час його смерті, станом на 17.10.2010 року - відмовити.

Суддя: С.А. Пчолкін