АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/2690/1671/2012
Головуючий у 1 інстанції: Войтенко Т.В.
Доповідач: Шкоріна О.І.
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2012 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва
в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,
суддів: Стрижеуса А.М., Поліщук Н.А.
при секретарі: Василевському Я.П.
розглянувши апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» на рішення Подільського районного суду м.Києва від 7 листопада 2011 року у справі за позовом ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 42-40/08-А від 7 березня 2008 року в сумі 101451 грн.44 коп., посилаючись на те, що відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, у зв»язку з чим виникла заборгованість
Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на грубе порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції.
В судове засідання ОСОБА_2 не з»явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.58/, причини неявки суду не повідомила, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника апелянта, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.
Крім того, з січня 2011 року у ОСОБА_2 утворився борг у зв»язку з несплатою комісії в сумі 1270 грн.48 коп.
За встановлених обставин, враховуючи правило ст..1050 ЦК України, якою встановлено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, в разі прострочення повернення чергової частини позики, суд першої інстанції правильного дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед банком, а у позивача права вимагати дострокового повернення кредитних коштів та процентів за користування ними.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги про стягнення пені у гривнях є недоведеними, оскільки за договором пеня у зв»язку з несвоєчасною сплатою щомісячного платежу у доларах США, повинна розраховуватися також у доларах США, Отже з огляду на відсутність належних розрахунків суми пені, суд не може судовим рішенням змінити передбачені договором умови нарахування пені та самостійно здійснювати нарахування пені у доларах США.
З таким висновком суду погодитися не можна.
Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів.
Таким чином, пеня є фінансовою санкцією за порушення боржником взятих на себе зобов»язань, а не грошовим зобов»язанням.
За таких обставин вважати обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені, немає підстав.
Згідно наданому банком розрахунку пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по основному боргу за період з 18.04.2011 року по 31.07.2011 року складає 3430 грн.20 коп.
Відповідно до ст..549 ЦК України неустойкою /штрафом, пеню/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 3430 грн.20 коп.
А тому рішення Подільського районного суду м.Києва від 7 листопада 2011 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення .
Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» задовольнити .
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 42-40/08-А в сумі 101451 грн.44 коп. та судові витрати у вигляді державного мита в сумі 1014 грн. 51 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 102585 грн. 95 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: