Справа № 2-3027/11
Провадження № 2/1412/2206/12
РІШЕННЯ

Іменем України

19.01.2012 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Корнешової Т.В., при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

прокурора Мірошиної О.А.,

представника органу опіки ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Міністерства юстиції України в інтересах Муніципальної адміністрації м.Сан-Бенедетто-дель-Тронто Республіки Італії

до ОСОБА_4

про визнання незаконним утримування на території України малолітньої дитини та забезпечення її повернення до ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2010р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним утримування відповідачем на території України неповнолітньої Алессії Льюззи, 2006р.н., повернути дитину до Італійської ОСОБА_7, зобовязавши відповідача передати неповнолітню особі, уповноваженій Муніципалітетом адміністрації м.Сан-Бенедетто-дель-Тронто, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що громадянка України ОСОБА_8, яка за рішеннями суду м.Марке Республіки Італія була тимчасово позбавлена батьківських прав стосовно своєї доньки Алессії Льюззи, народженої в ОСОБА_6 від італійського громадянина, без дозволу органів соціальної служби ОСОБА_7 ОСОБА_6 самочинно змінила постійне місце проживання малолітньої дитини, перевізши її у вересні 2009р. до України, де залишила проживати разом з бабусею відповідачкою ОСОБА_4 у м.Миколаєві.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позов, просили вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на те, що у жовтні 2009р. її дочка ОСОБА_8 привезла до неї свою дочку, її онуку - Алессію за згодою батька дівчинки та без будь-яких перешкод з боку державних органів ОСОБА_6; у створених умовах онука повноцінно розвивається, проходить дошкільне навчання у дитячому закладі, спілкується українською та російською мовами; зв'язок із матірю підтримує постійний; відібрання від рідних не відповідає інтересам дитини, психологічно та психічно тяжко травмує її.

Позицію відповідача також підтримали у судовому засіданні прокурор та представник органу опіки та піклування.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.51 Конституції України, Конвенції про права дитини, що набула чинності для України з 27 вересня 1991р., статей 5,154,257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.

Це ж задекларовано і Преамбулою Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей (далі Конвенція), учасником якої є і Україна, та за якою для держав-учасниць слідує, що інтереси дітей це найважливіше в справі турботи про них.

Відповідно до ст.12 Конвенції слідує, якщо дитина незаконно переміщена або утримується і на дату початку процедур у судовому або адміністративному органі тієї Договірної держави, де знаходиться дитина, минуло менше одного року з дати незаконного переміщення або утримування, відповідний орган видає розпорядження про негайне повернення дитини. Судовий і адміністративний орган, навіть у тих випадках, коли процедури розпочаті після сплину річного терміну, про який йдеться у попередньому пункті, також видає розпорядження про повернення дитини, якщо тільки немає даних про те, що дитина вже прижилася у своєму новому середовищі.

При цьому, ст.13 Конвенції закріплено, що незважаючи на положення попередньої статті, судовий або адміністративний орган запитуваної держави не зобовязаний видавати розпорядження про повернення дитини, якщо особа, установа або інший орган, що заперечує проти її повернення, доведуть, що: особа, установа або інший орган, що піклуються про дитину, фактично не здійснювали права піклування на момент переміщення або утримування, або дали згоду на переміщення або утримування, або згодом дали мовчазну згоду на переміщення або утримування; або існує серйозний ризик того, що повернення поставить дитину під загрозу заподіяння фізичної або психічної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку.

Судом встановлено, що 05 квітня 2006р. у м.Прато в ОСОБА_6 народилася донька Алессія Льюзза у громадянина ОСОБА_6 Льюзза та громадянки України ОСОБА_8 Дитина проживала із матірю у м.Сан-Бенедетто-дель-Тронто по вул.С.Джакомо,6, що підтверджується копіями довідок реєстратора м.Сан-Бенедетто-дель-Тронто від 30.11.2009р. (а.с.40-45).

19.08.2009р. суд у справах неповнолітніх регіону ОСОБА_7 ОСОБА_6 (через госпіталізацію матері дитини до лікарні, неспроможності батька дбати про дитину) своїм терміновим рішенням №2429 призначив неповнолітній Алессії Льюзза спеціального опікуна та доручив, щоб неповнолітня була передана соціальній службі, щоб матір ОСОБА_8 перевірялася на предмет спроможності дбати про дитину; також доручив довести про ці заходи до відома батьків шляхом повідомлення (а.с.46-61).

05.10.2009р. ОСОБА_8 разом з дитиною з дозволу її батька приїхала до України, що підтверджується копією паспорту дитини (а.с.85), де в м.Миколаєві у своєї матері ОСОБА_4 тимчасово залишила дочку на опікуванні як у рідній бабусі.

08.10.2009р. суд у справах неповнолітніх м.Марке Республіки Італія своїм терміновим рішенням №3220 тимчасово припинив батьківські права обох батьків неповнолітньої, призначив колишнього спеціального куратора неповнолітньої її законним опікуном та вирішив передати неповнолітню під патронатну опіку подружжю, визначеному судом, а до цього - помістити неповнолітню у дошкільний дитячий заклад, визначений соціальною службою; також наказав довести про це рішення до відома батьків (а.с.62-71).

З жовтня 2009р. неповнолітня Алессія Льюзза постійно проживає з бабусею ОСОБА_4 у її власній двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 та отримує усе необхідне для повноцінного розвитку та виховання. Зокрема, у дитини задовільне матеріально-побутове становище, що підтверджується актами обстеження умов проживання дитини, складеними службою у справах дітей 31.05.2010р. та 07.11.2011р. (а.с.89,172), в яких також спеціалістами зазначено, що стосунки в сімї теплі, доброзичливі. Дитина готується до школи, відвідує заняття у дитячому закладі, що підтверджено довідкою дитячого закладу (а.с.174) та поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 керівника гуртку, який відвідує дитина. Дитина вільно володіє російською мовою та добре розуміє і розмовляє українською мовою, добре адаптована до соціального оточення та сімейної ситуації, що слідує із відеоматеріалів із життя дівчинки та соціально-психологічного висновку практичного психолога Миколаївського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 11.01.2012р.( а.с.178-179), підтвердженого у судовому засіданні поясненнями спеціаліста, який також заключив, що повернення до ОСОБА_6, відібрання з кола рідних людей дезорієнтує дитину, створить для неї нетерпиму обстановку та завдасть їй психічної шкоди.

Отже, суд визнає доведеним, що є дані про те, що дитина вже прижилася у своєму новому середовищі, вона вільно володіє російською мовою та добре розуміє і розмовляє українською мовою, добре адаптована до соціального оточення, позбавлення якого поставить дитину під загрозу заподіяння фізичної або психічної шкоди або іншим шляхом створить для неї нетерпиму обстановку.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позову Міністерства юстиції України в інтересах Муніципальної адміністрації м.Сан-Бенедетто-дель-Тронто Республіки Італії до ОСОБА_4 про визнання незаконним утримування на території України неповнолітньої Алессії Льюзза, 05 квітня 2006р.н., та забезпечення її повернення до ОСОБА_6 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова