Справа № 2-3370/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"04" грудня 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Адамовича О.Й.

За участю секретаря: Агейчевої Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного територіально-галузевого міжгосподарського кооперативно-державного проектно-промислово-будівельного обєднання «Житомирагрошляхбуд» про стягнення невиплаченої заробітної плати за час роботи, невиплаченої компенсації за невикористану відпустку та моральну шкоду, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 30 000,00грн., компенсації за невикористану відпустку в розмірі 4 927,45 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000, 00 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебуває у трудових правовідносинах із відповідачем з 13.09.2007 року, які існують і на даний час. Працює на посаді виконавчого директора Обласного територіально-галузевого міжгосподарського кооперативно-державного проектно-промислово-будівельного обєднання «Житомирагрошляхбуд» відповідно до наказу №08/08/11/1 від 08.08.2011 року. За період з 04 квітня 2012 року по 11 вересня 2012 року підприємство не виплатило йому заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку на його усні звернення відповідач не реагує, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 30 000,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4 927, 45 грн. та 50 000, 00 грн. моральної шкоди.

В судове засідання позивач не зявився, повідомлений належно. 04.12.2012 року позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належно, 04.12.2012 року подав суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнав частково. Моральну шкоду визнає частково, а решту позовних вимог повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають часковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем - обласним територіально-галузевим міжгосподарським кооперативно-державним проектно-промислово-будівельним обєднання «Житомирагрошляхбуд».

Як вбачається з трудового контракту від 08.08.2012 року та наказу №08/08/11/1 від 08.08.2012 року позивач працює на посаді виконавчого директора Обласного територіально-галузевого міжгосподарського кооперативно-державного проектно-промислово-будівельного обєднання «Житомирагрошляхбуд» (а.с.16-18).

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів.

Факт порушення відповідачем вимог зазначеної норми закону знайшов своє підтвердження у судовому засідання. Дана обставина підтверджується наданою відповідачем довідкою, згідно якої заборгованість по заробітній платі позивача за період з 04.04.2012 року по 11.09.2012 року становить 30 000,00 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути меншою ніж 24 календарних дні.

Частиною 1 ст. 83 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення працівника йому сплачується грошова компенсація всі невикористані ним дні щомісячної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

У відповідності з ч.1 ст.47 і ч.1 ст. 116 КЗпП України, сплата всіх сум, які належать працівнику від підприємства або закладу, проводяться в день звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» та ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час перебуває у трудових відносинах з відповідачем і працює на посаді виконавчого директора Обласного територіально-галузевого міжгосподарського кооперативно-державного проектно-промислово-будівельного обєднання «Житомирагрошляхбуд», тобто позивач з займаної посади не звільнений. Крім того, позивач не надав суд належних доказів того, що підтверджують використання ним щорічних відпусток.

Як слідує із змісту ст.10 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем ОСОБА_1 також заявлено вимоги до відповідача про відшкодування моральної шкоди, яка йому завдана внаслідок тривалої невиплати заробітної плати. Моральну шкоду позивач оцінює в 50 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.237 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу ОСОБА_1 доведено, те що йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача щодо невиплати заробітної плати.

Враховуючи характер перенесених позивачем моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих і соціальних стосунках, час та зусилля необхідні для їх відновлення та враховуючі, що позивач працює на посаді виконавчого директора і згідно посадової інструкції затвердженої 08.082011 року керівником обєднання ОСОБА_2 здійснює господарське управління майном обєднання, видає розпорядження, контролює виконання працівниками службових обовязків, має право на звернення від імені обєднання та діє від імені обєднання без довіреності, укладає господарські договори, розпоряджається коштами і майном, оперувати банківськими рахунками, приймати рішення про притягнення працівників за порушення виробничої та трудової дисципліни, за завдання матеріальної і моральної шкоди обєднанню, до матеріальної і дисциплінарної відповідальності та має право на виконання інших функцій з управління обєднання, від ефективності якого залежить фінансово-економічний стан підприємства в тому числі і можливість вчасно виплачувати заробітну плату, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу слід визначити в сумі 10 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, ст.ст.83, 115 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласного територіально-галузевого міжгосподарського кооперативно-державного проектно-промислово-будівельного обєднання «Житомирагрошляхбуд» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 30 000,00 грн.

Стягнути з Обласного територіально-галузевого міжгосподарського кооперативно-державного проектно-промислово-будівельного обєднання «Житомирагрошляхбуд» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10,00грн.

Стягнути з Обласного територіально-галузевого міжгосподарського кооперативно-державного проектно-промислово-будівельного обєднання «Житомирагрошляхбуд» на користь держави судовий збір в розмірі 300,10грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Й. Адамович