Провадження № 2/2020/676/2012 Справа № 2-3558/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2012 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Чайка І.В.

за участю секретаря Кошкіної Л.Б.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивачів позов підтримала та пояснила, що позивачам на праві власності належить квартира, розташована за адресою м. Харків вул. Тепловозна б. 10 кв. 5. 02.12.2011 року в сусідній квартирі № 6 проводилися ремонтні роботи, в результаті яких було пошкоджено цеглову міжквартирну кладку перегородки у коридорі між їх квартирою № 5 та квартирою відповідачки № 6, в наслідок чого сталося відшарування шпалер на стіні і залишилися сліди обсипаної штукатурки на підлозі та мякій меблі. Спричинені пошкодження були зафіксовані актом № 25 від 02.12.2011 року комісією «Жилкомсервісу». Позивачі звернулися за незалежною оцінкою вартості спричиненої шкоди, яка, згідно висновку приватного торгово-промислового підприємства фірми « Інженер», становить 1370 грн., вартість послуг незалежного оцінщика складає 700 грн. Для надання юридичної допомоги позивачі звернулися до адвоката, вартість послуг якого склала 1000 грн. Зазначені суми та понесені судові витрати позивачі просять стягнути на їх користь з позивачки. Крім матеріальної шкоди позивачі вважають, що їм була спричинена ще і моральна шкода в сумі 2000 грн., яка полягає в емоційній турботі про стан квартири та наслідків, що трапилися в результаті протиправних дій відповідачки, яка відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки.

Відповідачка та її представник позов не визнали, та пояснили, що відповідачці дійсно належить квартира № 6, розташована за адресою м. Харків вул. Тепловозна б. 10. Відповідачка вважає, що пошкодження в квартирі позивачів сталося внаслідок того, що в перегородку між її квартирою та квартирою позивачів ще при будівництві будинку у 1951 році був вмонтований металевий штир , на якому тримався електролічильник , кінець якого знаходився в 7-8 мм від штукатурки стіни позивачів, та його не можна було вилучити з цієї міжквартирної перегородки не зруйнувавши незначну частину штукатурки. Зазначений штир витягнув чоловік відповідачки. Після того, як зясувалося, що пошкоджена стіна у позивачів, їм чоловіком відповідачки було запропоновано відшкодувати шкоду, але вони відмовилися. Представник відповідача вважає, що звіт про оцінку шкоди не може бути судом прийнятий до уваги, тому що він складений без участі відповідачки, та не державною, а приватною установою.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачки, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання не договірної шкоди втілено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи (підстави деліктної відповідальності).

Причинний звязок між протиправною поведінкою та шкодою є обовязковою умовою відповідальності за приписами ст. 1166 ЦК України, який виражається в тому, що шкода має бути обєктивним наслідком поведінки особи, яка завдавала шкоду; головною визначальною умовою дій відповідача, без якої неможливими були б наслідки.

Матеріалами справи встановлено, та не заперечувалося сторонами по справі, що квартира № 5 , розташована за адресою м. Харків вул. Тепловозна б. 10 належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору дарування , посвідченого державним нотаріусом 4-ої Харківської нотаріальної держнотконтори від 28.01.1998 року реєстр.№ 2-169 та свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1998 року виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду ( а.с. 5-6)

Відповідачка визнала той факт, що квартира № 6, розташована за адресою м. Харків вул. Тепловозна б. 10 належить їй на праві власності та 02.12.2011 року її чоловік ОСОБА_5, при проведенні ремонту в квартирі витягнув вмонтований металевий штир , на якому тримався електролічильник , кінець якого знаходився в 7-8 мм від штукатурки стіни позивачів.

В той же день , 02.12.2011 року комісією у складі начальника, інженера та майстра дільниці № 25 КП «Жилкомунсервіс»був складений акт згідно до якого при огляді квартири № 5 , розташованої за адресою м. Харків вул. Тепловозна б. 10 було встановлено руйнування цегляної кладки міжквартирної перегородки в коридорі між квартирами № 5 та № 6 внаслідок ремонтних робіт, яки провадилися мешканцями квартири № 6, а також виявлено відшарування шпалер на стіні та сліди обсипаної штукатурки на підлозі та мяких меблях ( а.с. 37)

Матеріали справи містять також акт від 06.02 2012 року , складений начальником та інженером дільниці № 25 КП «Жилкомунсервіс»( а.с. 59) по обстеженню квартири № 6 , розташованої за адресою м. Харків вул. Тепловозна б. 10, згідно якого у відповідності до акту обстеження від 02.12.2011 року кв. № 5 було встановлено руйнування цегляної кладки міжквартирної перегородки в коридорі між квартирами № 5 та № 6 внаслідок ремонтних робіт, яки провадилися мешканцями квартири № 6, а також виявлено відшарування шпалер на стіні та сліди обсипаної штукатурки на підлозі та мяких меблях.

