Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2012 року Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калитки О.М.

за участю народних засідателей: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Мягкій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа УПСЗН Лисичанської міської ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

встановив:

Заявник звернулася до суду з вищеназваною заявою посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_4. Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкали разом з нею та чоловіком за адресою: вул.. Дежньова, 18/2, м. Лисичанськ, Луганської області. У 1990 році син ОСОБА_6 виїхав на заробітки до Російської Федерації, а у 2001 році на заробітки до Росії виїхав син ОСОБА_5. З цього часу ніяких відомостей від них не надходило. Визнання сина ОСОБА_7 безвісно відсутнім необхідно заявнику для оформлення допомоги по догляду за чоловіком ОСОБА_4, стан здоровя якого не дозволяє йому самостійно рухатися та потребує сторонньої допомоги.

У судовому засіданні заявник підтримала заявлені нею вимоги, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути заяву за її відсутності, проти викладеного в заяві не заперечує, про що надала письмову заяву.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 у 1990р. виїхав до Російської Федерації на заробітки, а ОСОБА_5 на заробітки до Росії виїхав у 2001 році. З цього часу їх вона не бачила.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка ОСОБА_9, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст.. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Встановлено, що заявниця перебуває у шлюбі з ОСОБА_4. Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкали разом з нею та чоловіком за адресою: вул.. Дежньова, 18/2, м. Лисичанськ, Луганської області. У 1990 році син ОСОБА_6 знявся з реєстраційного обліку і виїхав на заробітки до Російської Федерації. З заявою про розшук ОСОБА_6 заявник не зверталася, а отримала у Лисичанському МВ УМВС України довідку про те, що ОСОБА_6 не розшукується. Заявником не вживалось будь яких заходів щодо розшуку ОСОБА_6, тому місце його постійного проживання не встановлено.

Заявник не надав суду доказів про те, що квартира АДРЕСА_1 було місцем постійного проживання ОСОБА_6 і що протягом року немає відомостей про місце його перебування. Ці обставини підтверджуються поясненнями заявника, свідка ОСОБА_9 та матеріалами справи.

За таких обставин суд вважає, що немає законних підстав для визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім.

На підставі викладеного та ст..29, ст. 43 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, ч. 4 ст. 234, 246-249 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутнім відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні на його проголошенні, з моменту отримання копії рішення.

Суддя:

Народні засідателі: