Справа №2029/2-2207/11
№/п 2/2029/11/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Черняка В. Г.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ТОВ «Український промисловий банк»до ОСОБА_2, ТОВ «Профі-М»про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Український промисловий банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «Профі-М»про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір. Також, в забезпечення виконання зобовязання, між позивачем та відповідачем ТОВ «Профі-М» укладено договір поруки. Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання перед банком не виконує, у звязку з чим, утворилась заборгованість.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму часткової заборгованості за кредитним договором у розмірі 367 472,56 гривен та судові витрати в рівних частках.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3, позов підтримав в повному обсязі просив його задовольнити, дав пояснення по суті позову.

Відповідач ТОВ «Профі-М»в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином, судовими повістками, направленими на адресу відповідача поштовою кореспонденцією з повідомленням.

Представник відповідача ОСОБА_2, за довіреністю ОСОБА_4, в судовому засіданні проти позову заперечував, просив всю суму заборгованості стягнути з ТОВ «Профі-М», а в іншому випадку в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та надав суду заперечення проти позову. Також, представник відповідача просив суд застосувати позовну давність, оскільки ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03 березня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк»(Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 134/07-КВ, згідно якого позичальнику надаються кошти (кредит) у тимчасове платне користування у сумі 35 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,6 % річних, строком користування по 02.03.2017 року.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менше як 291,67 доларів США по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту.

Взятих на себе зобов'язань відповідач ОСОБА_2 не виконує, в зв'язку з чим, виникла заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, відповідно до якого за період з 21.01.2008 року по 30.11.2010 року складає 46 100,03 доларів США, що становить 367 472,56 гривень.

Судом також встановлено, що позивач ТОВ «Укрпромбанк»раніше звертався до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «Профі-М»про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 липня 2010 року, присуджено стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 134/07-КВ від 03.03.2012 року.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісії та інших платежів, передбачених цим договором, банк має право вимагати, а позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості.

Пунктом 5.3 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником своїх обовязків, передбачених цим договором (крім тих, які зазначені в п. 5.2 договору), банк має право вимагати від позичальника, а позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 0,5 % від суми кредиту за кожен випадок такого порушення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Також, пунктом 5.6 договору, у випадку невиконання зобовязань, передбачених п. п. 3.4.2 та 3.4.3 цього договору, банк залишає за собою право збільшити на 5 % відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Також, 03.03.2007 року в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» (кредитор), ОСОБА_2 (боржник) та ТОВ «Профі-М»в особі директора ОСОБА_5 (поручитель) було укладено договір поруки № 134/07-КВ-П, за яким боржник та поручитель несуть перед кредитором солідарну відповідальність.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Цивільним кодексом України ст. 625 визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п. 3 договору поруки № 134/07-КВ-П від 03.03.2007 року, поручитель ТОВ «Профі-М»відповідає перед кредитором ТОВ «Укрпромбанк»у тому ж обсязі, що і боржник ОСОБА_2 включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором, п. 2 договору поруки.

Згідно п. 5.6 кредитного договору, у випадку невиконання зобовязань, передбачених п. п. 3.4.2 та 3.4.3 цього договору, банк залишає за собою право збільшити на 5 % відсоткову ставку за користування кредитними коштами. З даними умовами зміни умов кредитування поручитель ТОВ «Профі-М»був ознайомлений, що зазначено в п. 6 договору поруки.

Відповідач ОСОБА_2 порушив умови виконання зобовязання за кредитним договором, тому позивач мав право в рамках обумовленого кредитного договору збільшити на 5 % ставку за користування кредитним договором.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив суд застосувати позовну давність, оскільки ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

Однак, відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання строку виконання.

Відповідно до умов кредитного договору, терміном повернення кредиту є 02 березня 2017 року та зобовязання відповідачем ОСОБА_2 не виконано.

За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконує умов укладеного з ним договору, і тому загальна сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з обох відповідачів в солідарному порядку на користь ТОВ «Укрпромбанк».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 1700 гривень, та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 559, 598, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Український промисловий банк»до ОСОБА_2, ТОВ «Профі-м» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «Профі-М»на користь ТОВ «Український промисловий банк» суму часткової заборгованості за кредитним договором № 134/07-КВ від 03 березня 2007 року, яка утворилась за період з 21.01.2008 року по 30.11.2010 року в сумі 367 472,56 (триста шістдесят сім тисяч чотириста сімдесят дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2, ТОВ «Профі-М»на користь ТОВ «Український промисловий банк»витрати по сплаті судового збору в сумі по 850 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ТОВ «Профі-М»на користь ТОВ «Український промисловий банк»витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі по 60 гривень з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя: Черняк В. Г.