Справа № 711/5649/2012
Провадження № 2/711/972/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2012 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Баник А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В позовній заяві зазначило, що згідно кредитного договору №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року відповідачці ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 3000 доларів США терміном до 3 квітня 2009 року зі сплатою 17% річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором було укладено договір поруки від 12 квітня 2007 року з відповідачкою ОСОБА_2

В порушення умов кредитного договору №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів в розмірі 153 долари США і станом на 28.03.2012 року її заборгованість перед банком становить 7822,26 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 62473,36 гривень, з яких 962,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 7687,8 гривень сума заборгованості за кредитом, 538,23 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 4298,3 гривень сума заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом, 209,09 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1669,79 гривень сума заборгованості по комісії, 5812,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 46421,66 гривень сума заборгованості по пені, 300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2395,8 гривень штраф.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра»62473,36 гривень заборгованості за кредитним договором №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року.

В надісланих до суду письмових запереченнях відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що дійсно 12 квітня 2007 року згідно нотаріально-посвідченого договору поруки вона поручилася перед ПАТ КБ «Надра»за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року. Вважає, що оскільки термін дії договору поруки не визначений, то відповідно до ст.559 ч.4 ЦК України він мав припинити свою дію ще 3 жовтня 2009 року, тобто через 6 місяців з моменту настання строку виконання основного зобовязання, який згідно п.1.4 кредитного договору та п.1.1 договору поруки визначений як 3 квітня 2009 року. А тому предявлені до неї позовні вимоги банку про стягнення з неї кредитної заборгованості як солідарного боржника вважає безпідставними і просить в задоволенні позову відмовити (а.с.39-41)..

В надісланій до суду письмовій заяві відповідачка ОСОБА_1 зазначила, що згідно з укладеним з позивачем кредитним договором №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року вона дійсно отримала в банку кредит з чітко визначеним у договорі кінцевим строком його повернення 3 квітня 2009 року. Оскільки позовна заява подана до суду 4 квітня 2012 року, з посиланням на ст.ст. 261 ч.5, 257 ЦК України вважає, що позивач пропустив трьохрічний строк звернення з вимогою про стягнення залишку боргу. А тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі через сплив строків звернення до суду (а.с.43-44).

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, так як надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася повторно, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №108-09/04-2007, за яким їй було надано кредит в розмірі 3000 доларів США терміном до 3 квітня 2009 року зі сплатою 17% річних за користування кредитними коштами для проведення ремонту та благоустрою та згідно до умов цього договору відповідачка зобовязалася щомісячно, відповідно до графіку погашення кредиту, погашати кредит в розмірі 153 долари США (а.с.7-9).

Умови кредитного договору з боку ВАТ КБ «Надра»виконані в повному обсязі і згідно заяви про видачу готівки №NL-3 від 12.04.2007 року кредитні кошти в сумі 3000 доларів США були надані позичальниці ОСОБА_1А.(а.с.12).

Крім того, зобовязання за кредитним договором №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року було забезпечено порукою договором поруки за №б/н від 12 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1500, укладеного між ВАТ КБ «Надра»та ОСОБА_2, яка згідно до п.1.1 даного договору поруки зобовязується відповідати перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 (взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року (а.с.10-11).

Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов»зання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов кредитного договору №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року відповідачка ОСОБА_1 не сплачує щомісячний платіж в розмірі 153 долари США і станом на 28.03.2012 року її заборгованість перед банком становить 7822,26 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 62473,36 гривень, з яких 962,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 7687,8 гривень сума заборгованості за кредитом, 538,23 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 4298,3 гривень сума заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом, 209,09 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1669,79 гривень сума заборгованості по комісії, 5812,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 46421,66 гривень сума заборгованості по пені, 300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2395,8 гривень штраф.

Згідно ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

А у відповідності до ст. 616 ч.2 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Беручи до уваги, що визначений позивачем розмір пені значно перевищує реальний розмір збитків та позов предявлено майже як через три роки з моменту настання строку виконання основного зобовязання, суд вважає, що на підставі ст.ст.551 ч.3, 616 ч.2 ЦК України розмір пені за порушення строку сплати платежу повинен бути зменшений до реального розміру збитків 16051,69 гривень (кредит в розмірі 7687,8 гривень, відсотки в розмірі 4298,3 гривень, комісія в розмірі 1669,79 гривень, штраф в розмірі 2395,8 гривень), а тому загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором повинна становити 32103,38 гривень, з яких 7687,8 гривень сума заборгованості за кредитом, 4298,3 гривень сума заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом, 1669,79 гривень сума заборгованості по комісії, 16051,69 гривень сума заборгованості по пені, 2395,8 гривень штраф.

Доводи позивачки ОСОБА_1, що позивач пропустив трьохрічний строк звернення з вимогою про стягнення залишку боргу по кредиту, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до умов укладеного між нею та ВАТ КБ «Надра»кредитного договору №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року вказаний договір діє до остаточного виконання позичальником ОСОБА_1 прийнятих на себе зобовязань.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст.559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки

В п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як встановлено в судовому засіданні строк дії договору поруки за №б/н від 12 квітня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра»та ОСОБА_2, в самому договорі поруки не зазначений, при цьому в кредитному договорі №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1, строк виконання основного зобовязання зазначений датою 3 квітня 2009 року.

Беручи до уваги те, що позивач ПАТ КБ «Надра»звернувся з позовом в суд до відповідачки ОСОБА_2 як солідарного боржника (поручителя) про стягнення заборгованості за кредитним договором №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року 4 квітня 2012 року, тобто за межами, встановленого ст. 559 ч.4 ЦК України строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення солідарної відповідальності за кредитним договором на поручителя ОСОБА_2.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра»32103 гривень 38 копійок заборгованості за кредитним договором, а в решті позову відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між позивачем ПАТ КБ «Надра»та відповідачкою ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 526, 530, 551 ч.3, 554, 559 ч.4, 611, 616 ч.2, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»32103 (тридцять дві тисячі сто три) гривні 38 копійок заборгованості за кредитним договором №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року та 321 гривню 3 копійки сплаченого судового збору.

В решті позову до ОСОБА_1 та в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №108-09/04-2007 від 12 квітня 2007 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: ОСОБА_5