АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2190/3739/2012 р. Головуючий в І інстанції Булах Є.М.
Категорія: Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2012 року грудня місяця «19» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Прокопчук Л.П.

Суддів Полікарпової О.М., Базіль Л.В.

при секретарі Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору дійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 січня 2008 року продав відповідачу ОСОБА_2 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» 1998 року випуску, д/н НОМЕР_1 за вартістю 18459,00 доларів США.

На підтвердження придбання автомобіля, відповідач передав позивачу гроші, про що складено відповідну розписку, а позивач надав відповідачу та зазначеним ним осіб автомобіль, технічний паспорт, довіреність на права керування та розпорядження автомобілем.

За пропозицією відповідача здійснення купівлі-продажу автомобіля відбулося по довіреності з метою більш швидкого та дешевого оформлення його відчуження.

Після передачі автомобіля ОСОБА_2 автомобіль неодноразово був перереєстрований за іншими особами без оформлення на відповідача права власності, про що йому стало відомо лише у квітні 2012 року із наданої на його запит інформації УДАІ УМВС України в Херсонської області.

З метою усунення правової невизначеності щодо моменту припинення у нього права власності на вказаний транспортний засіб та захисту його прав від претензій до нього, повязаних з наявністю у нього зареєстрованого права власності на автомобіль, як джерела підвищеної небезпеки.

Просив суд визнати договір доручення, оформлений нотаріально посвідченою довіреністю від 16.01.2008р. на право керування та розпорядження автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» Е 240, 1998 року випуску, обєм двигуна 2398 куб.см, №WDB2100611А671875, реєстраційний №80626ХО, удаваним, та визнати дійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля, укладеного 16.01.2008р. між ним та відповідачем.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «Надра» подало апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність рішення та таким, що винесено внаслідок введення позивачем суду в оману, просив його скасувати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «Надра» апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, ОСОБА_1 просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач передав позивачу гроші, а позивач надав відповідачу автомобіль, технічний паспорт, довіреність на право розпорядження та керування автомобілем. А також те, що сторонами було приховано здійснену реальну угоду купівлі-продажу автомобіля, який сторони насправді вчинили.

Однак з таким висновком суду не можна погодитися, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, повинні укладатися в письмовій формі.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (з наступними змінами і доповненнями), якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАI. Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАI на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Проте, як убачається з матеріалів справи, спірний автомобіль позивачем не був знятий з обліку в органах ДАI. Заява від нього про зняття з обліку належного йому автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАI не здійснювався.

Пунктом 42 Правил передбачено, якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України.

До вчинення цих дій відповідач не мав права відчужувати спірний автомобіль, а позивач його придбавати.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 283.

Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання довіреності, виданої на підставі укладеного усного договору доручення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, удаваною угодою, оскільки ОСОБА_1 вищезазначеною довіреністю фактично надав ОСОБА_2 право управління, володіння та розпорядження транспортним засобом, тобто ОСОБА_2 згідно даної довіреності мав всі повноваження які б він мав і згідно договору купівлі-продажу даного транспортного засобу.

Також не зрозуміло якім чином порушуються права ОСОБА_1, оскільки з жовтня 2008 року вищезгаданий транспортний засіб неодноразово був зареєстрований за іншими особами.

Крім того ухваленим рішенням суду першої інстанції не враховані інтереси третьої особи, а саме ПАТ КБ «Надра», яке є Заставодержателем вищезгаданого транспортного засобу відповідно до Договору застави автотранспорту №МК 356/01 укладеного від 16 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між особами, які беруть участь у даній справі, не укладався, порушені інтереси третіх осіб, а також не доведено факт порушених прав позивача, а тому правових підстав для задоволення заявленого позову немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08 червня 2012 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: