№2-533-464-2012
РІШЕННЯ

Іменем України

07.07.2012

Мар*їнський районний суд у складі:

Головуючого судді Ліпчанського С.М.

При секретарі Мілаєвій Т.А.

За участі позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що із 08 березня 2000 року він став проживати разом із відповідачкою як чоловік та дружина в квартирі № 36 будинку № 13 м-н.Южний в м.Курахово Марийського району Донецької області. Вони мали почуття один до одного, а тому вирішили проживати однією сім*єю, маючи взаємні права та обов'язки, маючи спільний бюджет та спільні цілі.

З метою спільного проживання вони вирішили придбати будинок та 25 липня 2003 року, проживши разом більше трьох років, купили будинок № 71 по вул.Енгельса в м.Курахово Марийського району Донецької області, покупцем в договорі була зазначена лише ОСОБА_3.

Потім переїхали до будинку та одразу є розпочали проводити в ньому ремонтні роботи, на спільні кошти зробили опалення в будинку, якого не було на момент купівлі, встановили радіатори. На протязі 2004 року встановили у будинку пластикові вікна, змінили старі дерев*яні двері на нові металеві, зробили косметичний ремонт у будинку, встановили новий паркан із шиферу.

На протязі 2006-2007 років побудували два сараї, гараж, веранду до будинку. Всі роботи проводились на спільні кошти, оскільки вони мали спільний бюджет, роботи проводились позивачем особисто, йому допомагав його приятель.

Позивач вважає, що за рахунок вкладення їх спільних із відповідачкою коштів та його праці вартість домоволодіння в цілому значно збільшилась.

У березні 2009 року їх стосунки були розірвані. 05 червня 2009 року ОСОБА_3 змінила замок на вхідних дверях та намагається позбавити його будинку де він мешкав.

Позивач просить суд встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах його з відповідачкою, визнати будинок № 71 по вул.Енгельса в м.Курахово спільною власністю подружжя, стягнути з відповідачки суму у розмірі 58219 гривень, що дорівнює половин вартості домоволодіння, виділити йому автомобіль АЗЛК-2140 державний номер Р3585ЯН 1982 року випуску вартістю 1000 гривень, виділити відповідачки морозильну камеру Арістонвартістю 1800 гривень, телевізор Тошибавартістю 1500 гривень, на загальну суму 3150 гривень, визнати його особистою власністю холодильник Індезітсерійний номер 87 та витребувати його у відповідачки, стягнути з відповідачки судові витрати.

У судове засідання позивач з'явився, свої позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача також позовні вимоги підтримала просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнає просить суд в задоволенні позову відмовити, надала суду пояснення, що вона у 1994 році отримала однокімнатну квартиру за адресою м.Курахово м-н.Южний,13/36. Мешкала в квартирі зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4, у 1996 році приватизувала вказану квартиру разом із сином та мешкали там до 2003 року.

У 2003 році вони вирішили придбати будинок в м.Курахово по вул.Енгельса,71, продали квартиру за 1500 доларів США, на придбання будинку грошей не вистачало та вона звернулась з просьбою до ОСОБА_5 про позику грошей в сумі 700 доларів США і купила будинок.

У 2004 році вони із сином вирішили побудувати господарські побудови. Вона найняла на роботу ОСОБА_6 та ОСОБА_1 і вони разом з її сином розібрали на її приусадібній ділянці два будиночка, будівельні матеріали перевезли до будинку по вул.Енгельса в м.Курахово та побудували веранду, гараж, сарай. За виконану роботу ОСОБА_4 розрахувалась з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 грошима за домовленістю.

У 2006 році її син взяв позику на 5000 гривень та на ці гроші вони поставили в будинку пластикові вікна, в 2007 році позику взяла вона на ці кошти замінили проводку у будинку та поставили міжкімнатні двері, у 2009 році зробили опалення.

В сімейних відносинах з ОСОБА_1 вона ніколи не знаходилась та, що його спонукало звернутися до суду їй не відомо.

Свідок ОСОБА_7, яка є матірю позивача, і ОСОБА_7, яка є сестрою позивача, суду показали, що позивач мешкав однією сімєю з відповідачем у спірному будинку. Свідки на добровільних засадах виконували деякі ремонтні роботи у спірному будинку.

Свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9, суду пояснили, що позивач виконував роботи у будинку відповідача на засадах найманого працівника і у цивільному шлюбі з відповідачем не знаходився.

Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач доказує свої вимоги лише показаннями свідків. Жодного письмового доказу ним суду не надано. Суд критично відноситься до показань свідків, які стверджують, що позивач і відповідач мешкали однією сімєю, так як надані відповідачем документи вказують на те, що позивач не був зареєстрований у спірному будинку. А з 1990 року по 2005 рік позивач мешкав за адресою: м. Курахово, вул.. Пушкіна, 21/44, а з 2005 року мешкав за адресою: м. Курахово, пр. Маяковського, 10/26. Відповідно до довідки наданої головою садового товариства Моноліт, відповідач розібрала на своїй дачній ділянці декілька будівель, що розглядається судом як доказ придбання будівельних матеріалів ОСОБА_4, для перебудови власного будинку.

Позивач в судовому засіданні просить встановити факт знаходження в фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою з 2000 року, ОСОБА_3 позивач не надав доказів для встановлення факту проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи, що домовобудівля № 71 по вулиці Енгельса в м.Курахово була придбана відповідачкою у 2003 році, діючий на той час Кодекс про шлюб та сім'ю та відповідно до ст.29 цього кодексу - спільним майном вважалось тільки майно яке було придбане в шлюбі, у зв'язку з чим суд вважає відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог про визнання будинку спільною власністю подружжя та стягнення з відповідачки на його користь 1/2 частини вартості домоволодіння.

В судовому засіданні позивач наполягав на те, що після 2004 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, але як встановлено в судовому засіданні, з показів свідків характер відносин між відповідачкою та позивачем не дають підстави суду вважати, що вона знаходились у фактичних шлюбних відносинах, так як спільне господарство вони не вели, між ними були одноразові зустрічі, а згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач не надав суду належних доказів, що він перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах, а тому суд вважає за необхідне відмовити в встановленні факту знаходження з фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою в період з 2004 року по 2009 рік. Враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах суд вважає, що майно вказане позивачем, яке він вважає спільно нажитим, не може бути визнано таким, а тому у його розподілу слід відмовити.

На підставі ст.29 Кодексу про шлюб та сім*ю Української РСР, ст..60 ЦПК України керуючись ст.. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.М. Ліпчанський

19.07.2012