АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2/435/219/12 Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22-ц/491/1983/12 ОСОБА_1
Категорія -54 (І_) Доповідач Карнаух В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Карнаух В.В.,

суддів: Братіщевої Л.А., Остапенко В.О.,

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: відповідача ОСОБА_2 та його представника - Загорської

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скар"-' ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2012 року у справі за позовом Приватного підприємства Південбурводбуд до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків., -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року Приватне підприємство Південбурводбуд ( надалі ПП Південбурводбуд ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, просив стягнути з відповідача на його користь 49129 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та судові витрати в розмірі 611,29 гр.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач ОСОБА_2 знаходився в трудових відносинах з ПП "Південбурводбуд" з 24 січня 2005 року по 01 вересня 2010 року , з 01 жовтня 2010 року по 10 березня 2011 року та був звільнений за ст. 40 п. 4.7 КзпП України. Відповідач по справі за посадовою інструкцією працював машиністом трубоукладача, бульдозера С-100, Т-180, Т-130. Згідно договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність і договорів підряду на надання послуг будівельних машин і механізмів ОСОБА_2, виконуючи свої обов'язки, працюючи на важкій будівельній техніці, недбайливо ставився до переданих йому матеріальних цінностей і неодноразово поруш>оав трудову дисципліну, в результаті чого завдав матеріальну шкоду приватному підприємству "Південбурводбуд" на загальну суму 49129 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПП Південбурводбуд у відшкодування матеріальної шкоди 49129,29 грн., 491,29 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин по справі, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Вважає, що суд необгрунтовано стягнув з нього на користь позивача суму 17065 грн. за тріщину в двигуні бульдозера та 3500 грн., оскільки, на його думку, його вини в утворенні тріщини не було та його вина в перекиді бульдозеру не доведена.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в періоди з 24.01.2005 року по 01.09.2010 року та з 01.10.2010 року по 10.03.2011 року позивач ОСОБА_2 знаходився в трудових відносинах з ПП Південбурводбуд. 03 січня 2007 року з відповідачем при прийомі на роботу укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.10).обов,язків, порушення ним трудової дисципліни, що призвели до спричинення матеріальної

шкоди підприємству, та на договір про повну матеріальну відповідальність між сторонами,

позивач ставить питання про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 49129 грн..

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в

сумі 17065 грн. згідно акту від 16.12.2010. та в сумі 3500 грн. згідно акту від

23.12.2010., суд першої інстанції керувався ст.ст. 130,134,135 КзпГІ та виходив із

доведеності позивачем фактів знаходження відповідача на робочому місці у

нетверезому стані і неналежного виконання останнім своїх трудових обов,язків. А

саме: відповідач не злив воду з охолоджуючої системи двигуна у зимову пору

року, що призвело до виходу із строю двигуна, та керуючи бульдозером у

нетверезому стані, не впоравшись з керуванням, перекинув бульдозер у яму.

На думку колегії суддів, такий висновок суду є правильним.

В апеляційній скарзі відповідач, як на докази своєї невинності, посилається

на те, що допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

пояснили, що двигун бульдозера не мінявся та не списувався, тому Євдокимов

ОСОБА_6. не повинен платити за його пошкодження, а бульдозер під його керуванням

провалився у яму під своєю вагою, і вина відповідача в цьому також відсутня,

тому він не повинен нести відповідальність за таку шкоду.

Колегія суддів не може взяти зазначені пояснення свідків як доказ

відсутності вини відповідача, оскільки вони протирічать письмовим матеріалам

справи, а саме: складеному комісією акту від 16.12.2010. та докладній записці / а.с.

28, 29/; комісійно складеному акту від 23.12.2010. та докладній записці / а.с. 30,

31 /, згідно яких матеріальна шкода в сумі 17065 грн. та 3500 грн. була завдана

підприємству з вини ОСОБА_7

Крім того, відповідача не заперечував факту знаходження його на

робочому місці у нетверезому стані, що відповідно до положень ч.І п.4 ст. 134

КЗпП України є підставою для повної матеріальної відповідальності за

спричинену підприємству матеріальну шкоду.

Вирішуючи спір, суд в повному обсязі зясував усі обставини справи,

перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, надав їм

належну оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального та

процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, зокрема щодо відсутності вини відповідача за

спричинення матеріальної шкоди в сумі 17065 грн. та 3500 грн., висновків суду не

спростовують, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

Встановивши, що позовні вимоги щодо відшкодування шкоди підприємству

внаслідок порушення покладених на ОСОБА_7 обов,язків в сумі 17065

грн. та 3500 грн. є доведеними, а з інших підстав рішення суду не оскаржено,

колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов

правильного висновку про задоволення позову.

У звязку з цим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а

рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 30.8, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2012 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в

касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ протягом двадцяти/^ в з д^й набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: