Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 0828/4341/2012

2/0828/664/2012

"21" листопада 2012 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Ковальчук О.А. при секретарі Базаджи Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, І третя особа: орган опіки та піклування в особі Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-ти річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,

встановив:

Позивачка звернулась з позовом в якому вказала, що вона народилася та виросла в ОСОБА_3 Федерації. 27 серпня 2008 року позивач разом із відповідачем уклали шлюб, реєстрацію шлюбу було проведено за місцем проживання позивача, тобто в м. Моршанську Тамбовської області ОСОБА_3 Федерації. Після укладення шлюбу позивач переїхала на постійне місце проживання до України, а саме почала проживати разом із відповідачем в належному сестрі відповідача на праві приватної власності будинку в смт. Якимівка Запорізької області по вул. Пролетарська, 15, але зареєстрована позивач була за адресою належного відповідачу на праві приватної власності будинку, а саме по вул. Будьоного, 7 смт. Якимівка. Позивач отримала відповідний дозвіл на проживання в Україні, їй було, як громадянину ОСОБА_3 Федерації видано посвідку на постійне проживання. Будь-яких родичів в Україні у позивача немає. 23 жовтня 2008 року позивач народила дитину - сина ОСОБА_4, батьком дитини є відповідач, який в свою чергу є громадянином України. Оскільки дитина народилася в Україні, а один з батьків цієї дитини є громадянин України, дитина, тобто син позивача та відповідача ОСОБА_4 є також громадянином України.

В квітні місяці поточного року відповідач за своєї ініціативи звернувся до суду з позовом до позивача про розірвання шлюбу, свої дії в цьому аспекті відповідач мотивував тим, що у нього з позивачем різні погляди на життя, спільне життя в зв"язку з цим не склалося. Але до теперішнього часу позивачу ОСОБА_1 так і незрозуміле , що стало дійсною причиною розірвання шлюбу. Сам відповідач працював та продовжує працювати механізатором в ТОВ "Україна", яке розташоване в с. Володимирівка Якимівського району. Позивач ОСОБА_1 певний час здійснювала догляд за сином, а в подальшому почала неофіційно працювати (за фахом позивач є поваром та бібліотекарем). Після розірвання шлюбу позивач була вимушена разом із малолітнім сином виїхати до іншого місця проживання, тобто до іншого будинку, орендувати його. В липні 2012 року відповідач звернувся з позовом до позивача про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком, який йому належить на праві приватної власності, позов судом було задоволене, її знято з реєстраційного обліку за місцем свого колишнього проживання. Таким чином, на теперішній час позивач разом із малолітнім сином ОСОБА_4 вимушена проживати в орендованому житловому приміщенні, завдяки ініціативи відповідача, позивачу фактично створено дуже важкі умови для проживання в смт. Якимівка та і взагалі в Україні оскільки ніяких родичів, які б могли надати їй будь-яку допомогу в Україні позивач не має, вона опинилася в чужій для неї державі на самоті. В зв'язку з викладеними обставинами позивач прийняла рішення про переїзд до своїх батьків в ОСОБА_3 Федерацію, мати та батько позивача підтримують її в цьому сенсі, бажають та можуть надати допомогу своїй дочці та своєму онуку. Питання виїзду малолітньої дитини за кордон і оформлення на неї проїзного документу регулюються деякими нормативно-правовими актами України. Зокрема згідно вимог ст.313 ч. З ЦК України виїзд за межі України громадянина України, який не досяг16-ти річного віку, допускається у супроводі батьків дитини або з їх згодою. Тотожні вимоги містяться в Законі України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" № 3857-Х 11 від 21.01.1994 року, "Правилах перетинання державного кордону громадянами України", які затверджені Постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року. Дозвіл про виїзд сина ОСОБА_4 з України до ОСОБА_3 Федерації відповідач ОСОБА_2 не надає. Але зазначеними нормативними актами передбачено, що у випадку відсутності згоди одного з батьків на виїзд його дитини з України, такий дозвіл може надати суд.

В зв'язку з вищевикладеним, позивачка просить суд надати дозвіл ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області на виїзд з України без згоди та (або) супроводу батька ОСОБА_2, громадянина України.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві.

Відповідач та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, пояснивши, що відповідач ОСОБА_2 також бажає брати участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_4. В теперішній час відповідач оплачує витрати на дитячий садок та надав позивачці кошти на утримання сина в загальній сумі сімсот гривень. А коли позивач вивезе дитину до ОСОБА_3 Федерації, він буде позбавлений таких можливостей. Крім того у позивача в Росії також нема свого окремого житла, а будинок її батьків потребує ремонту.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, надала письмовий висновок про доцільність надання дозволу на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5 в якому опікунська рада прийшла до висновку про про доцільність надання дозволу на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5, за кордон на постійне місце проживання без згоди та супроводу батька ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, їх представників, представника третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами.

В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2008 року сторони уклали шлюб за місцем проживання позивача в м. Моршанську Тамбовської області ОСОБА_3 Федерації. Після укладення шлюбу ОСОБА_1 переїхала на постійне місце проживання до України, стала проживати разом із відповідачем ОСОБА_2М.в належному сестрі відповідача на праві приватної власності будинку в смт. Якимівка Запорізької області по вул. Пролетарська, 15, але зареєстрована позивач була за адресою належного відповідачу на праві приватної власності будинку, а саме по вул. Будьоного, 7 смт. Якимівка. Позивач отримала відповідний дозвіл на проживання в Україні, їй було, як громадянину ОСОБА_3 Федерації видано посвідку на постійне проживання. Будь-яких родичів в Україні у позивача немає. 23 жовтня 2008 року позивач народила дитину сина ОСОБА_4, батько якого ОСОБА_2 є громадянином України. Оскільки дитина народилася в Україні, а один з батьків цієї дитини є громадянин України, дитина, тобто син позивача та відповідача ОСОБА_4 є також громадянином України.

В квітні 2012 року відповідач ОСОБА_9 за своєї ініціативи звернувся до суду з позовом до позивача про розірвання шлюбу, свої дії в цьому аспекті відповідач мотивував тим, що у нього з позивачем різні погляди на життя, спільне життя в зв"язку з цим не склалося. Після розірвання шлюбу позивач була вимушена разом із малолітнім сином виїхати до іншого місця проживання, орендувати його. В липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком, який йому належить на праві приватної власності, позов судом було задоволене, її знято з реєстраційного обліку за місцем свого колишнього проживання, дитина ОСОБА_5 постійно проживає з матір*ю. І спір між сторонами стосовно місця проживання дитини судом не існує.

В теперішній час позивач разом із малолітнім сином ОСОБА_4 вимушена проживати в орендованих житлових приміщеннях спочатку за адресою по вул. ОСОБА_6, ЗО смт Якимівка, потім за адресою вул. Дзержинскього, буд.22 смт Якимівка. Позивач ОСОБА_1 певний час здійснювала догляд за сином, а в подальшому почала неофіційно працювати, за фахом позивач є-.оваром та бібліотекарем. В теперішній будь якого житла в Україні у позивача немає, також немає будь-яких родичів та роботи в У країні.

Викладені обставини сторонами не заперечуються й підтверджуються письмовими доказами: копією паспорту позивача № 68 08 46 9723 громадянки ОСОБА_3 Федерації (а.с.З), копією освідки на ім*я ОСОБА_1 на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства а.с.4), копією свідоцтва про шлюб серії І-КС № 605878, яке видане 27.08.2008 року відділом РАЦС адміністрації м. Моршанська Тамбовської області, Росія, актовий запис № 265 (а.с.5), копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 серії 1-ЖС № 096279 видане 06.11.2008 гюку відділом реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 139 (а.с.6), копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області № 2/0828/194/2012 від 23.04.2012 року, згідно якого шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, (а.с.7), копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області №.2/0828/465/2012 від 06.08.2012 року, яким визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житлового будинку № 7, розташованого по вул. Будьоного, смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області (а.с.8), копією договору дарування житлового будинку укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 серії ВМІ № 121158 зареєстрованого нотаріусом ОСОБА_11 (а.с.17-18), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24627611 від 01.12.2009 року видане КП « Якимівське БТІ » (а.с.19), копією поверхового плану на будівництво Літера «А-1» (а.с.20), копією характеристики виданою завідуючою дитячого садка «Малиш» від 23.10.2008 року на ОСОБА_2 (а.с.21), копією характеристики виданою директором ТОВ «Україна» від 11.10.2012 року на ОСОБА_2 (а.с.22), копією характеристики на ОСОБА_2 виданою за місцем вимоги (а.с.23,24), копією довідки з місця роботи ОСОБА_2 (а.с.25), копією довідки для оформлення дитині до 16 років свідоцтва про належність до громадянства України № 1350 від 23.10.2008 року (а.с.26), копією довідки виданою Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області (а.с.27), копією квитанцій про сплату за дитячий садок (а.с.28-29), копією рішення Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області виконавчим комітетом № 136 від 14.11.2012 року (а.с.46), копією висновку Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області виконавчим комітетом про доцільність надання дозволу на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон на постійне місце проживання (а.с.47-48).

Як пояснив в судовому засідання відповідач він дійсно має житловий будинок № 7 по вул. Будьоного в смт Якимівка. але в будинку відсутні вікна, опалення, будинок непридатний для проживання, в такому стані будинок знаходиться п*ять років, відремонтувати його не вистачає коштів. Сам він проживає в будинку сестри, яка проживає з цивільним чоловіком в будинку його матері за іншою адресою. Разом з ним в будинку сестри проживає його матір ОСОБА_12, яка має також власний, не придатний для проживання будинок по вул. Мостова, 10 в смт Якимівка.

В судовому засіданні позивач пояснила, що у зв*язку з тяжкими умовами проживання в Україні, відсутністю роботи вона прийняла рішення переїхати до своїх батьків в ОСОБА_3 Федерацію, там проживають її батьки, які будуть надавати їй матеріальну та психологічну підтримку.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 14.11.2012 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету Якимівської селищної ради від 14.11.2012 року № 136, встановлено, що ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 опинилася в тяжких матеріальних умовах для проживання в смт Якимівка-відсутність власного житла, родичів, які могли надати допомоги, не має. Виходячи з цього орган опіки та піклування вважає доцільним надання дозволу на виїзд дитини без згоди та (або)супроводу батька ОСОБА_2 З даним висновком суд погоджується, оскільки він не суперечить інтересам дитини. Сам відповідач працює механізатором в ТОВ "Україна", яке розташоване в с. Володимирівка Якимівського району, надає періодично матеріальну допомогу на утримання дитини. Але цього недостатньо для створення умов по вихованню, утриманню та проживанню дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача та її дитини склалися тяжкі умови для їх проживання, що суд визнає поважними причинами, щоб сумісно виїхати для проживання в ОСОБА_3 Федерацію , тобто за колишнім місцем проживання позивача.

Питання виїзду малолітньої дитини за кордон і оформлення на неї проїзного документу регулюються деякими нормативне - правовими актами України. Зокрема згідно вимог ст..313 ч.З ЦК України виїзд за межі України громадянина України, який не досяг 16-ти річного віку, допускається у супроводі батьків дитини або з їх згодою. Тотожні вимоги містяться в Законі України Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" № 3857-ХН від 21.01.1994 року, « Правилах перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року. Дозвіл про виїзд сина ОСОБА_4 з України до ОСОБА_3 Федерації відповідач ОСОБА_2 не надає . Але зазначеними нормативними актами передбачено, що у випадку відсутності згоди одного з батьків на виїзд його дитини з України, такий дозвіл може надати суд. Зокрема ст. 4 ч.2 абз.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" № 3857-Х11 від 21.01.1994 року передбачено:

«За відсутності згоди одного батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду."

Згідно вимог п.2.2. " Правил перетинання державного кордону громадянами України", які затверджені Постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року передбачено, що

«4. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1. за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий батьків відсутній у пункті пропуску; 2. без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій:

рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;"

Керуючись, ст. ст. 10,11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» № 3857-Х11 від 21.01.1994 року, п.2.2. «Правил перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування в особі Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-ти річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків задовольнити в повному обсязі.

Надати дозвіл громадянину України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, Україна на виїзд з України без згоди та (або) супроводу батька ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його,проголошення.

Суддя