Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Справа № 2/0519/1823/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2012 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя в складі

головуючого судді Помогайбо В.О.,

при секретарі Колпаковій К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 19.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № MRM0FA11971087, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5599 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.10.2007 року. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 14.02.2012 року має заборгованість у розмірі 30763 гривень 34 копійок, яка складається з наступного: 3361 гривень 12 копійок заборгованість за кредитом, 13661 гривень 38 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, 13740 гривень 84 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові, додатково пояснивши, що відповідач про наявність заборгованості за кредитом був повідомлений неодноразово, отримав судовий наказ від 28.04.2009 року, але ніяких заходів щодо погашення заборгованості за договором не вжив до теперішнього часу.

Відповідач в судовому засіданні вимоги не визнав, пояснивши, що він дійсно брав у позивача кредит у сумі 5599,00 гривень, про що між ними 19.12.2006 року було укладено договір № MRM0FA11971087. Зобовязання за договором належним чином не виконує, оскільки вважає, що ОСОБА_1 його обманює, він неодноразово усно звертався до робітників Банку про розяснення йому нарахування заборгованості та відповіді він не отримав, у звязку з чим припинив сплачувати щомісячні внески. Одночасно вважає, що позов поданий до суду з порушенням строків позовної давнини, у звязку з чим вимоги позивача не відповідають закону. Просив у задоволенні вимог відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 16.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № MRM0FA11971087, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5599 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.10.2007 року.

Згідно умов договору ОСОБА_1 зобовязався надати кредит шляхом і у межах сум, визначених договором, відкрити рахунок, здійснити ведення кредитного досьє по кредиту, забезпечувати позичальника консультативними послугами з питань виконання договору, направляти на погашення заборгованості позичальника кошти, що надійшли на рахунок для зарахування. Також спірним договором визначено чіткі дії відповідача, а саме: відповідач зобовязався використати кредит на цілі, визначені договором, сплатити відсотки за користування кредитом, погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строках, передбачених договором та т.і. Договір підписаний сторонами.

Аналізуючи умови договору, судом встановлено, що відповідно до п. 3.2 Договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню за кредитним договором, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10.00% на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитним договором. Розраховані відповідно до цього договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену суму щомісячного платежу.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що при порушенні позичальником будь якого зобовязання, ОСОБА_1 має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.

Відповідно до п. 5.1 Договору він набуває чинності з моменту надання позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених в них сум і діє в обсязі наданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

Таким чином, суд вважає, що укладена між сторонами угода є видом цивільного договору, змістом договору є ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати взяті на себе зобовязання і тягне за собою виконання зобовязань для кола осіб, що його підписали.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог у відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що укладена між сторонами угода є видом цивільного договору, змістом договору є ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати взяті на себе зобовязання і тягне за собою виконання зобовязань для кола осіб, що його підписали.

Проаналізувавши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що в порушення умов укладеного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, то з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до Закону України «Про судовий збір»від 08.07.2011 року № 3674-VI, а саме судовий збір у розмірі 307 гривень 63 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 11, 88, 212, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 590, 610 - 612, 651, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк»заборгованість у розмірі 30763,34 гривень за кредитним договором № MRM0FA11971087 від 06.09.2006 року та судові витати 307 гривень 63 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особам, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів від дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Копія: