Справа № 2-522/11
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпропетровську ради, третя особа Закрите акціонерне товариство Фінансово-будівельна компанія Дніпро-Інвест-Буд, про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за нам права користування житловим приміщенням - квартирою №8 у будинку №3 по вул. Придніпровській у м. Дніпропетровську.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з березня 1991 року по лютий 2007 року він працював у ЗАТ Фінансово-будівельна компанія Дніпро-Інвест-Буд, яка займається будівництвом житла у м. Дніпропетровську. У 1991 році його було прийнято на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов на підприємстві.

26 грудня 1995 року між ЗАТ фінансово-будівельною компанією Дніпро-Інвест-Будта Колективним підприємством Дніпропетровський завод гірничошахтного устаткуванняукладено договір дольової участі у реконструкції двоповерхового будинку по вул. Придніпровській, 3, м. Дніпропетровську. Директор підприємства зобов'язався надати ОСОБА_1 житло у власність за умови виконання будівельних робіт на зазначеному будинку та інших об'єктах будівництва за мінімальну заробітну плату та за рахунок безоплатного відпрацювання на виробництві понад норму робочого часу, встановлену законом, які останній відпрацював.

Відповідно до рішення адміністрації підприємства приблизно у січні 1999 року ОСОБА_1 надано дозвіл на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1. У травні 1999 року позивач разом зі своєю родиною заселився у вищевказану квартиру.

Наказом ЗАТ фінансово-будівельна компанія Дніпро-Інвест-Буд№ 115 від 28 червня 2001 року затверджено розподіл квартир у будинку № 3 по вул. Придніпровській у м. Дніпропетровську серед працівників підприємства з подальшою передачею у власність, відповідно до якого квартиру №8 закріплено за ОСОБА_1.

Від директора підприємства позивач дізнався про те, що документи на отримання ордеру на квартиру передано до Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради для прийняття рішення про видачу ордеру та оформлення відповідного права власності. Однак на сьогоднішній день рішення не прийнято, ордер на зазначену квартиру не видано.

Позивач вважає, що мають право на користування житлом - квартирою №8 у будинку №3 по вул. Придніпровській в м. Дніпропетровську, в якій він проживає з травня 1999 року по теперішній час, та яка була виділена йому на сімю.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача просив постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що з березня 1991 року по лютий 2007 року ОСОБА_1 працював у ЗАТ Фінансово-будівельна компанія Дніпро-Інвест-Буд, яка займається будівництвом житла у м. Дніпропетровську. У 1991 році його було прийнято на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов на підприємстві.

26 грудня 1995 року між ЗАТ фінансово-будівельною компанією Дніпро-Інвест-Будта колективним підприємством Дніпропетровський завод гірничошахтного устаткуванняукладено договір дольової участі у реконструкції двоповерхового будинку по вул. Придніпровській, 3 у м. Дніпропетровську. Директор підприємства зобов'язався надати ОСОБА_1 житло у власність за умови виконання будівельних робіт на зазначеному будинку та інших об'єктах будівництва за мінімальну заробітну плату та за рахунок безоплатного відпрацювання на виробництві понад норму робочого часу, встановлену законом, які останній відпрацював.

Відповідно до рішення адміністрації підприємства приблизно у січні 1999 року ОСОБА_1 надано дозвіл на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2. У травні 1999 року позивач разом зі своєю родиною заселився у вищевказану квартиру.

Наказом ЗАТ фінансово-будівельна компанія Дніпро-Інвест-Буд№115 від 28 червня 2001 року затверджено розподіл квартир у будинку № 3 по вул. Придніпровській у м. Дніпропетровську серед працівників підприємства з подальшою передачею у власність, відповідно до якого квартиру №8 закріплено за ОСОБА_1.

Право власності на житловий будинок літ. А-2 (окрім квартир № 2,4,10,11) за адресою вул. Придніпровська, буд. 3 зареєстровано за державою, в особі Верховної Ради України на підставі свідоцтва про право власності від 08.07.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.06.2002 № 1294.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 27/3 від 30.08.2006 року будинок по вул. Придніпровській, 3 у м. Дніпропетровську прийнято у комунальну власність територіальної громади міста та передано на баланс ВР ЖЕП АНД району.

Відповідно до ст. 53 Житлового кодексу Української РСР, житлові приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

В силу ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно зі ст. 55 Житлового кодексу України, житлові приміщення, що звільняються в будинках, переданих державними підприємствами, установами, організаціями виконавчим комітетам місцевих Рад народних депутатів, а також жилі приміщення, що звільняються в будинках, споруджених із залученням у порядку пайової участі коштів підприємств, установ, організацій, заселяються в першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками цих підприємств, установ, організацій. Зазначений порядок заселення застосовується незалежно від часу передачі або закінчення спорудження жилого будинку.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вселення та проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, тому вважає визнати за нам право користування даним житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 214-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконкому Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпропетровську ради, третя особа Закрите акціонерне товариство Фінансово-будівельна компанія Дніпро-Інвест-Буд, про визнання права користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням квартирою №8 в будинку № 3 по вул. Придніпровській в м. Дніпропетровську.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: