Справа № 223/1694/2012
У Х В А Л А

"01" серпня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

суддя Мазурчак А. Г. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2, який помер 17 жовтня 2007 року в с. Пилява Тиврівського району, був її чоловіком, мотивуючи тим, що після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2, 4064 га на території Пилявської сільської ради, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості, так як в свідоцтві про їх одруження по батькові померлого записано Леонідович.

Дослідивши подані матеріали, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, законом визначено інший порядок розгляду даного питання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак, заявниця має свідоцтва про одруження з ОСОБА_3 та про смерть ОСОБА_2. Дані свідоцтва видані на підставі актових записів про одруження та про смерть відповідно.

Відповідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.9 постанови N 12 від 07.07.95р. Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, зміни щодо прізвища, імені, по батькові, вносяться в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану.

Згідно з п.7 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України заяви у справах щодо відмови органів державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану ( глава 36 ЦПК України 1963 року) розглядаються в порядку, встановленому КАС України.

Таким чином, питання, про яке йдеться в поданій заяві, може бути розглянуто адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства , шляхом пред'явлення позову в разі відмови органів державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану.

Згідно п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадженні у справі за її заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом п'яти діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4