№ 2/2033/679/2012
№ 2033/2-2986/2011

РІШЕННЯ

Іменем України

11.12.2012 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Шевченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності, третя особа Харківська міська рада, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні та знесення самочинного будівництва, треті особи Харківська міська рада, Інспекція ДАБК у Харківській області, ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів про припинення права власності, вказуючи, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2010 р. позивачеві належить 38/100 частин домоволодіння №29 по вул.Хемзівській в м.Харкові. Інші 62/100 частин належать ОСОБА_5, яка померла у 1988 р. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є правнучками померлої, відсутні у спірному будинку, утриманням будинку не займаються. На теперішній час частина будинку, яка належить ОСОБА_5, знищена. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження, технічний стан конструктивних елементів будівлі літ.А-1 (прим.2-2, 2-3, 2-4, 2-5) по вул.Хемзівській , 29 в м.Харкові не відповідає будівельним нормам і правилам, фізичний знос складає 82%, що оцінюється як непридатний, елементи будівлі знаходяться у зруйнованому стані. Несучі й огороджуючі елементи будівлі втратили міцність і цілісність для надійної експлуатації. Конструктивні елементи відновленню не підлягають. З підстав, передбачених ст.349 ЦК України, просить суд припинити право власності ОСОБА_5 на 62/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Хемзівській, №29 в м.Харкові.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, вказуючи, що на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.02.2012 р., кожній з них належить по 31/200 частин домоволодіння №29 по вул..Хемзівській в м.Харкові. Зазначену частину спірного домоволодіння вони отримали у спадщину після смерті їх діда ОСОБА_6, який помер 22.03.2006 р. Спадщину вони прийняли, але отримали свідоцтва про право на спадщину за законом тільки 28.02.2012 р. ОСОБА_4 також прийняла спадщину після смерті свого брата ОСОБА_6, звернувшись до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, але ще її не оформила.

Порядок користування спірним домоволодінням та земельною ділянкою між попередніми власниками та нинішніми визначений не був, проте між попередніми власниками склався фактичний порядок користування домоволодінням. Зазначають, що на час відкриття спадщини та на час придбання ОСОБА_1 частини домоволодіння воно складалось з житлового будлинку літ.А-1 з житловими прибудовами (квартира №1 і квартира №2), та надвірних будівель. Дід ОСОБА_6, якому належало 62/100 частин) зі своєю сім*єю користувався квартирою №2 загальною площею 38,1 кв.м., та відповідною частиною надвірних будівель.

Відповідачка після придбання 38/100 частин домоволодіння знесла житловий будинок літ.А-1. Із зазначеними у висновку експертного будівельно-технічного дослідження 82% фізичного зносу житлового будинку літ.А-1 вони не згодні, посилаючись на дані про процент зносу, зазначений у техпаспортах, виготовлених 30.06.2010 р. , у 1959 р. та 05.01.2012 р., відповідно 42%, 39%, 20%.

Дозволів на знесення будинку ОСОБА_1 також не отримувала. На даний час вона зробила до будинку літ.А-1 добудову літ.А2-1 розміром 14,95м х 8,70 м, на земельній ділянці знесла всі надвірні будівлі та побудувала гараж літ.Ж розміром 16,5м х 4,5м, встановила новий паркан та перешкоджає їх доступу до домоволодіння.

Просять суд зобов*язати ОСОБА_1 не чинити їм перешкод у користуванні та розпорядженні належними кожній з них 32/200 частинами домоволодіння, та знести за свій рахунок самовільні будівлі житлову прибудову літ.А2-1 та гараж літ.Ж.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали, зустрічний позов не визнали.

Відповідачі та їх представники - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 первісний позов не визнали, зустрічні позовні вимоги підтримали. Пояснили суду, що у спірному домоволодінні жили ОСОБА_10 (у самочинно збудованому будинку з білої цегли) та ОСОБА_6 ( у буд.літ.А-1 з червоної цегли) без реєстрації за вказаною адресою. Після його смерті у спірному домоволодінні залишились проживати співвласник ОСОБА_10 зі своїм чоловіком ОСОБА_11, якого вони боялись, і який не впускав їх у будинок, тому ремонтом вони не займались. Із заявами про перешкоджання у користуванні спірним будинком відповідачі не звертались. У результаті пожежі був зруйнований самочинно збудований будинок з білої цегли, в якому жили ОСОБА_11, а спірний будинок літ.А-1 (з червоної цегли) не був зруйнований. Коли ОСОБА_1 у 2010 р. купила свою частку та почала ремонт будинку, відповідачі також не намагались вселитись у цей будинок. Позивачка пропонувала викупити у них їх частку, але вони не мали правовстановлюючих документів.

ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Треті особи в судове засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дійшов висновку про наступне.

Згідно ст.349 ЦК України, право власності на майно припиняється у разі його знищення.

Кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень, відповідно до ст..60 ЦПК України.

Громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок, зобов*язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію, що передбачено ст.151 ЖК України.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки КП «ХМБТІ»від 01.09.2010 р., право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул..Хемзівській, 29 в м.Харкові в КП «ХМБТІ»зареєстровано: 38/100 частин на ім*я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2010 р., укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_10, та 61/100 частин на ім*я ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності (а.с.4, 78).

03.12.1988 р. ОСОБА_5 померла (а.с.32).

За повідомленням ХДНК №12 від 25.08.2008 р., після смерті ОСОБА_5 до нотконтори надійшли заяви про прийняття спадщини від сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_4, а також заява про відмову від спадщини від доньки ОСОБА_12, свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с.72).

Таким чином, син ОСОБА_5 ОСОБА_6 спадщину, яка відкрилась після смерті матері, прийняв, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, право власності в КП «ХМБТІ»не зареєстрував і помер 22.03.2006 р. (а.с.30, 34).

Донька ОСОБА_5 ОСОБА_4, спадщину, яка відкрилась після смерті матері, також прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала, право власності в КП «ХМБТІ»не зареєструвала.

За повідомленням ХДНК №4 від 19.06.2012 р., після смерті ОСОБА_6 20.09.2006 р. заведено спадкову справу, із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2, інших заяв не надходило (а.с.63).

Онук ОСОБА_5 ОСОБА_13 помер 08.04.2004 р. (а.с.33), тобто раніше свого батька, ОСОБА_6

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28.02.2012 р. отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого діда, ОСОБА_6, кожна на 31/200 частин спірного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель (а.с.35, 36).

04.04.2012 р. право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на 31/200 частин домоволодіння за кожною, зареєстровано в КП «ХМБТІ»(а.с.35 об., 36 об.), тобто вже після звернення ОСОБА_1 до суду (14.12.2011 р.).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не проживали у спірному будинку, зареєстровані та проживають за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відмітками у їх паспортах та ними не оспорюється.

Їх спадкоємець, ОСОБА_6, також був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 29.04.1986 р., де фактично проживав на час смерті, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс»та не оспорюється їх представником ОСОБА_8 (а.с.66).

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 03.12.1988 р. у спірному будинку її спадкоємці не були зареєстровані і не проживали.

За даними технічного паспорту, виготовленому КП «ХМБТІ»станом на 30.06.2010 р., тобто до укладання 23.07.2010 р. договору купівлі-продажу між ОСОБА_1 та попереднім власником ОСОБА_10, на земельній ділянці за адресою: м.Харків, вул.Хемзівська, 29, розташовані: житловий будинок літ.А-1, житлова прибудова літ.А1-1, прибудова літ.а, сіни а1, а2, ганок а3, сараї літ.Б, Г, вбиральня літ.В, Д, льох літ.П, огорожа №1, хвіртка №2,3, ворота №4 (а.с.9).

Фактично вказаний будинок розподілений на дві квартири, кожна з яких має окремий вхід, при цьому одна квартира складається з приміщень І, 1-2 та 1-3, друга з приміщень ІІ, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5.

Постановою заступника начальника Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_14 від 12.01.2008 р. встановлено, що 05.01.2008 р. у спірному будинку внаслідок вибуху газу сталась пожежа, в якій загинув чоловік попереднього власника ОСОБА_10 ОСОБА_11 У порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_11 відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Таким чином, доводи представника відповідачів - ОСОБА_8 про те, що вони не мали можливості користуватись спірним будинком через сусіда ОСОБА_11, якого вони боялись, судом не приймаються до уваги, оскільки 05.01.2008 р. він помер, і не міг перешкоджати відповідачам, зокрема, ОСОБА_2, яка ще у 2006 р. прийняла спадщину, утримувати спірне майно. Доказів перешкоджання

Свідок ОСОБА_15, який проживає по-сусідству, пояснив суду, що будинок №29 по вул.Хемзівській був розділений на дві квартири. В одній з них жив ОСОБА_6, в іншій ОСОБА_11 Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_11 будинок виставили на продаж і за два роки продажу в ньому ніхто з власників не жив. В стали мешкати безхатченки, огорожа була зруйнована, утворилось сміттєзвалище. Все було трухляве і гниле, дах розібраний, залізо і плитку покрали, у ньому було неможливо жити. На ділянці був лише один житловий будинок з червоної цегли. Відповідачів він не знає.

Свідки ОСОБА_16 пояснила суду, що коли спірний будинок був виставлений для продажу, усіх покупців цікавила лише земельна ділянка, оскільки сам будинок неможливо було назвати житловим приміщенням. Там мешкали особи без визначеного місця проживання, утворився смітник, огорожа була зруйнована, дверей, даху та вікон не було, все розбито та зламано, стояли лише 4 стіни з червоної цегли. Іншої житлової будівлі не було. Відповідачів ніколи на території домоволодіння не бачила.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 8188, виконаного 19.10.2010 р. експертом ХНДІСЕ ім.Бокаріуса ОСОБА_17, технічний стан конструктивних елементів будівлі літ.А-1 (прим.2-2, 2-3, 2-4, 2-5) по вул.Хемзівській , 29 в м.Харкові не відповідає будівельним нормам і правилам, фізичний знос складає 82%, що оцінюється як непридатний, елементи будівлі знаходяться у зруйнованому стані. Несучі й огороджуючі елементи будівлі втратили міцність і цілісність для надійної експлуатації. Конструктивні елементи відновленню не підлягають.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними, у зв*язку з чим дійшов висновку про їх задоволення та припинення права власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на 31/200 частину домоволодіння за кожною, у зв*язку з його знищенням. Оскільки право власності відповідачів припинено, будь-яке будівництво на території домоволодіння не порушує їх права, у зв*язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.23, 319, 322, 346, 349, 356, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.50, 151 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити право власності на 31/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Хемзівській, №29 в м.Харкові, яке зареєстроване на ім*я ОСОБА_5, померлої 03.12.1988 року.

Припинити право власності на 31/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Хемзівській, №29 в м.Харкові, яке зареєстроване на ім*я ОСОБА_2.

Припинити право власності на 31/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Хемзівській, №29 в м.Харкові, яке зареєстроване на ім*я ОСОБА_3.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні та знесення самочинного будівництва відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: