Справа № 2315/1494/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2012 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Манька М.В.

при секретаріСухомудренко М.П.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Смілянської міської лікарні, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину,

встановив:

5 грудня 2009 року, близько 23 год., ОСОБА_5, знаходячись на ганку будинку культури с. Мала Смілянка Смілянського району, в ході сварки із ОСОБА_7, який перебував в стані сильного алкогольного спяніння, на ґрунті виниклих неприязних відносин, не передбачаючи і не маючи наміру заподіяти тяжкі тілесні ушкодження останньому, хоча в силу свого віку, життєвого досвіду, стану потерпілого міг і повинен був би їх передбачити, наніс тому удар в область голови, внаслідок чого ОСОБА_7 не втримався на ногах, упав, вдарився головою об бетонну поверхню ганку і отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми голови, що супроводжувалась закритим переломом кісток основи і склепіння черепа та спричинила надоболонкову кровотечу із вираженим набряком головного мозку.

ОСОБА_6, працюючи лікарем ортопедом-травматалогом травматологічного відділення Смілянської міської лікарні, що по вул. 60 років СРСР, 82 в м. Сміла, перебуваючи на добовому чергуванні і надаючи амбулаторну медичну допомогу ОСОБА_7 з 23 год. 50 хв. 5 грудня по 0 год. 30 хв. 6 грудня 2009 року, внаслідок неналежного, несумлінного ставлення до виконання своїх професійних обовязків, не оцінив тяжкий стан хворого, не виключаючи наявність у ОСОБА_7 черепно-мозкової травми, яка може спричинити тяжкі наслідки, не провів обстеження та діагностування, загальний соматичний огляд з визначенням показників основних вітальних функцій; не провів рентгенографію кісток черепа в 2-х проекціях, внаслідок чого ОСОБА_7 помер. Відмова ОСОБА_7 від госпіталізації в «Журналі відмов в госпіталізації» не відображена.

Позивачка мати ОСОБА_7, посилаючись на ці обставини, звернулася в суд з позовом до Смілянської міської лікарні (надалі Відповідач 1) та ОСОБА_5 (надалі - Відповідач 2) і просить стягнути з них на її користь матеріальні збитки та моральну шкоду, а саме: з Відповідача 1 32051 грн. 95 коп. витрат на поховання, з них: катафалк 750 грн., продукти для поминального обіду після поховання 7703 грн. 05 коп., предмети ритуальної належності 3229 грн. 50 коп., спорудження надгробного памятника 15350 грн., поминальний обід через 40 днів після поховання на 35 осіб 1920 грн., поминальний обід через 1 рік після поховання на 40 осіб 3100 грн.; з Відповідача 2 - 1601 грн. 89 коп. витрат на лікування, а також по 70000 грн. відшкодування моральної шкоди з кожного відповідача.

Відповідач 1 позов не визнав, посилаючись на те, що саме заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, які перебували в прямому причинному звязку зі смертю ОСОБА_7 повинно в першу чергу враховуватися судом при визначенні ступеня вини і, відповідно, враховуватися при визначенні дольової участі у відношенні шкоди; вважає необґрунтованими витрати на поховання та розподіл матеріальної шкоди між відповідачами, а хвороба позивачки, вказана в документах, наданих нею суду, не перебуває в прямому причинному звязку з вищевказаною подією.

Відповідач 2 позов визнав частково, а саме: в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1601 грн. 89 коп. витрат на лікування визнав повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди - частково в межах 5000 грн.

Третя особа - ОСОБА_6 заперечує проти стягнення з відповідачів моральної шкоди в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_7, перебуваючи в стані сильного алкогольного спяніння, своїми діями спровокував дану ситуацію, від якої сам і потерпів, та не заперечує проти відшкодування відповідачами матеріальних збитків в межах середньої суми витрат на поховання в даній місцевості.

Позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Вироком Смілянського міськрайонного суду від 17 січня 2012 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 128 КК України за те, що він спричинив ОСОБА_7 необережне тяжке тілесне ушкодження, а ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст.140 КК України за невиконання та неналежне виконання ним, як медичним працівником, своїх професійних обовязків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, а саме: надаючи амбулаторну медичну допомогу ОСОБА_7, не провів належного обстеження та діагностування його стану, внаслідок чого настав тяжкий незворотній наслідок смерть ОСОБА_7

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Лікування ОСОБА_7 перебуває в прямому причинно-наслідковому звязку з діями Відповідача 2, а саме: Відповідач 2 наніс удар в область голови, внаслідок чого ОСОБА_7 упав та вдарившись головою об бетонну поверхню ганку, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми голови. В звязку з цим з Відповідача 2 необхідно стягнути на користь позивачки 1601 грн. 89 коп. понесених нею витрат на лікування.

Згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Позовні вимоги про стягнення з Відповідача 1 витрат на поховання слід задовольнити частково, оскільки відповідно до ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству, а тому з Відповідача 1 на користь позивачки необхідно стягнути 11682 грн. 55 коп. витрат на поховання, а саме: послуги катафалка 750 грн., витрати на продукти для поминального обіду відразу після поховання 7703 грн. 05 коп., предмети ритуальної належності 3229 грн. 50 коп.

В позовних вимогах в частині відшкодування витрат на поминальний обід через 40 днів після поховання на 35 осіб 1920 грн. та поминальний обід через 1 рік після поховання на 40 осіб 3100 грн. необхідно відмовити, оскільки ця церемонія поминання відповідно до вищевказаної норми закону не відноситься до поховання.

Крім цього, відшкодування витрат на спорудження надгробного памятника слід зменшити, оскільки пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Згідно з довідкою Приватного підприємства «Тендер ЮГ» № 12 від 17 травня 2012 року середня вартість стандартного памятника виготовленого з граніту в Сміла та Смілянському районі станом на 17 травня 2012 року становить 2300 грн., тому ці витрати необхідно також стягнути на користь позивачки з Відповідача 1.

Позивачці, як матері, яка втратила сина, завдано моральної шкоди, яка полягає в перенесеному нею величезному душевному стражданні та нервовому потрясінні, у повній втраті інтересу до життя та постійному відчутті нестерпного глибокого душевного болю, який її ніколи не покине, що призвело до значного погіршення її морального та фізичного здоров'я, через що вона часто знаходиться на стаціонарному лікуванні медичних закладів, що підтверджується виписними епікризами, довідками ЛКК, листом непрацездатності. Це все призвело до звільнення її з роботи внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовженню роботи на посаді начальника фінансово-економічного відділу Смілянського РайСТ, що підтверджується записом в її трудовій книжці.

Оскільки позивачці, як матері, у якої в молодому віці загинув син внаслідок вчинення відносно нього протиправних дій Відповідачем 2, завдано моральної (немайнової) шкоди, за що ОСОБА_5 засуджений вироком суду, суд вважає, що ступінь вини у Відповідача 2 є значно більшою, ніж у Відповідача 1. Ступінь вини найманого працівника Відповідача 1 ОСОБА_6, який також засуджений вироком суду є меншою, оскільки він усував наслідки події, спровокованої Відповідачем 2. Крім цього, згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи «навіть надання своєчасної та кваліфікованої медичної допомоги не гарантувало б збереження життя ОСОБА_7О.»

Розмір заподіяної позивачці моральної шкоди суд визначає, враховуючи глибину фізичних та моральних її страждань через втрату сина, ступінь вини відповідачів, їх матеріальний стан, те, що Відповідачем 1 є юридична особа, а також вимоги розумності і справедливості, і визначає її в сумі 70000 грн., а саме: з Відповідача 1 необхідно стягнути моральну шкоду на користь позивачки в розмірі 25000 грн., з Відповідача 2 - 45000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а тому з відповідачів необхідно стягнути на користь держави 855 грн. 85 коп. судового збору, а саме: з Відповідача 1 - 389 грн. 83 коп., з Відповідача 2 - 466 грн. 02 коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1201 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Смілянської міської лікарні на користь ОСОБА_4 13982 грн. 55 коп. витрат на поховання та на спорудження надгробного памятника та 25000 грн. моральної шкоди, всього - 38982 грн. 55 коп.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1601 грн. 89 коп. витрат на лікування та 45000 грн. моральної шкоди, всього - 46601 грн. 89 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із Смілянської міської лікарні на користь держави 389 грн. 83 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 466 грн. 02 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий:ОСОБА_8