АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа -2/0413/1677/2012
Провадження № 22ц-491/983/2012 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 26 ( І ) ОСОБА_1
Доповідач Остапенко В.О.
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Братіщевої Л.А., Карнаух В.В.

при секретарі - Євтодій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Представник відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_3.

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона, працюючи тривалий час в шкідливих умовах праці, отримала професійне захворювання, у звязку із чим висновком МСЕК від 28.03.2007 року їй було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 30% та третю групу інвалідності безстроково.

Вважає, що у звязку з отриманим професійним захворюванням їй спричинено моральну шкоду, розмір якої вона визначила у 152 592 грн. та просила суд стягнути цю суму з відповідача на свою користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_2 12 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «КЗРК» на користь держави судовий збір в сумі 107, 30 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачці в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом помилково до врегулювання спірних правовідносин застосовано положення загальних норм діючого законодавства ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, замість спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а тому ПАТ «Кривбасзалізрудком» є неналежним відповідачем по даній справі. Акт розслідування хронічного професійного захворювання на виробництві не може бути доказом заподіяння позивачу моральної шкоди, розмір моральної шкоди необґрунтований та значно завищений.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в період з 1982 року по 2007 рік працювала на ПАТ «Кривбасзалізрудком» машиністом конвеєра, грохотником, дробильником, оператором пульта управління на ДСФ ш. «Октябрська», 27.04.2007 року звільнена за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію за віком (а.с. 5-7).

Працюючи протягом тривалого часу, впродовж 24 років 11 місяців в умовах підвищеного рівня запиленості повітря робочої зони, позивачка отримала професійне захворювання. Висновком МСЕК від 28.03.2007 року (а.с. 4) їй первинно встановлено 30% втрати професійної працездатності і третю групу інвалідності з 01 лютого 2007 року безстроково.

Суд правильно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і обґрунтовано, відповідно до норм процесуального та матеріального закону дійшов правильного висновку про відшкодування позивачці, у звязку з отриманим нею на виробництві професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачем, з вини, якого її й заподіяно.

Такий висновок суду підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання №3 від 26 лютого 2007 року (а.с. 10-11), яким встановлено, що причиною професійного захворювання позивачки є запиленість повітря робочої зони, які виникли в результаті порушення керівництвом підприємств, де працювала хвора, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Крім того, суд, на підставі медичних документів про лікування позивачки у звязку з професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачці була заподіяна моральна шкода, так як вона переносить фізичний біль, був порушений звичайний спосіб життя і вона вимушена витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Погоджується колегія суддів і з розміром моральної шкоди стягнутої з відповідача на користь позивачки, оскільки судом взято до уваги роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивачки.

Доводи представника відповідача про відсутність обовязку ПАТ «Кривбасзалізрудком» відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає у 2007 році відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоровя Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи й доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів, незгодою з висновками суду по їх оцінці та стислого викладенення узагальнення судової практики з розгляду справ даної категорії.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат » відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: