Справа № 2-798/12
Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого-судді Смирнової Є.П.
при секретарі Білоус О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві
справу за позовом
3-тя особа: ОСОБА_3, -
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1
При цьому позивачка вказує на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2004 року вона є власником вказаної квартири. Відповідачка є її донькою. У березні 1991 року вона зареєструвала доньку у спірній квартирі, однак у 2003 році ОСОБА_2 забрала всі свої речі та виїхала з квартири. За останні 8 років ніхто не перешкоджав відповідачці проживати за вказаною адресою. Де на даний час мешкає відповідачка, їй невідомо.
Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що в квартирі не має особистих речей відповідачки, квартирою вона не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, позивачка вважає, що відповідачка понад один рік не проживає в спірній квартирі без поважних причин, тому просить задовольнити її вимоги.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, який є також представником третьої особи ОСОБА_3, позовні вимоги підтримали.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. За останнім відомим місцем проживання в квартирі № 24 про вул. Драйзера, 1/25 в м.Києві, - не проживає. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 23.11.2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 4).
На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані три особи: позивачка, відповідачка ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 є доньками позивачки ОСОБА_1 (а.с. 8).
ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджує, що відповідачка з 2003 року в спірній квартирі не поживає, нею не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, перешкод в проживанні вони з ОСОБА_3 їй не створювали, тому позивачка вважає, що відповідачка без поважних причин більше року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з чим втратила право користування нею. При цьому позивачка зазначає, що місце проживання ОСОБА_2 їй не відомо.
Суд вважає, що вказані доводи позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Так, згідно ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_2, яка є донькою позивачки, з 2003 року в спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться, не оплачує витрати по утриманню квартири.
Факт не проживання відповідачки в квартирі АДРЕСА_1 понад рік підтверджується як поясненнями самої позивачки ОСОБА_1, так і поясненнями допитаних в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили факт не проживання відповідачка в спірній квартирі протягом 8 років. Пояснення вказаних свідків суд оцінює як достовірні, оскільки вони не протирічать іншим зібраним по справі доказам.
Факт непроживання відповідачки у спірній квартирі підтверджується також матеріалами справи, а саме: актом ЖБК «Академічний-9» від 11.10.2011 року про непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації та довідкою вказаного ЖЕК за № 6 від 31.01.2012 року про те, що ОСОБА_2 зі скаргами щодо перешкод в проживанні на спірній житловій площі до ЖБК не зверталася (а.с. 5, 46).
Крім того, факт непроживання відповідачки у спірній квартирі підтверджується довідками головного лікаря Поліклініки № 2 Деснянського району м. Києва ОСОБА_7, за № 94 від 21.02.2006 року та за № 199 від 07.03.2012 року про те, що ОСОБА_2 за періоди з 2003 року по 2005 рік та з січня 2011 року по теперішній час, не зверталася за медичною допомогою за місцем своєї реєстрації, а також довідкою Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві № 46/1176вх від 13.02.2012 року про те, що з заявами про неможливість проживання на спірній житловій площі до органів міліції не зверталася (а.с. 23, 34, 45).
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 з 2003 року без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. З цього часу відповідачка спірною житловою площею не цікавиться, не несе витрат по її утриманню, перешкод в проживанні позивачка та третя особа їй не створювали. При таких обставинах суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у вказаній квартирі більше року, тому втратила право користування нею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,57-60,213,214, 218, 224 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: