Справа № 2-4017/11
Провадження № 2/1412/1991/12
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О.

при секретарі: Будикіній А.Л., Філіповій Т.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ПАТ АТ «Просто-страхування» та ОСОБА_4 Олексійовича.про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 121513 грн., моральної шкоди у розмірі 5000 грн.; правової допомоги у розмірі 2000 грн. та 1406 грн. судових витрат.

У позовній заяві позивач зазначила, що їй на праві власності належить транспортний засіб «Мерседес» державний номер НОМЕР_1.. 11.08.2011 року з вини ОСОБА_4, який керував належним на праві власності відповідачу транспортним засобом «ГАЗ» державний номер 11998Ні, сталася ДТП, внаслідок якої, її автомобіль отримав значні механічні ушкодження, при цьому на ремонт транспортного засобу нею було затрачено 121513 грн. Також їй було завдано моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях у звязку із пошкодженням його майна. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.11.2011 року до участі у справі у якості третіх осіб було залучено ОСОБА_4 та ПАТ АТ «Просто-страхування».

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги уточнили, просили стягнути з відповідача 72023 грн. вартості відновлювального ремонту автомобілю, 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 2000 грн. витрат на правову допомогу та 1406 грн. судових витрат, пояснивши, що ПАТ АТ «Просто-страхування» ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49490 грн.

У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Посилаючись на їх недоведеність та невідповідність вимогам закону. Пояснили, що на їх думку розмір матеріальних збитків, завданих ОСОБА_2 було визначено Звітом дослідження спеціаліста товарознавця №078/08-11 від 17.08.2011 року, проведеного при розслідування страхового випадку, та становить 51395,85 грн. При цьому страховою компанією 27.10.2011 року, згідно розпорядження №005214 позивачу було сплачено 49490 грн. В подальшому до судового засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

У судовому засіданні представник третьої особи ПАТ АТ «Просто-страхування» позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що ними ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49490 грн., за договором страхування укладеним між ними та ОСОБА_3В.(страховий поліс ВЕ/4880612 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.12.2010 року). В подальшому до судового засідання не зявилися.

У судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином.

Суд заслухавши пояснення сторін, пояснення спеціалістів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення №3-2213/11 відносно ОСОБА_4, приходить до наступного.

11.08.2011 року о 10-30 годині ОСОБА_4, керуючи на підставі доручення на право керування, транспортним засобом «ГАЗ 5327» державний реєстраційний номер 11998 Ні, належним на праві власності ОСОБА_3 (довідка Відділу РЕР ДАІ з обслуговування м.Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області №3898 від 13.10.2011 року А.с.28), рухаючись в районі будинку №30 вул..Садової у м.Миколаєві, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Мерседес» державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 806083 А.с.8).

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 01.09.2011 року ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпроАП.

Згідно ст..61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В результаті зазначеної ДТП автомобіль «Мерседес» державний номер НОМЕР_1, отримав значні механічні ушкодження.

Відповідно до ст..1166 ЦК України, шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст..1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст..1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних на відновлення пошкодженої речі.

Звітом спеціаліста автотоварознавця №078/08-11, складеним на підставі незалежного експертного дослідження за заявою ПАТ «Просто-страхування», вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_2 склала 51395,85 грн.

При цьому позивачем в серпні-вересні 2011 року було проведено відновлювальний ремонт автомобіля вартість якого склала 121513 грн., що підтверджується рахунком №19 від 15.08.2011 року ПП «Булахов», Актом прийому передачі виконаних робіт від 22.09.2011 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №16 від 22.09.2011 року (А.с.11, 12-13, 17).

Згідно розпорядження №005214 від 27.10.2011 року ПАТ «Просто-страхування», було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49490 грн.

У відповідності до ст..1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

В судовому засіданні було встановлено, що при проведені відновлювального ремонту, на автомобілі ОСОБА_2 було відремонтовано передні ліві дверцята, вартість зазначеного ремонту склала 519 грн. При цьому, згідно протоколу огляду транспортного засобу від 11.08.2011 року пошкодження зазначених дверцят було зафіксовано, як не повязане з аварією. Протокол було підписано позивачем без зауважень (А.с.19).

Враховуючи викладене, реальні збитки позивача складають 120994 грн. (121513 грн. 519 грн.). Пр цьому страхова сума виплачена ОСОБА_2 підлягає відрахуванню (120994 грн. 49490 грн. = 71504), таким чином сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача становить 71504 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача та його представника на те, що сума завданої позивачу шкоди становить 49490 грн., що підтверджується Звітом спеціаліста, оскільки вважає, що позивачем у судовому засіданні доказано, розмір реально завданих їй збитків, як дослідженими письмовими доказами по справі Актом прийому передачі виконаних робіт від 22.09.2011 року, рахунком №19 віл 15.08.2011 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру №16 від 22.09.2011 року, так і повідомленням офіційного дистрибютора «Mercedes Bens» в Україні ТОВ «Техноконтракт», щодо вартості деталей та ремонтних робіт (А.с. 11-17, 164-165). Так і поясненнями даними у судовому засіданні спеціалістами ОСОБА_7, який проводив огляд транспортного засобу та складав відповідний звіт, по заявці ПАТ «Просто-страхування» та ОСОБА_6, представника підприємства, що проводило ремонт транспортного засобу. В яких ОСОБА_7 підтвердив відповідність проведених ремонтних робіт зазначеним у протоколі огляду транспортного засобу пошкодженням.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Згідно ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Крім цього, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя , у порушенні права власності, інших цивільних прав…»

Як передбачає ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки винність відповідача знайшла своє підтвердження в ході провадження по справі, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Та з урахуванням обставин справи, приймаючи до уваги, що пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, порушило звичайні життєві стосунки ОСОБА_2, призвело до її пригніченого психологічного стану та душевних страждань, вважає за необхідне та достатнє стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Одночасно на підставі ст..88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме 2000 грн. правової допомоги, 1 286 грн. держмита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.. 5,8,10,11, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_8 Олегівни задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди 71504 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000 грн. витрат на правову допомогу, 1286 грн.- державного мита , 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього 3406 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів з моменту винесення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченому ст..ст..294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК