Справа №22-ц-4983/2012 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Воробйової Н.С.,

суддів : Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Костел Україна», третя особа: ОСОБА_4 Францішек про скасування дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на протиправність дій відповідача, порушення процедури накладення дисциплінарного стягнення та звільнення, та просив поновити йому строк для звернення до суду для зняття дисциплінарного стягнення у вигляді догани за наказом від 14 грудня 2011 року, та зняти з нього дисциплінарні стягнення, що накладені наказами № 88 від 14 грудня 2011 року, № 47 від 07 травня 2012 року та № 48 від 14 травня 2012 року, а також поновити його на посаді монтажника виробничого відділу ТОВ «Костал Україна» та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу і 500 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що 14 грудня 2011 рок він не виконав правил опису робочого місця, а тому в цей день за наказом №88 йому було оголошено догану. Вказаний наказ позивач оскаржив керівнику підприємства та 02.04.2012 року отримав відповідь про правомірність догани, тому вважає що строк оскарження даного наказу пропустив з поважних причин і просив його поновити.

Догану за наказом №47 від 7.05.2012 року позивачу було оголошено за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, що проявилось в запізненні на робоче місце після обідньої перерви на 08 хвилин.

Догану за наказом від 14.05.2012 року позивачу було оголошено за перебування у виробничих приміщеннях підприємства у вихідний день без дозволу безпосереднього керівника.

Позивач вказує, що всі догани йому було оголошено без відібрання від нього пояснень в порушення вимог ст.148 КЗпП України, а тому вважає накази незаконними та просить їх скасувати.

Крім цього позивач не погоджується з наказом про його звільнення за № КУ/К-0089 КУ-0000327 від 17 травня 2012 року, вважає що його звільнення проведено з порушенням вимог ст.ст.148-149 КЗпП України, зокрема щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив їх хадовільнити.

Представник відповідача заперечив проти позову.

Рішенням Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись вказаним із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, осіб, що зявились в судове засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що за період часу з 14 грудня 2011 року по 17 травня 2012 року позивач тричі порушив трудову дисципліну, дотримання якої покладено на нього не лише умовами трудового договору, а й Правилами внутрішнього трудового розпорядку (п. 3.1.) та Колективним договором (п.п. 3.5., 5.2.), при застосуванні до позивача дисциплінарних стягнень порушень порядку такого застосування судом встановлено не було.

Проте погодитися зі вказаними висновками районного суду не можна, оскільки судом при вирішенні спору було неповно з'ясувано обставини, що мають значення для справи, тому рішення суду з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу ТОВ «Костал Україна» від 25 листопада 2008 року № 220-к ОСОБА_3 було прийнято на роботу на посаду монтажника виробничого відділу (а.с. 8).

Під час роботи у відповідача позивачу наказом № 1 від 18 січня 2010 року було оголошено догану за невиконання обовязків монтажника виробничого відділу, ігнорування зауважень контролера та налагоджувальника. Підставою для оголошення догани слугували подання начальника монтажного цеху, доповідні записки начальника зміни, налагоджувальника виробничого відділу (а.с. 43-47).

По справі встановлено, що повторно, наказом № 4 від 27 січня 2010 року за халатне виконання обовязків монтажника виробничого відділу, що виразилося у допущенні великої кількості помилок при зборці готової продукції, неодноразове ігнорування зауважень майстра зміни та налагоджувальника позивачу також було оголошено догану. Підставою для оголошення догани слугували подання майстра виробничого відділу, доповідна записка контролера виробничого відділу (а.с. 49-52).

З 05 грудня 2011 року в ТОВ «Костал Україна» було затверджено опис робочого місця монтажника та викладено технологічний процес виготовлення продукції (деталей).

Судом встановлено, що 12 грудня 2011 року налагоджувальник виробничого відділу та інженер з якості ТОВ «Костал Україна» своїми доповідними записками повідомили, що позивач працював не за описом робочого місця та на зауваження щодо необхідності дотримання встановлених правил не реагував.

13 грудня 2011 року начальник зміни вніс подання про оголошення позивачу догани за порушення трудової дисципліни. На підставі цих документів та пояснювальної записки позивача, наказом № 88 від 14 грудня 2011 року за невиконання правил опису робочого місця, ігнорування зауважень від налагоджувальника, контролера та фахівця відділу АQМ ОСОБА_3 було оголошено догану (а.с. 75-79).

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції повинен зясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивоване рішення , належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального права.

Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової та технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у поновленні строку оскарження накладення дисциплінарного стягнення, оскільки в порушення норм ст. 60 ЦПК України позивачем не було ні в суді першої інстанції та при розгляді справи апеляційному порядку надано належних доказів поважності причин пропуску строку встановленого ст. 233 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 07 та 14 травня 2012 року наказами № 47 та № 48 знову було оголошено догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку та порушення вимог колективного договору, що виразилося у запізненні на робоче місце після перерви для відпочинку та порушення заборони у вихідний день перебувати у виробничих приміщеннях без дозволу безпосереднього керівника. Підставами для накладення дисциплінарного стягнення слугували доповідні записки начальника зміни та начальника цеху монтажу, працівників відділу, акт про простій у виробничому підрозділі, рапорт за формою 8Д, повідомлення фінансового контролера та пояснення самого ОСОБА_3 (а.с. 81-90).

Однак, як встановлено в судовому засіданні позивач порушив вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку (п. 3.1.) та Колективного договору (п.п. 3.5., 5.2.,), які є обовязковими до виконання у ТОВ «Костал Україна».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 140 КЗпП України у трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обовязки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного та громадського впливу.

На підставі вищевказаного наказом № КУ 0000327 від 17 травня 2012 року по ТОВ «Костал Україна» позивача було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підстави звільнення, вказано, накази про оголошення догани №88 від 14.12.2011 року, №47 від 07.05.2012р., №48 від 14.05.2012 року.

Оскільки на ТОВ «Костал Україна» відсутній профспілковий комітет, а тому згоди такого органу на звільнення ОСОБА_3 не надавалося, що й не заперечувалося сторонами у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що при звільненні позивача з роботи відповідачем було порушено норми ст. 147 КЗпП України, зокрема щодо підстав звільнення, оскільки відповідно до норм вказаної статті, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

У звязку із наведеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України не належним чином зясував фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору щодо вимог ОСОБА_3, а тому його вимоги в частині скасування наказу за № КУ/К-0089 КУ-0000327 від 17 травня 2012 року, поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, разі звільнення без законної підстави або незаконного

переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Час вимушеного прогулу за період від 18.05.2012 до 26.11.2012 року складає 135 днів. Згідно довідки № 351 від 28.05.2012 року середньоденна заробітна плата позивача

становить 147,46 грн (а.с.3). Середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 19 907,10грн.

У силу ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини.

Оскільки позивач по трудових спорах звільнений від сплати державного мита при звернені до суду з даним позовом понесені судом витрати необхідно стягти з відповідача в дохід держави в сумі 107,30 грн.

В іншій частині позові відмовити.

Керуючись ст.ст. 139,147,235 КЗпП України, ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 319

ЦПК України , колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Відмовити ОСОБА_3 в поновленні строку для зняття дисциплінарного стягнення накладеного наказом від 14 грудня 2011 року та скасування наказів № 47 від 07 травня 2012 року та №48 від 14 травня 2012 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Костел Україна» про оголошення догани ОСОБА_3.

Скасувати наказ № КУ/К-0089 КУ-0000327 від 17 травня 2012 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Костел Україна» про припинення трудового договору зі ОСОБА_3.

Поновити ОСОБА_3 на посаді монтажника виробничого відділу з 17 травня 2012 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Костел Україна» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 травня по 26 листопада 2012 року в сумі 19 907 (девятнадцять тисяч девятсот сім) гривень 10 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Костел Україна» на користь державне мито в сумі 107 гривень 30 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: