Номер провадження 2/2603/3809/12
Справа №2-1786/12
26 березня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Лісовської О.В.
при секретарі - Олійник Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 116 по вул. Драйзера, 11 в м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка ОСОБА_2 є її колишньою невісткою. Вона є власником вищевказаної квартири і за проханням сина ОСОБА_3 прописала до квартири невістку. Але з вересня 2010 року відповідачка в даній квартирі не проживає, оскільки шлюб між нею та сином розірваний. Відповідачка самостійно виїхала з квартири, забрала всі свої речі, за весь цей час квартирою не цікавилася, квартплату та комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідачка тривалий час не проживає в спірній квартирі, тому втратила право користування спірною квартирою На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 116 по вул. Драйзера, 11 в м. Києві, а також зобов"язати ВГІРФО Деснянського району м. Києва зняти з реєстрації відповідачку.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.03.2012 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині зобов"язання ВГІРФО Деснянського району м. Києва зняти з реєстрації відповідачку закрито.
В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 116 по вул. Драйзера, 11 в м. Києві.
Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з′явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у її відсутність, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1, власником якої є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.5).
На даний час в квартирі зареєстровано 3 особи позивачка ОСОБА_1, її син ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою форми № 3 (а.с.8).
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім′ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім′ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.
Згідно із ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім′ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з′ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім′ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по жовтень 2010 року включно. Після реєстрації шлюбу відповідачка була зареєстрована в спірній квартирі.
У серпні 2010 року відповідачка ОСОБА_2, у зв"язку із припиненням шлюбних відносин з ОСОБА_3, виїхала з квартири АДРЕСА_1, забрала всі свої речі, квартирою на даний час не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не сплачує, з позовом про вселення до квартири до суду не зверталася, вселитися самостійно до квартири не намагалася.
Дані обставини підтверджуються, крім пояснень сторін по справі, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
-актами ЖБК "Більшовик-5" про непроживання відповідачки в спірній квартирі від 04.10.2011 року (а.с.9); від 15.06.2011 року (а.с.10); від 01.10.2010 року (а.с.11);
-показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3, який підтвердив той факт, що відповідачка в спірній квартирі не проживає, ніяких перешкод позивачка у проживанні відповідачці в квартирі не чинить.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу ніяких витрат по утриманню спірної квартири не несе, квартплату, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, протягом тривалого часу не ставила питання про вселення до спірної квартири, що свідчить про те, що спірним житловим приміщенням вона протягом тривалого часу не цікавиться.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України, Правовими позиціями Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 116 по вул. Драйзера, 11 в м. Києві, ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: