Номер провадження 2-о/2603/352/12
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі - Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу за згодою подружжя, посилаючись на той факт, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року, від якого мають доньку ОСОБА_4, 20 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя у них не склалося, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше спільне проживання і збереження сімї вважають неможливим, майнові спори між ними відсутні, питання про визначення місця проживання дітей між ними вирішене шляхом укладання письмової угоди, а тому вони дійшли до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушені звертатись до суду з вказаною заявою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі, пояснив, що дійсно сімейні відносини між ним та ОСОБА_2 протягом останнього року поступово погіршувались, між ними почали виникати непорозуміння, оскільки вони мають протилежні погляди на життя. Крім того, зазначив, що вони почали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, а тому він просив суд розірвати їхній шлюб, оскільки наміру зберігати дану сімю він не має.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про розгляд справи судом повідомлялась належним чином, надіслала на адресу суду нотаріально посвідчену заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, вимоги викладені у заяві про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі (а.с. 25, 27).

За таких обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутність заявника ОСОБА_2

Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року (а.с. 10), від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11, 12).

Під час спільного проживання між подружжям виникали непорозуміння, вони дійшли до висновку, що мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю.

Заявник ОСОБА_3 наполягав на розірванні шлюбу, оскільки вважав, що їхня сімя розпалась, на даний час вони не підтримують сімейних відносини, проживають окремо, відновлення подружніх відносин вважав не можливим.

Згідно вимог ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно заяви від 31 серпня 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 504, ОСОБА_2 просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_3, майнових та фінансових претензій до останнього не має, від розподілу спільного сумісного майна відмовляється на користь ОСОБА_6, дітей згідна передати на виховання своєму чоловікові відповідно до укладеного між ними нотаріально посвідченого договору (а.с. 4).

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 31 серпня 2012 року, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 504, в якому сторонами було узгоджено питання щодо визначення місця та умов проживання спільних неповнолітніх дітей, порядок здійснення ОСОБА_2 прав щодо дітей, оскільки вона буде проживати окремо, та щодо умов здійснення утримання та реалізації права сторін на особисте виховання (а.с. 13-17).

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дітей, а відтак заява підлягає задоволенню.

При цьому суд задовольняє вимогу заявника ОСОБА_2 та змінює прізвище заявника з Заблоцька на дошлюбне Войцеховська.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст. 109 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Володимир-Волинський Володимир-Волинського МУЮ Волинської області (а/з № 69 ) між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвати.

Змінити прізвище ОСОБА_2 з Заблоцька на дошлюбне Войцеховська.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: