АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/948/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 26 Доповідач - Прозорова М.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк в особі Дніпропетровської філії до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ Брокбізнесбанк звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказали, що у 2008 році між ними та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №396/508 Ц від 13 червня 2008 року про надання споживчого кредиту в сумі 16543,72 грн. (шістнадцять тисяч пятсот сорок три гривні 72 копійки) строком на 12 місяців з 12 червня 2009 року з виплатою 27% річних.

Факт отримання кредитної суми з каси банка підтверджується заявами на видачу готівки № та № від 13 червня 2008 року.

Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором №396/508 Ц від 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3Ф був укладений договір поруки №396 від 13 червня 2008 року, згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед банком за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором в повному обсязі.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2011 року позовні вимоги Брокбізнесбанк в особі Дніпропетровської філії до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ Брокбізнесбанк в особі Дніпропетровської філії заборгованість за кредитним договором в сумі 17330,25 грн. та судові витрати у сумі 293,30 грн..

В апеляцiйнiй скарзi ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаються на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевiривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегiя суддiв вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних пiдстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у 2008 році між ПАТ Брокбізнесбанк та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №396/508 Ц від 13 червня 2008 року про надання споживчого кредиту в сумі 16543,72 (шістнадцять тисяч пятсот сорок три гривні 72 копійки) строком на 12 місяців з 12 червня 2010 року з виплатою 27% річних.

Факт отримання кредитної суми з каси банка підтверджується заявами на видачу готівки № та № від 13 червня 2008 року.

Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором №396/508 Ц від 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3Ф був укладений договір поруки №396 від 13 червня 2008 року, згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед банком за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором в повному обсязі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, в разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь якого з них окремо.

За умовами п.4.2.2 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснюват своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використовувати кредит цільовим призначенням та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строї передбачені вищезазначеним договором.

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну виплату кредиту відсотків позичальник зобов'язаний виплачувати банку пеню в розмірі подвійної облікове ставки НБУ, що діяла в період прострочення.

З метою досудового врегулювання спору боржникам були направлені письмові вимоги з проханням погасити заборгованість від 08 серпня 2010 року та від 11 серпня 2010 року. Однак вимоги банка боржниками були проігноровані.

Задовольняючи позов банку, суд правильно виходив з того, що позичальник не виконав умови кредитного договору, забезпечених договором поруки, а тому повинен відповідати разом з поручителем перед кредитором як солідарні боржники.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що договір про заміну кредитора за кредитним договором з Акціонерного товариства Брокбізнесбанк на нового кредитора-правонаступника Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк повинен був бути укладений у письмовій формі, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: