Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-2420/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2012 року Київський районний суд
м.Полтави у складі:

Головуючого судді
–Турченко Т.В.

При секретарі -
Гудзенко А.В.

За участю адвокатів
–ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розподіл спільного майна подружжя та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2011 року позивач
ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_4 про розподіл
спільного майна подружжя, мотивуючи
свій позов тим, що 19.02.2002 року вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. В шлюбі у
них народилось двоє дітей: син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В шлюбі ними на ім»я ОСОБА_4 відповідно
до договору купівлі-продажу від 03.01.2003
року придбано трикімнатну квартиру за
адресою: м.Полтава, вул.Сінна, буд.№4/2,
кв.30 загальною площею 65,1 кв.м вартістю
110 000 грн. та однокімнатну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 відповідно до
договору купівлі-продажу від 02.11.2004
року на ім»я ОСОБА_3 загальною площею 37
кв.м, вартістю 67 500 гривень. Крім того, в
2005 році на ім»я ОСОБА_4 придбано та
зареєстровано легковий автомобіль
НОМЕР_1, вартість якого складає 40 500
гривень. Всього спільного майна
придбано на суму 217 000 гривень, отже
кожному припадає частка 108 500 гривень. З
урахуванням інтересів неповнолітніх
дітей, які залишаються проживати з нею,
пропонує провести розподіл майна
наступним чином: за позивачем визнати
право власності на квартиру АДРЕСА_2/2 в
м.Полтаві, а за відповідачем визнати
право власності на квартиру АДРЕСА_3 та
право власності на легковий автомобіль
НОМЕР_1. При такому варіанті розподілу
вона та діти отримають майна на суму 110
000 грн., а відповідач на суму 107 000 грн.
Просила суд постановити рішення про
розподіл спільного майна подружжя,
визнавши за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_2/2 в м.Полтаві. Визнати
за ОСОБА_4 право власності на квартиру
АДРЕСА_3 та виділити легковий
автомобіль СЕНС 2005 року випуску.

20 вересня 2011 року позивач
ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічною
позовною заявою до відповідача ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя,
мотивуючи свою зустрічну позовну заяву
тим, що під час шлюбу на ім»я
відповідача ОСОБА_3 згідно договору
купівлі-продажу від 02.11.2004 року
придбано однокімнатну квартиру
АДРЕСА_3 загальною площею 37 кв.м та
вартістю 24 155 гривень. Просив суд
визнати за ним, ОСОБА_4, право власності
на Ѕ частку однокімнатної квартири
АДРЕСА_4. Стягнути з відповідача на його
користь судові витрати.

13 лютого 2012 року позивач
ОСОБА_4 звернувся в суд з заявою до
відповідача ОСОБА_3 про зміну предмету
позову, мотивуючи свою заяву тим, що ще
до одруження він працював спеціальним
співробітником Спеціального
миротворчого центру при МВС України, що
підтверджується довідкою УМВС України
в Полтавській області від 14.09.2011 року
№1-3-Ч-300 та отримав кошти в сумі 5 925
доларів США в період з 10.12.2001 року по
18.02.2002 року. Дані кошти витрачені ним на
придбання квартири АДРЕСА_5. Вважає, що
ці кошти були його приватною особистою
власністю, тобто роздільним майном у
відповідності до статті 24 КпШтС УРСР.
Тому позивач вважає, що 0,3614 частка
квартири АДРЕСА_5, придбана за кошти
отримані ним до укладення шлюбу (31 594,47
грн./ 87 412 грн. = 0,3614). Отже, в квартирі
АДРЕСА_5 розподілу підлягає частка в
0,6386, вартість якої складає 322 940 грн. 02
коп. Підлягає розподілу майно вартістю
507 360 грн. 02 коп., тобто однокімнатна
квартира вартістю 184 420 грн. та 0,6386
частка в трикімнатній квартирі
вартістю 322 940 грн. 02 коп. Тобто на кожну
сторону приходиться спільного майна на
суму 253 680 грн. 01 коп. Просив суд виділити
із спільного майна подружжя та визнати
за ним, ОСОБА_4, право власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 та право
власності на Ѕ частку трикімнатної
квартири АДРЕСА_7. Стягнути з
відповідача на його користь судові
витрати.

26 березня 2012 року позивач
ОСОБА_3 звернулась в суд з заявою до
відповідача ОСОБА_4 про збільшення
позовних вимог, мотивуючи свою заяву
тим, що в 2000 році вона приїхала
працювати в місто Полтаву і їй як
молодому спеціалісту була тимчасово
виділена для проживання побутова
кімната по вул.Духова, 5, під»їзд 1,
поверх 3, секція 5, де вона почала
проживати з липня 2000 року. На початку
вересня 2000 року вона познайомилась з
ОСОБА_4, який на цій же секції наймав
кімнату. Стосунки між ними переросли у
близькі відносини і вони в вересні 2000
року почали проживати разом однією
сім»єю і вести спільне господарство.
Наприкінці осені 2000 року вона отримала
для проживання кімнату №87 по
вул.Духова, буд.№3 в м.Полтаві, куди
разом з відповідачем і переїхали
проживати, а зареєстрували шлюб 19.02.2002
року. Отже, вважає, що позивач і
відповідач проживали однією сім»єю без
шлюбу з вересня 2000 року, а одружились
19.02.2002 року. Під час проживання однією
сім»єю без шлюбу і після одруження вони
придбали за спільні кошти 03.08.2005 року
автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO», державний
номерний знак НОМЕР_2, де в технічному
паспорті вона була вписана з правом
керування. Відповідач, діючи всупереч
інтересам сім»ї, таємно, вийшовши за
межі дрібного побутового договору, і з
метою завчасного приховування
спільного майна, без її згоди 20.02.2009
року зняв з обліку спірний автомобіль
для реалізації і в цей же день
автомобіль придбав на аукціоні та
зареєстрував на своє ім»я в органах ДАІ
рідний брат відповідача працівник
НДЕКЦ УМВС України в Полтавській
області ОСОБА_7 Вважає, що автомобіль
був штучно-юридично вилучений з
обороту сім»ї, а гроші присвоєні
відповідачем. Позивачу не було відомо
про реєстраційний рух автомобіля,
оскільки відповідач до останнього дня
спільного проживання і до розгляду
справи в суді постійно користувався
спірним автомобілем. Вважає, що
відповідач повинен їй сплатити Ѕ
частку вартості (24 000 грн.) спірного
автомобіля, ціна якого складає згідно
ринкової вартості 48 000 грн. За час
спільного проживання ними були
придбані дві квартири: 03.01.2003 року
трикімнатна квартира АДРЕСА_8/2 в
м.Полтаві, загальна площа квартири 65,1
кв.м, жила площа квартири 40,6 кв.м. 02.11.2004
року однокімнатна квартира АДРЕСА_3,
загальна площа квартири 37 кв.м, жила
площа квартири 19,3 кв.м. Згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 23.01.2012 року вартість
квартир складає 505 700 грн. і 184 420 грн. На
протязі спільного проживання вони
придбали наступну побутову техніку і
меблі: кухонні меблі, весна 2003 року,
магазин «Павленковський»,
вул.Шведська, буд.20, вартістю 2 000 грн.;
спальні меблі, весна 2003 року, магазин
«Павленковський», вул.Шведська, 20,
вартістю 1 500 грн.; стіл обідній, весна 2003
року, магазин «Світ сім»ї», вул.Леніна,
10/19, вартістю 500 грн.; холодильник «Бош»,
квітень 2003 року, магазин «Бош»,
вул.Шевченко, 78-а, вартістю 3 300 грн.;
пральна машина «Сіменс», квітень 2003
року, магазин «Бош», вул.Шевченка, 78-а,
вартістю 2 700 грн.; газова плита «Бош»,
квітень 2003 року, магазин «Бош»,
вул.Шевченка, 78-а, вартістю 2 100 грн.;
пилосос «Бош», квітень 2003 року, магазин
«Бош», вул.Шевченка, 78-а, вартістю 550
грн.; телевізор «Соні», весна 2003 року,
магазин електротоварів, де зараз
Інтернет провайдер «Воля», вул.Фрунзе,
12, вартістю 2 000 грн.; музичний центр
«Соні», весна 2003 року, магазин
електротоварів, де зараз Інтернет
провайдер «Воля», вул.Фрунзе, 12,
вартістю 1 100 грн.; меблі в залі –система
«Борис», осінь 2003 року, магазин меблів,
де зазраз «Астера», вул.Шевченка, 54,
вартістю 4 000 грн.; кухонний комбайн
«Бош», грудень 2004 року магазин
«Ельдорадо», вул.Жовтнева, 28/13, вартістю
1 500 грн.; відеокамера «Панасонік», літо
2005 року, вартістю 1 500 грн.; DVD-плеер
«ВВК», початок 2007 року, вартістю 350 грн.;
комп»ютер (повний комплект) в 2007 році,
блоки через Інтернет-магазин у Києві,
збирав ПП ОСОБА_8 вул.1100-річчя м.Полтави,
вартістю 10 000 грн.; ліжко дерев»яне (90х200
см) з ортопедичним матрацом, травень 2007
року, магазин «Твоя кімната»,
вул.Шевченка, 44, вартістю 1 700 грн.; диван,
2007 року, магазин «Меблі під мостом»,
вул.М.Бірюзова, 15, вартістю 2 000 грн.; стіл
комп»ютерний, 2007 року, магазин «Меблі»,
вул.Миру, 9, вартістю 900 грн.; швейна
машинка «Джаноме», 2007 року, магазин
«Ворскла», вул.Шевченка, 46, вартістю 1 200
грн.; фотоапарат «Никон», 2008 року,
м.Київ, вартістю 4 750 грн.; мікрохвильова
піч «Панасонік», подарунок на 8 Березня
2009 року, вартістю 1 000 грн.; вітальня,
весна 2009 року, ПП ОСОБА_9, вул.М.Бірюзова,
51-а, вартістю 2 000 грн.; дитяче ліжко,
грудень 2009 року, магазин «Пупсик»,
вул.Фрунзе, 28, вартістю 450 грн.; дитячі
меблі (дві шафи, стіл, полки,
бібліотечка), грудень 2009 року, магазин
«Пупсик», вул.Фрунзе, 28, вартістю 1 250
грн.; хлібопіч «Панасоник», вересень 2010
року, Інтернет-магазин, вартістю 1 650
грн. Загальна сума 50 000 грн. Вважає, що її
частка спірного майна складає Ѕ (25 000
грн.). Від загальної вартості спірного
майна слід відрахувати 20% знову. З
урахуванням викладеного відповідач
повинен сплатити на її користь 20 000 грн.
(50 000 грн. –20% = 40 000 грн. : 2 = 20 000 грн.).
Просила суд встановити факт проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу з вересня 2000 року і до
реєстрації шлюбу, який був
зареєстрований 19 лютого 2002 року.
Визнати недійсним-фіктивним правочин
здійснений 20.02.2011 року, а саме договір
(угоди) купівлі-продажу автомобіля
марки «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний
знак НОМЕР_2 між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 таким,
що виходить за межі дрібного
побутового і здійснений без згоди
дружини ОСОБА_4 –ОСОБА_3. Поділити між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільне нерухоме і
рухоме майно подружжя набуте під час
сумісного проживання та шлюбу, з
урахуванням того, що на її утриманні
перебувають і проживають з нею двоє
дітей та її хронічних хвороб набутих
під час шлюбу: встановити за нею право
власності і користування квартирою №30
в будинку №4/2 по вул.Сінна в м.Полтава;
встановити за ОСОБА_10 право власності і
користування квартирою №56 в будинку
№27 по вул.Артема в м.Полтава, залишивши
у володінні та користуванні ОСОБА_4
рухоме майно подружжя, а саме всю
побутову техніку і меблі та грошові
засоби отримані за реалізацію
автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO», державний
номерний знак НОМЕР_2. Зобов»язати
Київський РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області провести зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_4 за
адресою: м.Полтава, вул.Сінна, буд.№4/2,
кв.30 та зареєструвати ОСОБА_3 за
адресою: м.Полтава, вул.Сінна, буд.№4/2,
кв.30. Зобов»язати ПП ПБТІ
«Інвентаризатор»переоформити
правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_9 з ОСОБА_4 на ОСОБА_3
Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Судові витрати за її
позовною заявою покласти на
відповідача ОСОБА_4

26 березня 2012 року позивач
ОСОБА_4 звернувся в суд з заявою до
відповідача ОСОБА_3 про зміну предмету
позову, мотивуючи свою заяву тим, що в
2004-2007 роках ОСОБА_3 мала довіреності на
розпорядження його поточними
рахунками в доларах США. Так, в період з
14.07.2004 року по 12.05.2005 року ОСОБА_3 зняла з
його рахунку № в КБ
«Приватбанк»та приховала кошти в
загальній сумі 11 182 долари 93 центи США. З
того часу доступу до коштів зароблених
ним в Косово і прихованих ОСОБА_3 не має.
В інтересах сім»ї дані кошти не
витрачались. Ці кошти ОСОБА_3
зберігались на рахунках, відкритих в
ПАТ КБ «Приватбанк», в ПАТ
«Укрсоцбанк»та інших банківських
установах. Сума коштів прихованих
ОСОБА_3 в 2006-2007 роках складає 8 018 доларів
США 59 центів та 14 076 грн. 38 коп. Загальна
сума коштів прихованих від нього
ОСОБА_3 в 2004-2007 роках складає 19 201, 52
доларів США та 14 076 грн. 38 коп. При
перерахунку доларів США загальна сума
зазначених коштів становить 167 413 грн. 96
коп. (153 337,58+14 076,38). Половина від цієї
суми складає 83 706 грн. 98 коп. Загальна
вартість квартири АДРЕСА_8/2 в м.Полтаві
згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
складає 505 700 грн. Сума половини
прихованих ОСОБА_3 коштів 83 706 грн. 98
коп., що складає 0,1655 частку в вартості
квартири АДРЕСА_8/2 в м.Полтаві. Тобто
йому має належати 0,6639 (0,4984+0,1655) частка
квартири АДРЕСА_8/2 в м.Полтаві при
округленні до сотих долей: 0,6639=0,66 або
33/50 частка квартири АДРЕСА_8/2 в
м.Полтаві. Просив суд виділити із
спільного майна подружжя та визнати за
ним, ОСОБА_4, право власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 та право
власності на 33/50 частки трикімнатної
квартири АДРЕСА_8/2 в м.Полтаві. Стягнути
з відповідача на його користь судові
витрати.

18 квітня 2012 року позивач
ОСОБА_4 звернувся в суд з заявою до
відповідача ОСОБА_3 про збільшення
розміру позовних вимог, мотивуючи свою
заяву тим, що під час шлюбу в 2002-2003 роках
придбано вироби з золота, які є
спільною власністю. Вироби придбано до
01.01.2004 року. Зазначені золоті вироби
придбано в ювелірних магазинах по
вул.Жовтневій в центрі міста. У
відповідності до ч.2 ст.24 КпШтС УРСР
роздільним майном кожного з подружжя є
також речі індивідуального
користування (одяг, взуття тощо), хоча б
вони і були придбані під час шлюбу за
рахунок спільних коштів подружжя, за
винятком коштовностей та предметів
розкоші. Тобто коштовності придбані в
період чинності КпШтС УРСР набули
правовий режим (статус) спільного майна
подружжя та підлягають розподілу.
Загальна вартість виробів із золота,
які є спільним майном становить 29 250
грн. 65 грам по ціні 450 грн. за грам у
виробах (600 грн./грам) та в ломі (300
грн./грам). Половина суми дорівнює 14 625
грн. Під час шлюбу придбано меблі в
квартирі №56 по вул.Артема в м.Полтаві, а
саме мебельна стінка, журнальний
столик, м»які меблі (придбано одночасно
з квартирою за 1 450 грн.), холодильник 200
грн., ліжко 150 грн. Факт купівлі та ціна
підтверджується особистою перепискою.
По оголошенню придбано ліжко за 150 грн.
М»які меблі, журнальний столик, ліжко,
холодильник на загальну суму 1 000 грн.: 600
грн. + 50 грн. + 150 грн. + 200 грн. відповідно.
ОСОБА_3 вивезла із зазначеної квартири
кухонні меблі дійсна вартість 400 грн.
Спальний гарнітур з матрацом придбано
за 2 500 грн. : 1 700 грн. гарнітур та матрац
800 грн. дійсна вартість 1 100 грн. Стіл
обідній дійсна вартість 150 грн. Стінка у
вітальню придбана за оголошенням в
«Жовтій газеті»в мікрорайоні
«Алмазний»дійсна вартість 750 грн.
Корпусні меблі в дитячу кімнату
придбано за оголошенням дійсна
вартість 400 грн. Крісло офісне придбано
в магазині «Стол и стул»по
вул.М.Бірюзова дійсна вартість 200 грн.
Стіл комп»ютерний дійсна вартість
становить 200 грн. ОСОБА_10 придбано ним в
2006 році, має розриви оббивки дійсна
вартість 250 грн. Тумба лакована,
темно-коричневого кольору придбано за
оголошенням в «Жовтій газеті»дійсна
вартість 100 грн. Килим 2х3 метрів
темно-коричневого кольору придбано в
грудні 2006 року в ДП «Твоя кімната
–Полтава»за 1 100 грн. дійсна вартість 400
грн. Фен «Сіменс»моделі МН82311 за 395 грн.
придбаний 15.06.2002 року в ТОВ «Піраміда»
вул.Леніна, 9/17 придбано для спільного
користування, дійсна вартість 180 грн.
Вафельниця «Ласунка»дійсна вартість 100
грн. Меблі передпокою зроблено за
індивідуальним проектом для квартири
АДРЕСА_10, виконавець ПП ОСОБА_9 2 800 грн.
та послуги дизайнера 200 грн. загалом 3 000
грн. Меблі та дзеркало прикріплено до
стіни, в інших приміщеннях
використовуватися не можуть. Дійсна
вартість 1 200 грн. Ліжко односпальне 90х200
має дефекти лакової поверхні та
матрацу дійсна вартість 300 грн. ТВ
«Соні»діагональ 51 см придбано в 2003 році
дійсна вартість 400 грн. Мікросистема
музикальна «Соні»придбано в 2003 році
дійсна вартість 250 грн. ДВД програвач
ВВК дійсна вартість 90 грн. Не входять до
складу спільної власності та є його
особистою власністю згідно ч.2, ч.3 ст.57
СК України такі речі: холодильник
«Бош», пральна машина «Сіменс», газова
плита «Бош», пилосос «Бош». Зазначені
речі придбано батьком для позивача
особисто за рахунок частини коштів,
отриманих від продажу квартири №16 по
вул.Фрунзе в м.Сімферополь, яка
належала їм з батьком в рівних частках
на праві спільної часткової власності.
Відеокамера «Панасонік»подарована
позивачу колегою по роботі
громадянином США ОСОБА_11 в Косово.
Зазначена камера є його особистим
майном. Фотоапарат «Нікон»та об»єктив
до нього подаровано позивачу в 2007 році
колегою по роботі ОСОБА_12. Кухонний
комбайн «Бош», швейну машину
«Джаноме»придбано його батьком ОСОБА_13
Мікрохвильову піч «Панасонік»
придбано ним в кінці лютого на початку
березня 2009 року за рахунок премії за
січень 2009 року, яку він отримав в лютому
2009 року. Дана мікрохвильова піч
«Панасонік»є його особистою приватною
власністю. Дійсна вартість складає 300
грн. ОСОБА_14»ютер подарований особисто
братом. Хлібопекарня
«Панасонік»придбана його батьком
ОСОБА_13 разом з вагами «Оріон». Телефон
«Самсунг С5212 Duos»придбаний ним для себе
в індивідуальне користування за 825 грн.
Телефон «Нокиа 2600»придбаний ним для
себе в індивідуальне користування за 675
грн. Речі, які є спільною власністю
знаходяться у позивача ТВ «Соні»,
мікросистема музикальна «Соні», ДВД
програвач ВВК, ліжко односпальне (90х200).
Меблі передпокою. Речі, які є спільною
власністю, вивезено ОСОБА_3 та
знаходяться у неї: кухонні меблі,
спальний гарнітур з матрацом, стінка у
вітальню, корпусні меблі в дитячу
кімнату, крісло офісне, стіл
комп»ютерний, стіл обідній, диван,
килим 2х3 метра, меблі в квартирі
АДРЕСА_11 мебельна стінка, журнальний
столик, м»які меблі, кухонні меблі,
ліжко, холодильник, дійсна вартість 1 800
грн., фен «Сіменс», вафельниця
«Ласунка» на загальну суму 6 030 грн.
Дійсна вартість зазначеного спільного
рухомого майна складає 8 270 грн., тобто
частка кожного складає 4 135 грн. Таким
чином, ОСОБА_3 має відшкодувати йому 3 095
грн. (4 135 грн. -1 040 грн.). Речі, які є його
приватною власністю вивезено ОСОБА_3 та
знаходяться у неї: холодильник «Бош»,
пральна машина «Сіменс», газова плита
«Бош», кухонний комбайн «Бош», швейна
машинка «Джаноме», хлібопекарня
«Панасонік», мікрохвильова піч
«Панасонік», телефон «Самсунг С5212 Duos»,
телефон «Нокиа 2600»на загальну суму 4 100
грн. ОСОБА_3 безпідставно набула це
майно. З її слів більшу частину майна
вона продала, а гроші витратила на
дітей. Вважає, що відповідно до ст.1213 ЦК
України ОСОБА_3 має відшкодувати йому
вартість безпідставно набутого майна 4
100 грн. Таким чином, ОСОБА_3 має
відшкодувати йому 7 195 грн. (3 095 грн. + 4 100
грн.). З урахуванням половини вартості 14
625 грн. зазначених вище виробів з
золота, ОСОБА_3 має відшкодувати йому 21
820 грн. Ця сума складає 0,0431 частку
вартості квартири АДРЕСА_12 (21 820/ 505 700).
Просив суд відповідно збільшити
належну йому частку в квартирі АДРЕСА_13
до 39/50 частки (0,7363+0,0431=0,7794, при
округленні до сотих часток: 0,7794+0,78 або
39/50 частки). Просив суд виключити із
складу майна, що підлягає розподілу та
визнати за ним право особистої
приватної власності на 0,3614 частки
квартири АДРЕСА_12, як частку придбану
за кошти, що належали йому особисто.
Виділити із спільного майна подружжя,
що підлягає розподілу та з урахуванням
зазначеної вище частки, придбаної за
кошти, що належали йому особисто,
визнати за ним право особистої
приватної власності на 39/50 частки
квартири АДРЕСА_7. Виключити із складу
майна, що підлягає поділу та визнати за
ним право особистої приватної
власності на 0,3970 частки квартири
АДРЕСА_6, як частку придбану за кошти, що
належали йому особисто. Виділити із
спільного майна подружжя, що підлягає
розподілу та з урахуванням зазначеної
вище частки, придбаної за кошти, що
належали йому особисто, визнати за ним
право особистої приватної власності на
квартиру АДРЕСА_14. Виключити із складу
майна, що підлягає поділу та визнати за
ним право особистої приватної
власності на такі речі: відеокамера
«Панасонік», фотоапарат «Нікон»,
холодильник «Бош», пральна машина
«Сіменс», газова плита «Бош», пилосос
«Бош», кухонний комбайн «Бош», швейна
машина «Джаноме», мікрохвильова піч
«Панасонік», комп»ютер, хлібопекарня
«Панасонік», телефон «Самсунг С5212 Duos»,
телефон «Нокиа 2600». Виділити із
спільного майна подружжя та визнати за
ним, ОСОБА_4, право власності на ТВ
«Соні», мікросистему музикальну
«Соні», ДВД програвач ВВК, ліжко
односпальне (90х200). Залишити в спільній
часткові власності, де кожному з
колишнього подружжя належить Ѕ частка
та в спільному користуванні меблі
передпокою квартири АДРЕСА_7. Стягнути
з відповідача на його користь судові
витрати.

09 серпня 2012 року позивач
ОСОБА_4 звернувся в суд з заявою до
відповідача ОСОБА_3 про збільшення
розміру позовних вимог, мотивуючи свою
заяву тим, що відповідач приховала
кошти на двох депозитних рахунках в ПАТ
«Укрсоцбанк». Загальна сума прихованих
коштів, які зберігались на зазначених
двох рахунках і які є спільною сумісною
власністю подружжя, складає 8 811,86
доларів США. Станом на 09.08.2012 року
зазначена сума еквівалентна 54 447 грн. 19
коп. Половина цієї суми складає 27 223 грн.
59 коп. Згідно з ч.2 ст.31 ЦПК України в
своєму позові до ОСОБА_3 про розподіл
майна збільшує розмір позовних вимог
на суму 27 223 грн. 59 коп. Просив суд
виключити зі складу майна, що підлягає
поділу та визнати за ним право
особистої приватної власності на 0,3614
частку квартири АДРЕСА_7, як частку
придбану за кошти, що належали йому
особисто. Виділити із спільного майна
подружжя, що підлягає розподілу та з
урахуванням зазначеної вище частки,
придбаної за кошти, що належали йому
особисто, визнати за ним право
особистої приватної власності на 39/50
частку квартири АДРЕСА_7. Виключити із
складу майна, що підлягає поділу та
визнати за ним право особистої
приватної власності на 0,3970 частку в
квартирі АДРЕСА_6, як частку придбану за
кошти, що належали йому особисто.
Виділити із спільного майна подружжя,
що підлягає розподілу та з урахуванням
зазначеної вище частки, придбаної за
кошти, що належали йому особисто,
визнати за ним право особистої
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_6. Виключити із складу майна, що
підлягає поділу та визнати за ним право
особистої приватної власності на такі
речі: відеокамера «Панасонік»,
фотоапарат «Нікон», холодильник «Бош»,
пральна машина «Сіменс», газова плита
«Бош», пилосос «Бош», кухонний комбайн
«Бош», швейна машина «Джаноме»,
мікрохвильова піч «Панасонік»,
комп»ютер, хлібопекарня «Панасонік»,
телефон «Самсунг С5212 Duos», телефон
«Нокиа 2600». Виділити із спільного майна
подружжя та визнати за ним, ОСОБА_4,
право власності на ТВ «Соні»,
мікросистему музикальну «Соні», ДВД
програвач ВВК, ліжко односпальне (90х200).
Залишити в спільній часткові
власності, де кожному з колишнього
подружжя належить Ѕ частка та в
спільному користуванні меблі
передпокою квартири АДРЕСА_7. Визнати
спільною сумісною власністю подружжя
кошти, що зберігалися ОСОБА_3 в ПАТ
«Укрсоцбанк»та стягнути на його
користь з ОСОБА_3 27 223 грн. 59 коп.
Стягнути з відповідача на його користь
судові витрати.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_3, представник позивача
ОСОБА_15, адвокат ОСОБА_1 в повному
обсязі підтримали позовну заяву від
27.07.2011 року про розподіл спільного
майна подружжя від 27.07.2011 року та
позовну заяву про збільшення позовних
вимог ОСОБА_3 від 26.03.2012 року. В
задоволенні зустрічної позовної заяви
ОСОБА_4 від 20.09.2011 року та в змінених та
збільшених позовних вимогах ОСОБА_4
просили відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_4, адвокат
ОСОБА_2 зустрічний позов про поділ
спільного майна подружжя від 20.09.2011
року, заяву ОСОБА_4 про зміну предмету
позову від 13.02.2012 року, заяву ОСОБА_4 про
зміну предмету позову від 26.03.12 року,
заяву ОСОБА_4 про збільшення розміру
позовних вимог від 18.04.2012 року, заяву
ОСОБА_4 про збільшення розміру позовних
вимог від 09.08.2012 року підтримали в
повному обсязі. Просили суд позовні
вимоги ОСОБА_4 задовольнити. В
задоволенні позову та заяви про
збільшення позовних вимог ОСОБА_3
відмовити за безпідставністю.

Представник Служби у
справах дітей Київської районної в
місті Полтаві ради в судове засідання
не з»явився, але надав суду лист, в
якому просив слухати справу у його
відсутності. При винесенні рішення
покладаються на розсуд суду. Повністю
довіряють складу суду. Просили суд при
винесенні рішення врахувати інтереси
малолітніх дітей.

Представник СГІРФО
Київського РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області в судове засідання
не з»явився, але надав суду лист, в
якому просив слухати справу у його
відсутності.

Представник ПП ПБТІ
«Інвентаризатор»в судове засідання не
з»явився, але надав суду клопотання, в
якому просив слухати справу у його
відсутності. Покладаються на розсуд
суду у вирішенні даної справи.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності представника
Служби у справах дітей Київської
районної в місті Полтаві ради,
представника СГІРФО Київського РВ ПМУ
УМВС України в Полтавській області та
представника ПП ПБТІ «Інвентаризатор».

Суд, заслухавши позивача
ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_15,
думку адвоката ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_4, думку адвоката ОСОБА_2,
допитавши свідків, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню,
зустрічна позовна вимога та змінені та
збільшені позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 19 лютого 2002 року (а.с.5, том №1).

Від шлюбу сторони мають двох
дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7,
том №1) та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.6, том №1).

Рішенням Київського
районного суду м.Полтави від 22.09.2011 року
шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Перебуваючи в шлюбі сторонами придбано
трикімнатну квартиру за адресою:
м.Полтава, вул.Сінна, буд.№4/2, кв.30
загальною площею 65,1 кв.м (а.с.8, том №1),
однокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 37,0 кв.м (а.с.9,
том №1) та легковий автомобіль марки
«ЗАЗ DAEWOO», державний номерний знак
НОМЕР_2.

Ухвалою Київського районного суду
м.Полтави від 14.11.2011 року (а.с.228, том №1)
по справі призначено судову
будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до Висновку №1006 судової
будівельно-технічної експертизи від
23.01.2012 року (а.с.2-27, том №2) ринкова
вартість на момент складання висновку
квартири АДРЕСА_8/2 в м.Полтава складає
505 700 грн. Ринкова вартість квартири
АДРЕСА_4 на момент складання висновку
складає 184 420 грн.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони не дійшли згоди щодо поділу
майна, що є об”єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Так, позивач ОСОБА_3 в своєму позові від
27.07.2011 року просить визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_8/2 в
м.Полтава, а за відповідачем ОСОБА_4
визнати право власності на квартиру
АДРЕСА_4 та виділити відповідачеві
легковий автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO»,
державний номерний знак НОМЕР_2.

В зустрічному позові позивач ОСОБА_4
просить суд визнати за ним право
власності на Ѕ частину однокімнатної
квартири АДРЕСА_4. І дана вимога є
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню. Але в заяві про зміну
предмету позову від 13.02.2012 року ОСОБА_4
зазначає, що 0,3614 частки квартири
АДРЕСА_15/2 в м.Полтаві ним придбана за
кошти отримані ним до укладення шлюбу.
Тому в квартирі АДРЕСА_2/2 в м.Полтаві
розподілу підлягає частка в 0,6386,
вартість якої складає 322 940 грн. 02 коп.
Взагалі підлягає розподілу майно
вартістю 507 360 грн. 02 коп., тобто
однокімнатна квартира вартістю 184 420
грн. та 0, 6386 частка в трикімнатній
квартирі вартістю 322 940 грн. 02 коп. Тобто
на кожну сторону приходиться спільного
майна на суму 253 680 грн. 01 коп. Просив суд
виділити із спільного майна подружжя
та визнати за ним, ОСОБА_4, право
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_6 та право власності на Ѕ частку
трикімнатної квартири АДРЕСА_7.

Але з даними позовними вимогами сторін
по справі суд частково не погоджується
з наступних підстав.

Позовна вимога ОСОБА_3 щодо визнання за
нею права власності на квартиру
АДРЕСА_8/2 в м.Полтава частково
задоволенню не підлягає, оскільки
частиною 2 статті 70 СК України
встановлено, що при вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема, якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім»ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім»ї.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_3
не доведено, що ОСОБА_4 не дбав про
матеріальне забезпечення сім»ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім»ї.

Частиною 3 статті 70 СК України
визначено, що за рішенням суду частка
майна дружини, чоловіка може бути
збільшена, якщо з нею, ним проживають
діти, а також непрацездатні повнолітні
син, дочка, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

В судовому засіданні встановлено і
цієї обставини не заперечують сторони
по справі, що після розірвання шлюбу
22.09.2011 року неповнолітні діти: син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6,
04.12.2009 року залишились проживати та
знаходяться на утриманні ОСОБА_3.

Рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 29.08.2011 року (а.с.84, том №1)
стягнуто з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму встановленого
для відповідного віку дитини, на кожну
дитину, починаючи з 27.07.2011 року до
досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області від 08.02.2012 року за №9/03/4-03 (а.с.62,
том №2), яка видана ОСОБА_4 в тому, що він
перебуває на обліку Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області і отримує пенсію
за вислугу років, з відповідача
утримуються аліменти. Сума аліментів
за цей період складає 3 317 грн. 57 коп.
Аліменти утримуються в розмірі 50% до
повного погашення боргу, далі згідно
виконавчого листа.

Відповідно до довідки Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області від 09.07.2012 року за
№56/03/4-03, яка видана ОСОБА_4 в тому, що він
перебуває на обліку Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області і отримує пенсію
за вислугу років, з відповідача
утримуються аліменти. Сума аліментів
за цей період складає 10 161 грн. 36 коп.
Аліменти утримуються в розмірі 50% до
повного погашення боргу, далі згідно
виконавчого листа.

В судовому засіданні позивачем не
надано доказів того, що розмір
аліментів, які вона одержує на дітей
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування. В матеріалах справи
відсутні документи, які б свідчили, що
ОСОБА_3 зверталась до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення додаткових коштів
для забезпечення фізичного, духовного
розвитку та лікування сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевказані обставини, суд
приходить до висновку, що позовна заява
ОСОБА_3 в частині визнання за нею права
власності на всю квартиру АДРЕСА_8/2 в
м.Полтава задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню заява
про зміну предмету позову від 13.02.2012
року, в якій відповідач ОСОБА_4
зазначає, що 0,3614 частки квартири
АДРЕСА_15/2 в м.Полтаві ним придбана за
кошти отримані ним до укладення шлюбу.
Тому в квартирі АДРЕСА_2/2 в м.Полтаві
розподілу підлягає частка в 0,6386,
вартість якої складає 322 940 грн. 02 коп.
Взагалі підлягає розподілу майно
вартістю 507 360 грн. 02 коп., тобто
однокімнатна квартира вартістю 184 420
грн. та 0,6386 частка в трикімнатній
квартирі вартістю 322 940 грн. 02 коп. Тобто
на кожну сторону приходиться спільного
майна на суму 253 680 грн. 01 коп. Просив суд
виділити із спільного майна подружжя
та визнати за ним, ОСОБА_4, право
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_6 та право власності на Ѕ частку
трикімнатної квартири АДРЕСА_7.

Так, дійсно в судовому засіданні
встановлено і дану обставину не
заперечували сторони по справі, що
ОСОБА_4 перебував у тривалих
закордонних відрядженнях у складі
цивільної поліції міжнародної
миротворчої Місії ООН у Косово, Союзна
ОСОБА_16 з 10.12.2001 по 10.12.2002 року, з 18.12.2003
року по 08.07.2005 року, з 16.12.2005 року по
16.06.2007 року, що підтверджується
довідкою УМВС України в Полтавській
області від 14.09.2011 року №1/3-Ч-300 (а.с.212,
том №1) та отримував заробітну плату в
доларах США (а.с.53, том №2), що
підтверджується також митними
деклараціями (а.с.24-29, том №1) та іншими
платіжними документами (а.с.33-79, том №1).

Але разом з тим відповідачем ОСОБА_4 не
надано суду переконливих доказів, які б
підтверджували, що кошти, які він
отримував в доларах США, перебуваючи у
тривалих закордонних відрядженнях у
складі цивільної поліції міжнародної
миротворчої Місії ООН у Косово, Союзна
ОСОБА_16, він витратив саме на придбання
квартири АДРЕСА_7. Письмові докази, які
б підтверджували даний факт в
матеріалах справи відсутні. Посилання
відповідача ОСОБА_4 на те, що ним
укладався з ПРУ КБ «ПриватБанк»договір
про відкриття та обслуговування
поточного рахунку фізичної особи від
30.11.2001 року (а.с.157, том №2) і на даному
рахунку знаходились кошти, про що
свідчить Виписка по рахунку № від
30.11.2001 року на 22.08.2005 року (а.с.57, том №2),
які він витратив на придбання квартири
АДРЕСА_7 не підтверджують, що саме ці
кошти відповідач витратив на придбання
квартири і що саме ці кошти вносилися
ним на вищевказаний рахунок.

Крім того, згідно виписки по особовому
рахунку № (а.с.57-58, том №2), грошові
кошти на нього були внесені вперше
14.03.2002 року, тобто після реєстрації
шлюбу. Отже, дані кошти є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_4.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що квартира АДРЕСА_7 та
квартира АДРЕСА_6 є об”єктом права
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Частиною 1 статті 70 СК
України передбачено, що у разі поділу
майна, що є об”єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд вважає за
необхідне виділити та визнати право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_7 за ОСОБА_3. Виділити та визнати
право власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_6 за ОСОБА_3. Виділити та визнати
право власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_7 за ОСОБА_4. Виділити та визнати
право власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_6 за ОСОБА_4.

В судовому засіданні
встановлено, що сторони в період шлюбу
03.08.2005 року придбали легковий
автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO», державний
номерний знак НОМЕР_2. Але на час
розгляду справи по суті відповідно до
довідки Полтавського ВРЕР УДАІ УМВС
України в Полтавській області від
23.08.2011 року за №11/2-2512 (а.с.22, том №1)
згідно електронної бази даних станом
на 23.08.2011 року за громадянином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: м.Полтава,
вул.Сінна, буд.№4/2, кВ.30 в Полтавському
ВРЕР автотранспортні засоби не
зареєстровані.

Згідно автоматизованої
системи управління обліком
транспортних засобів та водіїв «ДАІ
-2000»станом на 29.02.2012 року (а.с.115, том №2)
власником автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO»,
державний номерний знак НОМЕР_2 є
ОСОБА_14.

Крім того, в судовому
засіданні встановлено, що автомобіль
марки «ЗАЗ DAEWOO», державний номерний
знак НОМЕР_2 подружжям ОСОБА_4 було
20.02.2009 року продано на аукціоні рідному
брату відповідача ОСОБА_7, про що не
заперечував ОСОБА_7, допитаний судом в
якості свідка, і який суду пояснив, що
ОСОБА_3 про продаж автомобіля знала, не
заперечувала проти його продажу і що
сім»я ОСОБА_3 кошти від продажу
автомобіля витратила на власний
розсуд. Доказів, які б спростовували
свідчення свідка ОСОБА_7, позивачем
ОСОБА_3 суду не надані, а відтак позовні
вимоги ОСОБА_3 з приводу визнання права
власності на даний автомобіль за
ОСОБА_4 є безпідставними.

Є необґрунтованими вимоги ОСОБА_3 з
приводу визнання недійсним-фіктивним
правочин, здійснений 20.02.2011 року, а саме
договір (угоди) купівлі-продажу
автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO», державний
номерний знак НОМЕР_2 між ОСОБА_4 і
ОСОБА_7 таким, що виходить за межі
дрібного побутового і здійснений без
згоди дружини ОСОБА_4 –ОСОБА_3, оскільки
дані вимоги позивача не
підтверджуються письмово, суперечать
фактичним обставинам справи та не
узгоджуються з вимогами Цивільного та
Сімейного кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб.

Суд приходить до висновку, що позовна
вимога ОСОБА_3 в частині встановлення
факту проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім»єю
чоловіка та жінки без шлюбу з вересня
2000 року і до реєстрації шлюбу, який був
зареєстрований 19 лютого 2002 року
задоволенню не підлягає, оскільки
статтею 13 КпШтС УРСР встановлено, що
права та обов»язки подружжя породжує
лише шлюб, укладений у державних
органах реєстрації актів
громадянського стану. Час виникнення
прав та обов»язків подружжя
визначається моментом реєстрації
шлюбу. Таким чином, спільне проживання
ОСОБА_3 з ОСОБА_4 з вересня 2000 року і до
реєстрації шлюбу 19.02.2002 року не
призводить до виникнення взаємних прав
та обов»язків подружжя, в тому числі
права спільної сумісної власності на
майно.

Не підлягає задоволенню
вимога ОСОБА_3 щодо поділу побутової
техніки і меблів, а саме: кухонні меблі,
весна 2003 року, магазин
«Павленковський», вул.Шведська, буд.20,
вартістю 2 000 грн.; спальні меблі, весна
2003 року, магазин «Павленковський»,
вул.Шведська, 20, вартістю 1 500 грн.; стіл
обідній, весна 2003 року, магазин «Світ
сім»ї», вул.Леніна, 10/19, вартістю 500 грн.;
холодильник «Бош», квітень 2003 року,
магазин «Бош», вул.Шевченко, 78-а,
вартістю 3 300 грн.; пральна машина
«Сіменс», квітень 2003 року, магазин
«Бош», вул.Шевченка, 78-а, вартістю 2 700
грн.; газова плита «Бош», квітень 2003
року, магазин «Бош», вул.Шевченка, 78-а,
вартістю 2 100 грн.; пилосос «Бош»,
квітень 2003 року, магазин «Бош»,
вул.Шевченка, 78-а, вартістю 550 грн.;
телевізор «Соні», весна 2003 року,
магазин електротоварів, де зараз
Інтернет провайдер «Воля», вул. Фрунзе,
12, вартістю 2 000 грн.; музичний центр
«Соні», весна 2003 року, магазин
електротоварів, де зараз Інтернет
провайдер «Воля», вул. Фрунзе, 12,
вартістю 1 100 грн.; меблі в залі –система
«Борис», осінь 2003 року, магазин меблів,
де зазраз «Астера», вул.Шевченка, 54,
вартістю 4 000 грн.; кухонний комбайн
«Бош», грудень 2004 року магазин
«Ельдорадо», вул.Жовтнева, 28/13, вартістю
1 500 грн.; відеокамера «Панасонік», літо
2005 року, вартістю 1 500 грн.; DVD-плеер
«ВВК», початок 2007 року, вартістю 350 грн.;
комп»ютер (повний комплект) в 2007 році,
блоки через Інтернет-магазин у Києві,
збирав ПП ОСОБА_8 вул.1100-річчя м.Полтави,
вартістю 10 000 грн.; ліжко дерев»яне (90х200
см) з ортопедичним матрацом, травень 2007
року, магазин «Твоя кімната»,
вул.Шевченка, 44, вартістю 1 700 грн.; диван,
2007 року, магазин «Меблі під мостом»,
вул.М.Бірюзова, 15, вартістю 2 000 грн.; стіл
комп»ютерний, 2007 року, магазин «Меблі»,
вул.Миру, 9, вартістю 900 грн.; швейна
машинка «Жаноме», 2007 року, магазин
«Ворскла», вул.Шевченка, 46, вартістю 1 200
грн.; фотоапарат «Никон», 2008 року,
м.Київ, вартістю 4 750 грн.; мікрохвильова
піч «Панасонік», подарунок на 8 Березня
2009 року, вартістю 1 000 грн.; вітальня,
весна 2009 року, ПП ОСОБА_9, вул.М.Бірюзова,
51-а, вартістю 2 000 грн.; дитяче ліжко,
грудень 2009 року, магазин «Пупсик»,
вул.Фрунзе, 28, вартістю 450 грн.; дитячі
меблі (дві шафи, стіл, полки,
бібліотечка), грудень 2009 року, магазин
«Пупсик», вул.Фрунзе, 28, вартістю 1 250
грн.; хлібопіч «Панасоник», вересень 2010
року, Інтернет-магазин, вартістю 1 650
грн., оскільки відповідачем ОСОБА_4
вартість побутової техніки та меблів,
вказана позивачем ОСОБА_3, не
визнається. Відповідач вважає, що
вартість майна значно менша, чим
зазначено в позовній заяві ОСОБА_3 від
26.03.2012 року (а.с.126-128, том №2). Крім того,
не все майно перелічене позивачем, на
думку ОСОБА_4, є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя, більшість
майна належить йому на праві приватної
особистої власності, про що він
зазначає в заяві про збільшення
розміру позовних вимог від 18.04.2012 року
(а.с.105-113, том №3) та вважає, що дане майно
розподілу не підлягає.

Крім того, в судовому
засіданні встановлено, що сторони не
визначились, де, коли, ким і яке майно
було вивезено, де майно знаходиться на
час розгляду справи в суді і чи
підлягає воно оцінці та розподілу. Суду
не надані оригінали документів на
побутову техніку та меблі, сторонами не
заявлено клопотання про призначення
судово-товарознавчої експертизи для
визначення дійсної вартості побутової
техніки та меблів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»встановлено,
що вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з»ясовувати джерело і
час його придбання.

За таких обставин, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову ОСОБА_3 в цій частині необхідно
відмовити.

Є необґрунтованими вимоги
ОСОБА_3 зобов»язати Київський РВ ПМУ
УМВС України в Полтавській області
провести зняття з реєстраційного
обліку ОСОБА_4 за адресою: м.Полтава,
вул.Сінна, буд.№4/2, кв.30 та
зареєструвати ОСОБА_3 за адресою:
м.Полтава, вул.Сінна, буд.№4/2, кв.30,
оскільки вони не відповідають вимогам
чинного законодавства України та
порушують права ОСОБА_4 бути
зареєстрованим за певною адресою.
Вимога позивача щодо зобов»язання ПП
ПБТІ «Інвентаризатор»переоформити
правовстановлюючі документи на
квартиру АДРЕСА_9 з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 є
безпідставною, так як ніхто не
позбавляє позивача –ОСОБА_3 звернутись
з заявою до ПП ПБТІ «Інвентаризатор»
щодо переоформлення вказаних
документів. На час розгляду справи в
суді позивачем не надано доказів того,
що вона зверталась з заявою до ПП ПБТІ
«Інвентаризатор»з приводу
переоформлення документів на
вищевказану квартиру, та їй було ПП
ПБТІ «Інвентариазтор»відмовлено в
переоформленні даних документів.

Заява ОСОБА_4 від 26.03.2012 року
(а.с.153-156, том №2) є необгрутованою з
наступних підстав. В своїй заяві
позивач стверджує, що відповідачка
ОСОБА_3 під час перебування з ним у
шлюбі в період з 14.07.2004 року по 12.05.2005
року зняла з його рахунку № в КБ
«ПриватБанк»та приховала кошти в
загальній сумі 11 182 долари США 93 центи
США. Під час його третього відрядження
до Косово, ОСОБА_3 зняла кошти з його
рахунку №5027 в КБ «ПриватБанк»та
приховувала їх на депозитних рахунках.
Після закінчення його останнього
відрядження до Косово в липні-серпні 2007
року приховала кошти і подала позов про
розірвання шлюбу. Суми прихованих
коштів складають 1 615 доларів США, 8 429
гривень, кошти конвертовано в гривні на
суму 1 658,68 доларів США, 1 642, 41 доларів
США, 1 400 доларів США, 1 646,50 доларів США, 1
714,68 доларів США, 5 647,38 гривень, кошти
конвертовано в гривні з депозиту від
10.04.2006 року на суму 1 100 доларів США. Сума
коштів прихованих ОСОБА_3 в 2006-2007 роках
складає 8 018 доларів США 59 центів та 14 076
грн. 38 коп. Загальна сума коштів
прихованих від нього ОСОБА_3 в 2004-2007
роках складає 19 201, 52 доларів США та 14 076
грн. 38 коп. При перерахунку доларів США
загальна сума зазначених коштів
становить 167 413 грн. 96 коп. (153 337,58+14 076,38).
Половина від цієї суми складає 83 706 грн.
98 коп.

Частиною 1 статті 60 СК
України встановлено, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 2 статті 61 СК
України визначено, що об»єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія,стипендія, інші
доходи, одержані одним із подружжям і
внесені до сімейного бюджету або
внесені на його особистий рахунок у
банківську (кредитну) установу.

Отже, твердження позивача,
викладені ним в заяві про зміну
предмету позову від 26.03.2012 року проте,
що ОСОБА_3 приховувала від нього кошти,
мала довіреності на розпорядження його
поточними рахунками в доларах США, які
отримала шляхом вчинення на нього
психологічного тиску, не узгоджуються
з матеріалами справи (а.с.157-170, том №2),
фактичними обставинами справи та
вимогами чинного Сімейного кодексу
України.

Крім того, у відповідності
до вимоги статті 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Судом розцінюються доводи
ОСОБА_4 з приводу того, що ОСОБА_3
приховала частину коштів, які
знаходились на його депозитних
рахунках, як намагання штучно
збільшити свою частку в майні, яке є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_3. Крім того, в
матеріалах справи відсутні докази
того, що ОСОБА_4 звертався з письмовими
заявами в органи внутрішніх справи з
приводу приховування (викрадення)
грошових коштів ОСОБА_3.

Заява ОСОБА_4 про збільшення
розміру позовних вимог від 18.04.2012 року
задоволенню не підлягає. Обставини,
викладені позивачем в даній заяві,
зокрема, що під час шлюбу в 2002-2003 роках
придбано вироби з золота, які є
спільною власністю та підлягають
розподілу. Загальна вартість виробів з
золота, які є спільним майном, складає 29
250 грн. (65 грам по ціні 450 грн. за грам у
виробах (600 грн./грам) та в ломі (300
грн./грам), половина суми дорівнює 14 625
грн. є надуманими, безпідставними,
оскільки не ґрунтуються на письмових
доказах, так як в матеріалах справи
відсутня вартість цих золотих виробів,
їх детальний перелік, не проведена їх
належна оцінка. Позивач провів оцінку
золотих виробів самостійно, без
додержання вимог статей 143, 144, 147 ЦПК
України, тому дана оцінка не може бути
визнана доказом по справі, як це
встановлено статтями 57, 58, 59, 60 ЦПК
України. Крім того, судом розцінюється
доводи ОСОБА_4, викладені в заяві про
збільшення розміру позовних вимог від
18.04.2012 року, як намагання штучно
збільшити свою частку в майні, яке є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_4.

Вимоги, викладені в заяві ОСОБА_4 про
збільшення розміру позовних вимог від
09.08.2012 року є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.60, 61, 63, 69, 70 СК України,
ст.ст.4-14, 57, 58, 59, 60, 143, 144, 147, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розподіл спільного майна подружжя
задовольнити частково.

Виділити та визнати право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_7 за ОСОБА_3.

Виділити та визнати право власності на
Ѕ частину квартири АДРЕСА_6 за ОСОБА_3.

Виділити та визнати право власності на
Ѕ частину квартири АДРЕСА_7 за ОСОБА_4.

Виділити та визнати право власності на
Ѕ частину квартири АДРЕСА_6 за ОСОБА_4.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя задовольнити частково.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко