Справа № 2-2291
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2012 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Великохацької В.В..
при секретарі - Хмелюк К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, Відділу Державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві, 3-тя особа: Одинадцята Київська деражавна нотаріальна контора про усунення перешкод в користуванні власністю,
В судове засідання позивачка не зявилась до суду подала подала заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутності та задовольнити її позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представники відповідачів в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є розписки, про причини неявки суду не повідомили.
Від третьої особи до суду надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутності їх представника, заперечень проти позовної заяви не мають.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло, а третя особа просить суд розглянути справу без участі її представника.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як слідує з свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994 р., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, належить на праві власності ОСОБА_1 та членам її сімї : ОСОБА_2 /в рівних долях/. (а.с.7).
Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла 24.10.2010 року (а.с. 8).
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, також, що ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Разом з тим, відповідно до витягу з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 9), станом на 13.07.2011 р., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 під обтяженнями, зокрема:
-обтяження зареєстроване 18.10.2004 р. за № 1386169. Підстава обтяження постанова, 1248/11 від 27.11.2000, Районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції, ВХ.1523.
Відповідно до постанови державного виконавця районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції в м. Києві від 27.11.2000 р. за №248/11, винесеної на виконання виконавчого листа № 2-1805, виданого 21.11.2000р. Мінським райсудом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 боргу накористь ДПІ у Мінському районі м. Києва в сумі 1419,59 грн. було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. (а.с. 10).
Згідно листа Відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м.Києві від 11.04.2011р. вих. № 2835, у ВДВС дійсно перебував на виконанні виконавчий лист Мінського районного суду м. Києва від 21.11.2000 по справі № 2-3222 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДПІ у Мінському районі м. Києва боргу у розмірі 1419,59 грн., однак, 31.07.2001 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 статті 40 Закону України Про виконавче провадження. Наслідками завершення виконавчого провадження згідно Закону є припинення чинності арешту майна боржника, скасування інших здійснених державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. (а.с. 11).
Арешт майна, належного позивачу порушує її право власності, гарантоване Конституцією України, а тому, враховуючи те, що арешт даного майна є припиненим суд приходить до переконання про відсутність підстав для збереження обтяжень даної квартири та відповідно наявність підстав для задоволення предявлених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 391, 398 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212- 215, 218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві, Відділу Державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві, 3-тя особа: Одинадцята Київська деражавна нотаріальна контора про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні власністю, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, шляхом звільнення її з-під арешту та вилучення реєстраційного запису про заборону відчуження із Єдиного реєстру заборони відчуження обєкхктів нерухомого майна. Вилучити із Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна реєстраційний запис № 1386169, внесений Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою 18.10.2004р. про арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_4.
Судові витрати залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: В.В. Великохацька
25.04.2012 Справа № 2-2291/12