Справа № 2-4860/11
Провадження № 2/1412/2067/12
РІШЕННЯ

Іменем України

09.10.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О.

при секретарі: Будикікіній А.Л.., ОСОБА_1

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом: ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за порушення строків виконання зобовязання та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання договору,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_5 про відшкодування пені за порушення строків виконання зобовязань за договором про виконання робіт по благоустрою балкону у розмірі 94668 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

У позовній заяві позивач зазначила, що 01.10.2010 року уклала з відповідачем ПП ОСОБА_5 договір по здійсненню благоустрою балкону в квартирі АДРЕСА_1, а саме: проведення замірів балкону, виготовлення металопластикових конструкцій, трьох металевих решіток та москітних сіток, доставку, монтаж виробів у строк до 20.10.2010 року. Також в усній формі вони домовилися, що ОСОБА_5 виготовить та встановить балконну шафу. Відповідно до умов договору вартість замовлення склала 19600 грн. При цьому, 4000 грн. були нею внесені у якості передоплати 01.10.2010 року. Остаток грошових коштів у розмірі 15600 грн. мав бути сплачений по закінченню виконання робіт. 20.10.2010 року вона сплатила ОСОБА_5 ще 1100 Євро.

Посилаючись на те, що як станом на 20.10.2010 року, так і на теперішній час відповідачем роботи були виконані не в повному обсязі, а саме: не було виготовлено шафу, решітки та москітні сітки, просила стягнути з відповідача у відповідності до ст..10 ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню у розмірі 3% від вартості робіт із розрахунку 19600 грн./100%х3%=588 грн; за період з 20.10.2010 року по 29.03.2011 року (161 день) у розмірі 94668 грн. та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок неправомірних дій відповідача.

Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору по виконанню робіт по благоустрою балкону, у відповідності до вимог ст..ст.848, 652 ЦК України, оскільки, свої зобовязання він не виконав належним чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх зобовязань, яка не сплатила залишок суми за виконані роботи у розмірі 4350 грн., так як згідно умов договору ті оплачувалися поетапно; не надала доступ до квартири для проведення робіт, тим самим відмовила у сприянні підряднику для подальшого виконання робіт.

Ухвалою суду від 23.01.2012 року зазначені позови було обєднано до розгляду в одному провадженні.

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги викладені в заяві уточнили, крім первісно заявлених просили стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Обставини викладені у заяві підтримали. При цьому ОСОБА_4 зазначила, що роботи виконані ОСОБА_5 були неякісними, у звязку з чим вона змушена була витрачати додаткові кошти на виправлення недоліків.

У задоволенні зустрічного позову просили відмовити, за необґрунтованістю.

У судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали, посилаючись на те, що свої зобовязання за спірним договором ОСОБА_5 не виконав своєчасно, у звязку з не проведенням ОСОБА_6 повної оплати вартості робіт. При цьому він у відповідності до вимог ст..856 ЦК України використав своє право на притримання та не змонтував металеві грати та москітні сітки, які було виготовлено своєчасно. Виготовлення ж балконної шафи взагалі не передбачалось.

Свій позов просив задовольнити, підтвердивши викладені у заяві обставини.

Згідно ст..11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст..10 ч.2, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням зазначених правових норми суд приймав рішення в межах заявлених позовних вимог, виходячи з предмету та підстав предявлених позовів, на підставі наданих сторонами доказів

Суд, заслухавши пояснення сторін, спеціаліста Інспекції з питань захисту прав споживачів у Миколаївській області ОСОБА_7, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст..837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так судом встановлено, що 01.10.2010 року між сторонами було укладено договір підряду на виконання робіт по благоустрою балкону у квартирі АДРЕСА_1.

За умовами договору та калькуляції виконаних робіт, що є невідємним додатком договору, підрядник зобовязався виконати наступні роботи:

-провести заміри балконної рами;

-виготовити металеві конструкції каркасу балкону з сушилкою, металопластикові віконні конструкції та москітні сітки, три металевих решітки;

-доставку, монтаж виробів.

Строк виконання робіт 20.10.2010 року.

Вартість замовлення склала 19600 грн. Порядок оплати замовником виконаних робіт оговорено сторонами у два етапи: аванс 4000 грн. та кінцева виплата 15600 грн. (А.с.6-13).

На виконання умов договору ОСОБА_4 сплатила ОСОБА_5 01.10.2010 року 4000 грн. авансу та 20.10.2010 року 1100 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.10.2010 року -1096,48 грн. за 1Євро становить 12061 грн. Таким чином всього позивачем було сплачено 16061 грн. Зазначене сторонами у судовому засіданні не спростовувалось.

Як пояснили сторони, що підтверджено і поясненнями свідків, відповідач 02.10.2010 року розпочав роботи по благоустрою балкону, та станом на 20.10.2010 року ним було виконано загалом роботи, передбачені умовами договору, окрім встановлення москітних сіток та металевих решіток.

При цьому, суд не приймає до уваги ствердження позивача, щодо не виготовлення ОСОБА_5 балконної шафи, оскільки, її виготовлення не передбачено умовами договору, а показання свідка ОСОБА_14, яка стверджувала, що у її присутності відповідач зобовязався виготовити шафу, суд сприймає критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Що стосується посилань позивача на виконання робіт неналежної якості, суд також не приймає їх до уваги, оскільки вони не стосуються заявленого та не зміненого до початку розгляду справи по суті предмету позову, та не досліджуються у судовому засіданні.

Згідно положень ст..599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_5 виконав свої зобовязання за договором неналежним чином: оскільки станом на 20.10.2010 року, обсяг робіт виконано не в повному обсязі.

Згідно положень ст..611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким наслідком за цією нормою та ст..10 ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991 року з послідуючими змінами (далі Закон) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, є стягнення з виконавця на користь замовника (споживача) пені у розмірі 3 % від загальної суми вартості замовлення за кожен день прострочки.

При визначенні розміру суми пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь позивача суд виходить з наступного:

Як було зазначено вище, відповідачем було здійснено більшу частину робіт, передбачених договором (результат зазначених робіт залишається у замовника), при цьому ОСОБА_4 було сплачено 16061 грн. Таким чином вартість невиконаних підрядником робіт складає 3539 грн. (19600 грн.-16061 грн.). З вказаної суми і підлягає розрахунку сума пені, виходячи з періоду зазначеного ОСОБА_15 з 20.10.2010 року по 29.03.2011 року (161 день), що становить 17093 грн. (3539 грн./100%х3%х161 день).

При цьому, розмір розрахованої пені значно перевищує розмір заподіяних позивачці збитків, що згідно ст..551 ч.3 ЦК України є підставою для зменшення розміру неустойки.

На підставі викладеного суд вважає, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає стягнення сума пені за неналежне виконання зобовязань у розмірі 9000 грн.

Що стосується заявлених позивачем вимог, щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вважає їх такими що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст..4 Закону, споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією, у випадках передбачених законодавством. ОСОБА_4 ж повязує настання моральної шкоди з неналежною поведінкою відповідача при виконанні послуг, а не з небезпечністю виконаних ОСОБА_5 робіт. Відшкодування ж моральної шкоди, заподіяної споживачу внаслідок неправомірних дій виконавця послуг, нормами Закону взагалі не передбачено.

Зустрічний позов ОСОБА_5, не обґрунтований та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Звернувшись до суду з зазначеним позовом ОСОБА_5 обґрунтував свої вимоги тим, що ОСОБА_4 суттєво порушенні умови договору, оскільки нею не було поетапно оплачено виконані ним, роботи, так як передбачено умовами договору, при цьому станом на 20.10.2010 року, сума боргу склала 4350 грн.; замовник відмовила йому у сприянні по виконання робіт, оскільки не надала доступ до квартири, а отже є всі підстави, передбачені ст..652 ч.2 ЦК України, щодо розірвання договору, так як добровільно змінити чи розірвати договір ОСОБА_6 не бажає, про що свідчать його претензії, направлені їй щодо досудового врегулювання спору.

Відповідно до ст..652 ч.1 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

При цьому зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При цьому ст..652 ч.2 ЦК України передбачає, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірвано за рішенням суду га вимогу зацікавленої особи за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виникнення договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладені договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

ОСОБА_5 не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору підряду у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, що у відповідності до ст..60 ЦПК України, є обовязком позивача.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_5 на те, що роботи по благоустрою балкону ним вчасно були не виконані, по вині позивача, яка не сплатила їх вартість поетапно, оскільки відсутні докази того, що такий порядок оплати визначено сторонами договору. Згідно розділу 4 договору оплата проводиться у два етапи передплата 4000 грн. та 15600 кінцева оплата. Згідно розділу 3 договору замовник зобовязується у повному обсязі оплатити Виконавцю вартість виготовлених виробів, виконаних робіт та послуг відповідно до п.2.1 договору. Згідно розділу 2 договору він діє до моменту його виконання строк якого зазначено 20.10.2010 року. Покази свідка ОСОБА_16, який пояснив, що у його присутності позивач пообіцяла ОСОБА_5 проводити оплату робіт поетапно, суд приймає критично.

Таким чином зазначена вимога ОСОБА_5 суперечить як умовам договору так і положенням ст..873 ЦК України та не може слугувати істотною умовою щодо розірвання договору.

Положення ст..848 ЦК України, не може бути застосовано, до вимог заявлених ОСОБА_5, оскільки передбачає право замовника на розірвання договору, у разі якщо замовник не вчинить дії або не усуне обставини, що загрожують якості або придатності результату роботи. ОСОБА_5 же посилається як на підставу розірвання договору не здійснення ОСОБА_4 оплати вартості робіт.

Одночасно на підставі ст..88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь позивача підлягають стягнення документально підтвердженні витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 51 грн.

Керуючись ст.ст.. 5, 8, 10, 11, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 9000 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань; 1000 грн. витрат на правову допомогу; 120 грн. - судових витрат, а всього 10120 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави державне мито у розмірі 51 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання договору відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів з моменту винесення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченому ст..ст..294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК