Справа № 2604/1395/2012
Ухвала

іменем України

"21" лютого 2012 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Зінківська Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду з зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського РУЮ м. Києва ОСОБА_2 та просить суд визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по винесеній постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також скасувати оскаржувану постанову та закрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-81 виданого 14.09.2005 року посилаючись на те, що 14.09.2005 року на виконання вироку суду був виданий виконавчий лист щодо конфіскації всього майна, що належить йому на праві особистої власності. 18.11.2011 року була винесена постанова про арешт майна та лише 03.01.2012 року йому направлена. Дії державного виконавця не відповідають закону, оскільки квартира на яку накладено арешт була придбана після виконання вироку суду, крім того, державним виконавцем порушено строки здійснення виконавчого провадження.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали та просили суд визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по винесеній постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також скасувати оскаржувану постанову та закрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-81 виданого 14.09.2005 року.

Представник субєкта оскарження в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, постановою від 18.11.2011 року ВП № 13942966 державним виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 (а.с.5). Вищевказана постанова була винесена на підставі виконавчого листа № 1-81 виданого 14.09.2005 року про конфіскацію майна ОСОБА_1 на користь держави. Постанова направлена скаржнику лише 03.01.2012 року (а.с.6).

Постановою від 30 липня 2008 року ОСОБА_1 було звільнено від подальшого відбуття покарання призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2005 року, яким ОСОБА_1 було засуджено за ч. 4 ст.189 КК України до пяти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на три роки (а.с.10).

З копії договору купівлі-продажу квартири вбачається, що ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 06 липня 2011 року (а.с.7-9), тобто вже після того як був звільнений від відбуття покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Кримінально-виконавчого кодексу України, конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді субєктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

В судовому засіданні встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження булла винесена державним виконавцем у 2006 році, а постанова про накладення арешту тільки 18.11.2011 року.

Таким чином, суд вважає, що дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва є незаконними, а тому постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 незаконними.

Постанову державного виконавця Алієвої Софії Сергіївни відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2011 року скасувати.

В решті скарги відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.О. Яровенко