Суд вважає, що обидва акта встановлюють факт пошкодження стіни в квартирі № 5 при проведенні ремонтних робіт власником квартири АДРЕСА_1.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6- чоловік відповідачки, також підтвердив той факт, що він власноруч, не маючи будівельної освіти, проводив ремонт у квартирі АДРЕСА_1 - витягнув металевий штир зі стіні, на якому був закріплений електролічильник. Коли він це зробив, то утворилася незначна щилина приблизно 10 х 7 см наскрізь між їх квартирою та квартирою позивачів, так що він зі своєї квартири бачив квартиру позивачів. Він запропонував позивачам відремонтувати пошкодження, але вони відмовилися.

Свідок ОСОБА_7 також пояснив, що 02.12.2011 року він знаходився в квартирі відповідачки та чув, як до вхідних дверей відповідачки подзвонила якась жінка, так стала кричати, що їй зруйнували стіну. ОСОБА_6 запропонував полагодити стіну, але жінка категорично відмовилася.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження вина саме відповідачки, як власниці квартири № 6, де проводилися ремонтні роботи, по спричиненню позивачам, як власникам квартири № 5, розташованої за адресою м. Харків вул. Тепловозна,10 та причинний звязок між цими ремонтними роботами та наслідками по руйнуванню стіни у квартирі позивачів.

Згідно звіту незалежної оцінки шкоди приміщення приватного торгівельно-промислового підприємства «Інженер» від 09.12.2011 року вартість прямої шкоди приміщення квартири № 5, розташованої за адресою м. Харків вул. Тепловозна б. 10 складає 1370 грн. ( а.с. 11- 37)

Суд не може погодитися з запереченнями представника відповідача, стосовно некомпетентності вищезазначеного приватного підприємства у складенні відповідного звіту, оскільки до звіту додані належні та діючи сертифікати субєкта оціночної діяльності, кваліфікаційній сертифікат, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача , свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, яки свідчать про належний професійний рівень цього субєкту оціночної діяльності ( а.с.30-36)

Крім того, у судовому засіданні відповідачці та її представнику розяснювалося їх право, у разі незгоди з висновками звіту незалежної оцінки шкоди приміщення,заявити клопотання про проведення експертизи, але відповідачка та її представник заявили, що вони не вважають за необхідне проведення такої експертизи.

Згідно з договором № 52 від 09.12.2011 року на виконання незалежної оцінки та квитанції № 391278 вартість проведення робіт по оцінці шкоди станове 700 грн. ( а.с. 38,39)

Суд вважає, що позовні вимоги позивачів стосовно стягнення на їх користь з відповідачки спричиненої їм шкоди в сумі 1370 грн. та понесених витрат по складенню звіту оцінювача в сумі 700 грн. підлягають задоволенню, так як вони підтверджуються матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до розяснень, які зазначені в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди , обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Суд не може прийняти до уваги доводи позивачів та їх представника стосовно того, що позивачам спричинена моральна шкода в сумі 2000 грн., яка полягає в емоційній турботі про стан квартири та наслідків, що трапилися в результаті протиправних дій відповідачки, яка відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України сторони зобовязані довести ті обставини , на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Але позивачі та їх представник не надали доказів, що діями відповідача їм була заподіяна моральна шкода, навпаки, з пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що чоловік відповідачки ОСОБА_5 запропоновував позивачці полагодити стіну, але вона відмовилася.

Тому суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідачки на користь позивачів моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Пунктом 9 ч.1 ст.. 5 Закону України «Про судовий збір»передбачено, що від сплати судового збору звільняються інваліди 1 та 2 групи.

З довідки МСЄ № 317113 від 03.07.1997 року ОСОБА_4 визнана інвалідом 2 групи безстроково ( а.с 64), тому суд вважає, що судовий збір, сплачений позивачами, не підлягає стягненню з відповідачки.

Частиною 3 п.2 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу.

Між позивачами та адвокатом ОСОБА_1 укладено угоду № 24/11 від 07.12.2011 року про надання правової допомоги ( а.с.40, 50)

Як вбачається з квитанції № 24/11 від 07.12.2011 року позивачі сплатили за правову допомогу 1000 грн. ( а.с. 39)

Адвокат ОСОБА_1В , як представник позивачів, приймала участь у судових засіданнях 02.02.2012 року 02 хв., 16.02.2012 року 12 хв., 29.02.2012 року 85 хв., 13.03.2012 року 68 хв., таким чином суд приходить до висновку , що вимога позивачів про стягнення на їх користь понесених ними витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. підлягає задоволенню, так як вона не виходить за рамки встановлених постановою Кабміну України від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їхньої компенсації за рахунок держави» граничних розмірів відшкодування витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення та граничних розмірів відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 58-60, 88, 209,212 - 215,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди по 685 грн. кожному.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відшкодування понесених ними витрат по сплаті юридичної допомоги по 500 грн. кожному.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відшкодування понесених ними витрат по сплаті незалежної оцінки спричиненої шкоди на користь по 350 грн. кожному.

В інший частині у задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Мотивоване рішення виготовлено 14 березня 2012 року .

Суддя: ОСОБА_8