Справа № 0541/2284/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2012
року

м.
Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі головуючого
судді Митрофанової Є.Г., при секретарі
Матус Т.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
стягнення аліментів на утримання
дитини та на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
на утримання дитини та на утримання
дружини, вказуючи на те, що сторони
знаходяться в зареєстрованому шлюбі з
2010 року. Шлюб зареєстрований Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області,
про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено актовий запис
за № 04. Родина фактично розпалась з 2011
року, у зв’язку з тим, що між ними
виникли особисті неприязні відносини
на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні
відносини та збереження родини вважає
неможливим. Від шлюбу вони мають дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина
знаходиться на утриманні позивачки та
мешкає з нею. Позивачка не працює,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною, інших джерел доходу не має.
Відповідач добровільно не надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини та на її утримання до досягнення
дитиною трьох років. Просила суд
розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Прізвище після розірвання шлюбу
залишити ОСОБА_3. Стягнути аліменти на
утримання дитини та на її утримання в
розмірі передбаченому законодавством.

Позивач у судове засідання не
з’явилася, але від неї надійшла заява з
уточненням позовних вимог, а саме
просила суд стягнути з відповідача на
її користь на утримання малолітньої
дитини аліменти у розмірі 14 частки від
всіх видів заробітку та доходів
відповідача щомісячно до досягнення
дитиною повноліття та у розмірі 16
частки від всіх видів заробітку та
доходів відповідача щомісячно на її
утримання до досягнення дитиною
трьохрічного віку. Справу розглянути у
її відсутності.

Відповідач у судове засідання, не
з’явився, але від нього надійшла заява
до суду, згідно якої він визнає позовні
вимоги та не заперечує проти
задоволення позову, справу розглянути
у його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, враховуючи визнання
відповідачем позову, вважає можливим
згідно ст..174 ЦПК України ухвалити
рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб I-НО
№195889 від 09.01.2010 року, зареєстрований
Міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області, позивач та відповідач
зареєстрували шлюб, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
зроблено актовий запис за № 04 (а.с. 7).

Як вбачається зі свідоцтва про
народження, виданий Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області 15.10.2010 року,
батьками дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
позивач та відповідач, про що в книзі
реєстрації народжень зроблено
відповідний актовий запис за № 1245 (а.с.
5).

Як вбачається з довідки наданої
директором Житлово-комунального
підприємства №3 Приморського району м.
Маріуполя від 14.11.2011 року, дитина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає разом зі
своєю матір’ю ОСОБА_1, за адресою: м.
Маріуполь, пр.. Луніна, 13-а, кв. 50 (а.с.6).

Згідно ст. 105 СК України вбачається, що
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено, сторони припинили
сімейно-шлюбні відносини з 2011 року,
родина розпалась кінцево і у
подальшому збережена бути не може.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
неможливим в подальшому зберегти їх
сім’ю, шлюб сторін досить тривалий час
носить формальний характер, а тому
повинен бути розірваний.

Судом встановлено, що подружжя сумісно
не мешкають, дитина проживає разом із
матір’ю та знаходиться на її
утриманні, а позивачка знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов’язані утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття. При ухиленні від цього
обов’язку, відповідно до ч. 3 ст. 181
Сімейного кодексу України, кошти на
утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
платника аліментів.

Згідно вимог ст. 84 СК України дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров’я та матеріальне
становище дитини, стан здоров’я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка дружини, батьків, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Матеріальне становище сторін
суд визначає, виходячи з вартості
приналежного їм майна, рівня доходів, а
також величини витрат, які вони
здійснюють на утримання себе й членів
своєї сім’ї.

Так, судом встановлено, що договори про
сплату аліментів та про припинення
права на аліменти у зв’язку з
передачею права власності на нерухоме
майно між сторонами не укладалися,
інформації щодо стягнень по іншим
аліментним зобов'язанням відповідача,
сторонами до суду не надавалося.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
членів сім'ї, батьків, інші обставини,
що мають істотне значення.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
коштів, що стягуються як аліменти,
прагне не до зрівняння матеріального
становища платника й одержувача
аліментів, а до того, щоб одержувач
аліментів у разі їх сплати перестав
бути таким, що потребує матеріальної
допомоги. Окрім того, розмір
призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов’язання
щодо утримання.

Враховуючи те, що відповідач відомості
про дохід не надав, але зобов’язаний
утримувати дитину та дружину до
досягнення дитини трьох років, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивачки та
наявність законних підстав для їх
задоволення, та вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку дитину до досягнення
дитиною повноліття. А також аліменти на
її утримання в розмірі 16 частини від
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, до досягнення дитиною трьох
років. Таке стягнення аліментів з
відповідача буде розумним та достатнім
для утримання дитини та утримання
дружини.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 80, 84, 104, 105, 110, 112 180, 181, 182 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 88,174 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, стягнення аліментів на
утримання дитини та на утримання
дружини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1,
зареєстрований Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, 09.01.2010 року,
актовий запис за № 04 –розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу
залишити прізвище «Баркалая».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти
на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки зі всіх
видів заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 23.03.2012 року і до повноліття
дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти
на її утримання в розмірі 16 частини від
заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 23.03.2012 року і до досягнення
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі через
Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області протягом 10
днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Митрофанова
Є. Г.