Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-925/12 Головуючий у 1 інстанції: Петров В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Гончара О.С.

суддів : Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі Черненко А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Кам`янсько-Дніпровська міська рада Запорізької області, Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, відділ Держкомзему у Кам`янсько-Дніпровському районі Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи Кам`янсько-Дніпровська міська рада Запорізької області, Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, відділ Держкомзему у Кам`янсько-Дніпровському районі Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини, приналежності на праві власності житлового будинку та розподіл спадщини, визнання права власності у порядку спадкування.

В позовній заяві зазначав, що його батько ОСОБА_5, володів житловим будинком 31 по пров. Мічуріна м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області. 19.08.1983 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з вказаного житлового будинку. Рішення виконкому Камянсько-Дніпровської міської ради №296 від 23.12.1999 року «Про оформлення права особистої власності на житловий будинок у м.Кам»янка-Дніпровська по провулку Мічуріна, 31 за громадянином ОСОБА_6 було визнано право власності на побудований ним будинок, проте не зареєстроване в органах БТІ та не отримано свідоцтво про право власності на житло. Спадкоємцями є позивач та його брат ОСОБА_4. Заповіту батько не складав. Позивач проживав разом з батьком. Оскільки брат позивача, який з ним не мешкав та спадщину не прийняв, теж претендує на спадщину батька, просив суд, встановити юридичний факт, що його батько мав на праві власності житловий будинок № 31 по пров. Мічуріна м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, встановити факт, що позивач прийняв спадщину після смерті батька, визнати за ним право власності на вказаний будинок.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2011 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити новее, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає в звязку з наступним.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 212 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав всі вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Зокрема, суд першої інстанції правильно послався на ст. ст..10, 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Крім того, за змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" , якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

З урахуванням наведених положень закону право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Як убачається з матеріалів справи позивач до нотаріальної контори не звертався. В матеріалах справи відсутні належні дані про те, хто саме поршував, не визнавав або оспорював права позивача.

Викладені в апеляційній скарзі доводи і зміст оскаржуваного рішення не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права, яке б призвело до невірного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307,308,313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити

Рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 грудня 2011 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: