Справа № 0541/5246/2012
Провадженя № 2/0541/3007/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2012 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Федотової В.М.

при секретарі - Маврові Д.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1ОСОБА_2, представника третьої особи Приморської ВДВС Маріупольського МУЮ - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, комунального підприємства "Маріупольське бюро технічної інвентаризації", третя особа Приморський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про визнання права власності, суд

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2012р. позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності квартиру №58 по пр.. Нахімова б.126 в м. Маріуполі. В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що 18.02.2008р. між нею та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме квартири №58 по пр.. Нахімова б.126 в м. Маріуполі. Даний правочин був посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Після укладення договору позивачка стала проживати в даній квартирі, в квартирі знаходяться її речі. Державна реєстрація квартири у відповідних органах не була здійсненна з причини того, що позивачка не є освідченою людиною в галузі права. В січні 2012р. ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора з метою реєстрації права власності, але рішенням від 24.01.2012р. їй було відмовлено в проведені реєстрації оскільки постановою Приморського ВДВС від 06.05.2010р. було накладено арешт на квартиру. Позивачка не являється боржником, на час укладення договору купівлі-продажу боргів за комунальні послуги не було. Просила задовольнити позов та визнати за нею право власності на спірну квартиру.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов підтримав, надав пояснення у відповідності до позову. Просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 належним чином повідомлена про час і дату судового засідання до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, письмових заяв про розгляд справи в її відсутність не надавала.

Відповідач КП «Маріупольське БТІ»належним чином повідомлене про час і дату судового засідання до суду не з'явились, в письмовій заяві на адресу суду просили розглянути справу без участі представника БТІ.

Представник третьої особи Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_3 до суду з'явилась позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суду пояснила, що дійсно постановою ВДВС було накладено арешт на майно , а саме квартиру №58 в б.№126 по пр.. Нахімова в м. Маріуполі , яке належало ОСОБА_4 Відомостей в ВДВС про те, що квартира вже не є власністю ОСОБА_4 не було. Запит до адресного бюро м. Маріуполя державний виконавець не робив.

Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи , що 18.02.2008р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме квартири №58 по пр.. Нахімова б.126 в м. Маріуполі. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.4)

Даний правочин був внесений до Державного реєстру правочинів (а.с.6)

24.01.2012р. реєстратором Маріупольського БТІ було відмовлено в реєстрації права власності на квартиру №58 по пр.. Нахімова б.126 в м. Маріуполі на ім'я ОСОБА_1, у звязку з наявністю інформації про арешт майна на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності, затвердженого Міністерством Юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, а саме п.3.1, 3.2, 3.2.2. (а.с.7)

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином , судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 уклала з відповідачкою договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири №58 по пр.. Нахімова б.126 в м. Маріуполі, який був нотаріально посвідчений у відповідності до ст.. 657 ЦК України. НА дане майно ВДВС Приморського району було накладено помилково арешт, як на майно колишнього власника ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 319, 392, 391, 328 ЦК України, ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 15, 31,57, 58, 59, 60, 196, 213, 214, 215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області, через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Федотова В. М.