Справа № 2-189/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2012 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Зємцова В.В.

при секретарі - Гетьманець О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом заступника прокурора м. Кременчука в інтересах Кременчуцької міської ради до Красно шапки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про скасування права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування квартири та виселення із квартири,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Кременчука звернувся до суду із позовом в інтересах Кременчуцької міської ради про скасування реєстрації права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування квартири та виселення із квартири.

В позові зазначав, що відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушення або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними та державою.

Починаючи з 26.01.2001 р. в квартирі № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці на праві найму проживав ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 у вказаній квартирі ніхто не проживав. Скориставшись цим, навесні 2007 року ОСОБА_7, за попередньою змовою із ОСОБА_2І та ОСОБА_8, справу відносно якого закрито у звязку зі смертю останнього, надали рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.2002 року до КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» для реєстрації права власності на вказану квартиру.

У подальшому 25.04.2007 року ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 використовуючи підроблене рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.02 року в приватного нотаріуса ОСОБА_9 уклала договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі продажу від 01.06.2007 року, серії ВР-Р №285144 посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцього міського нотаріального округу ОСОБА_10 передала у власність ОСОБА_4 квартиру № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці.

30.07.2007 року за договором купівлі-продажу серії ВЕТ №519015, посвідченого 30.07.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за р. №12274. ОСОБА_4 продала зазначену квартиру ОСОБА_5

Вироком Автозаводського суд ОСОБА_12 та ОСОБА_2Г визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 100 та ч. 3 ст. 358 КК України.

Згідно ч 1 ст. 215 1 ІК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою, шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ст.. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Ч. 1 ст. 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Згідно ст.. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину .

Ст. 236 ЦК України передбачає, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту вчинення.

Крім того, відповідно до ст.. 387 ЦК України власник може витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Просили скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці, серії ВЕК №876661, посвідчений 25.04.07 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за р. № 1781

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 43 в будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці, серії ВЕР № 285144, посвідчений 01.06.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_13 за р. №5968.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня м. Кременчуці, серії ВЕТ №519015, посвідчений 30.07.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за р. № 12274.

Витребувати кв. 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці. Кременчуці з незаконного володіння ОСОБА_5

Виселити ОСОБА_5 з квартири № 43 будинку № 1, проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці.

В судовому засіданні помічник прокурора позовні вимоги підтримала.

Представник Кременчуцької міської ради позов підтримав.

Представник ОСОБА_3 проти позову заперечував. Пояснив, що прокурор не мав права представляти інтереси Кременчуцької ради ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було здійснено відчуження майна належного померлому ОСОБА_6, а відповідно до ст.. 388 ЦК України звернутися з віндикаційним позовом може лише власник майна. Спадкоємців померлого не встановлено.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення розгляду повідомлені належним чином та завчасною.

Представники КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення розгляду повідомлені належним чином та завчасною.

Треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11 в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення розгляду повідомлені належним чином та завчасною.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, встановив наступне.

Починаючи з 26.01.2001 р. в квартирі № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці проживав ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 у вказаній квартирі ніхто не проживав. Скориставшись цим, навесні 2007 року ОСОБА_7, за попередньою змовою із ОСОБА_2І та ОСОБА_8, справу відносно якого закрито у звязку зі смертю останнього, надали рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.2002 року до КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» для реєстрації права власності на вказану квартиру.

Зазначеним рішенням було нібито визначено дійсною угоду купівлі-продажу спірної квартири від 21 лютого 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та визнано за останньою право власності на спірну квартиру.

В подальшому ОСОБА_2 реєструє в КП «КМБТІ» право власності на спірну квартиру за собою.

У подальшому 25.04.2007 року ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 використовуючи підроблене рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.02 року в приватного нотаріуса ОСОБА_9 уклала договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3

Згідно договору купівлі продажу від 01.06.2007 року, серії ВР-Р №285144 посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцього міського нотаріального округу ОСОБА_10 ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_4 квартиру № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці.

30.07.2007 року за договором купівлі-продажу серії ВЕТ №519015, посвідченого 30.07.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за р. №12274. ОСОБА_4 продала зазначену квартиру ОСОБА_5

Вироком Автозаводського суд ОСОБА_12 та ОСОБА_2Г визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 100 та ч. 3 ст.. 358 КК України.

Відповідно до ст. ст.. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених права, а суд здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосовувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносин.

Згідно ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи , держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок є нікчемним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вірним в даному випадку представляється обраний прокурором речово-правовий спосіб захисту- витребовування майна, який є відповідний правовідносинам, щ склалися (ст. ст. 387, 388 ЦК України).

Однак ключовим представляється визначення правового статусу майна, щодо якого заявляється віндикаційний позов. Від визначення кому та на якій правовій підставі належало майно до його незаконного вибуття залежить визначення того, чиї права та законні інтереси порушені внаслідок незаконного вибуття майна із володіння.

Ані прокурор, ані представник Кременчуцької міської ради не надали жодних доказів належності спірної квартири на час вчинення нікчемного правочину державі, територіальній громаді м. Кременчука, Кременчуцькій міській раді.

Також представник відповідача ОСОБА_3 не надав доказів належності спірної квартири на час вчинення нікчемного правочину ОСОБА_6, доказів прийняття спадщини після його смерті спадкоємцями.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 202, 215, 216, 387, 388, 1277 ЦК України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 14, 57-60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову прокурора м. Кременчука в інтересах Кременчуцької міської ради відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:-