АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1319/2012
Головуючий по 1-й інстанції Якимець Т.Є.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року

м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.,

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі : Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4

на рішення Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 08 лютого 2012 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до Товариства з обмеженою
відповідальністю « Торговий дім
Україна Промресурс» про поновлення
строку на звернення до суду, визнання
наказу незаконним, поновлення на
роботі, виплату середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, за час
затримки розрахунку та за час затримки
трудової книжки, стягнення
заборгованості по заробітній платі та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
08 лютого 2012 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю « Торговий дім
Україна Промресурс» про поновлення
строку на звернення до суду, визнання
наказу незаконним, поновлення на
роботі, виплату середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, за час
затримки розрахунку та за час затримки
трудової книжки, стягнення
заборгованості по заробітній платі та
моральної шкоди.

З рішенням суду не погодився
ОСОБА_4 та подав на нього апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду
першої інстанції незаконним та
необґрунтованим в зв’язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неповним
з’ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи.

При цьому апелянтом
зазначено, що при постановленні
рішення, судом першої інстанції не було
враховано, що ним було порушено
місячний строк звернення до суду з
поважних причин, оскільки,
першочергове, звернення ним було
направлено до Світловодської
міжрайонної прокуратури
Кіровоградської області.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді – доповідача, пояснення сторін,
що з’явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, за
необхідне її відхилити за наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, звільнення позивача
проведено у відповідності до вимог
чинного законодавства, а строк
звернення до суду ОСОБА_4 було
пропущено без поважних причин.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив та оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено та не заперечувалось
сторонами у справі, що відповідно до
наказу № 204 –к від 12.01.2011 року ОСОБА_4
був прийнятий на роботу в
реорганізоване підприємство ТзОВ « ТД
Україна Промресурс» арматурником 4
розряду.

Як вбачається з пояснення позивача,
16.09.2011 року та 19.09.2011 року він вийшов на
роботу, але до роботи не приступив,
вимагаючи виплати заборгованості по
заробітній платі.

16 вересня 2011 року в зв’язку з відмовою
від виконання трудових обов’язків на
ОСОБА_4 відповідно до наказу № 208 від 19
вересня 2011 року було накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани.

Доводи позивача про те, що він не знав
про існування даного наказу
спростовується актом від 19.09.2011 року,
який був складений начальником ВК
ОСОБА_5, начальником ОСОБА_6 за участю
представника трудового колективу
ОСОБА_7, відповідно до якого ОСОБА_4 та
іншим працівникам було оголошено наказ
№ 208 від 19.09.2011 року про накладення
стягнення у вигляді догани. В даному
акті також вказано, що працівники, які
не приступили до роботи, відмовились
надати письмові пояснення щодо причини
невиконання трудових обов’язків, а
також підписатись в наказі про
накладення стягнення.

Відповідно до акту від 20.09.2011 року
працівники зміни АЦФ- 2, до якої входить
і ОСОБА_4, повторно не з’явились на
роботу.

П. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір
може бути розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
в разі систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов’язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо раніше до нього застосовувались
заходи дисциплінарного стягнення.Тому
при звільненні працівника з підстав,
передбачених цією нормою закону,
організація повинна навести конкретні
факти допущеного ним невиконання
обов’язків, зазначити, коли саме вони
мали місце, які проступки вчинив
працівник після застосування до нього
стягнення та коли.

20.09.2011 року ОСОБА_4 наказом № 985-к від
20.09.2011 року був звільнений з роботи за
ст.40 КЗпП України.

Відповідно до статті 116 КЗпП при
звільненні працівника усі суми, що
належать йому від підприємства,
виплачують у день звільнення. Якщо
працівник у день звільнення не
працював, зазначені суми мають
виплатити не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
під час звільнення, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівникові
перед виплатою зазначених сум.

Згідно п.4.2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
України N 58 від 29.07.93 р, Якщо працівник
відсутній на роботі в день звільнення,
то власник або уповноважений ним
орган в цей день надсилає йому
поштове повідомлення із вказівкою
про необхідність отримання трудової
книжки.

Як встановлено судом першої інстанції
та не заперечувалось самим позивачем,
20.09.2011 року останній на роботу не
з'явився.

Відповідно до листа ТОВ « ТД Україна
Промресурс» за вих. № 106-вих. від 20.09.2011
року ОСОБА_4 було направлено наказ про
звільнення та повідомлення щодо
необхідності з’явитися для отримання
трудової книжки.

Крім того, повний розрахунок з ОСОБА_4
адміністрацією підприємства ТОВ
« ТД Україна Промресурс» був
проведений 21 вересня 2011 року шляхом
внесення коштів на його картковий
рахунок, що підтверджується випискою
із карткового рахунку та довідкою
підприємства від 17.01.2012 року.

28 вересня 2011 року, коли ОСОБА_4 з’явився
на підприємство, йому було видано
трудову книжку.

Також, у разі пропуску передбачених ст.
233 КЗпП строків звернення до суду за
вирішенням трудового спору, суд
відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів» з’ясовує не лише
причини пропуску зазначеного строку, а
й усі обставини справи, права та
обов’язки сторін. При
необґрунтованості вимог суд відмовляє
в позові з цих підстав без посилання на
строки звернення до суду, оскільки вони
стосуються захисту порушеного права.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів, вважає вірним висновок суду
першої інстанції стосовно того, що
ОСОБА_4 звільнений з роботи відповідно
до вимог трудового законодавства,
розрахунок при звільненні та трудова
книжка видані йому в строки,
передбачені законом.

Висновки суду першої інстанції
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин, і закон який їх
регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги, що основною
причиною відмови у задоволенні його
позову є відмова суду в поновленні
пропущеного строку звернення до суду з
позовом про поновлення на роботі,
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 – відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 08
лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

ОСОБА_1

Судді: