Справа № 1313/2960/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.11.2012 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Бачун О.
І.

при секретарі Танчак О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Стрийського МБТІ, третя особа на
стороні відповідачів приватний
нотаріус Миколаївського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання правочину недійсним та
застосування наслідків недійсності
правочину ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, Стрийського
МБТІ, третя особа на стороні
відповідачів приватний нотаріус
Миколаївського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання правочину недійсним та
застосування наслідків недійсності
правочину. В обґрунтування заявлених
вимог покликається на те, що на
підставі рішення Миколаївського
районного суду Львівської області від
15 липня 2011 року, яке набрало чинності 26
липня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_5 у
користь позивача ОСОБА_1 483408 (чотириста
вісімдесят три тисячі чотириста вісім)
гривень боргу. Всупереч цих вимог
закону ОСОБА_5 не сплатив позивачу
вказаний борг.

За заявою позивача відділом ДВС
Миколаївського РУЮ Львівської області
на підставі постанови від 5 серпня 2011
року відкрито виконавче провадження
№28003645 з приводу виконання виконавчого
листа про виконання судового рішення
від 15.07.2011 р. Даною постановою
зобов'язано ОСОБА_5 сплатити ОСОБА_1
вказаний борг у строк до 12 серпня 2011
року. У визначений строк ОСОБА_5
зазначений борг не сплатив, тому
відділом ДВС на підставі постанови від
15 серпня 2011 року накладено арешт на все
майно ОСОБА_5 у межах боргу та оголошено
заборону на його відчуження.

Відповідно до ухвали Миколаївського
районного суду Львівської області від
31 серпня 2011 року та ухвали апеляційного
суду Львівської області від 8 грудня 2011
ОСОБА_6 надано розстрочку виконання
рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 15 липня 2011 року
на 24 місяці- з листопада 2011 року по
жовтень 2013 року зі сплатою по 20142
(двадцять тисяч сто сорок дві) гривні до
10 числа кожного місяця.

На підставі рішення господарського
суду Львівської області від 9 грудня 2011
року і постанови Львівського
апеляційного господарського суду від 1
лютого 2012 року за фізичною особою-
підприємцем ОСОБА_5 визнано право
власності на 1/2 ідеальну частку кафе за
адресою: АДРЕСА_1.

24 лютого 2012 року право власності ОСОБА_5
на це майно зареєстровано КП ЛОР
„Стрийське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації".

Відділом ДВС на підставі постанови від
14 березня 2012 року накладено арешт на ?
ідеальну частку кафе та оголошено
заборону на його відчуження.

Діючи з метою звільнення ? ідеальної
частки кафе з-під арешту та подальшого
її відчуження у спосіб, який не
спрямований на повернення всього
боргу, ОСОБА_5 28 березня 2012 року сплатив
ОСОБА_1 100710 (сто тисяч сімсот десять)
гривень згідно розстрочки за 5
попередніх місяців (листопад 2011 року-
березень 2012 року), а 30 березня 2012 року
звернувся до органу ДВС з клопотанням
про зняття арешту з цього майна, при
тому, що станом на 30.03.2012 р. залишок
боргу складав 382698 (триста вісімдесят
дві тисячі шістсот дев'яносто вісім)
гривень.

30 березня 2012 року заступник начальника
відділу ДВС Миколаївського РУЮ
Львівської області Нагорняк В.Я., виніс
постанову про звільнення 1/2 ідеальної
частки кафе з-під арешту.

Скориставшись вказаною постановою
ОСОБА_5 12 квітня 2012 року уклав з ОСОБА_3
письмовий договір дарування названого
майна, який посвідчено приватним
нотаріусом Миколаївського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 і
зареєстровано у реєстрі за №1025.

Згідно з пунктом 12 цього договору право
власності на вказане майно перейшло до
ОСОБА_3 з моменту отримання нотаріально
посвідченого примірника даного
договору.

18 квітня 2012 року Стрийське МБТІ провело
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_3 на вказане майно. Вважає даний
правочин незаконним, тому просить
позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_10 заявлені
вимоги підтримали і надали аналогічні
змісту позовної заяви пояснення,
просили позов задоволити. Додатково
представник позивача ОСОБА_10 пояснив,
що на даний час існує борг, ухвалою
Миколаївського районного суду
Львівської області від 09.07.2012 р. в заяві
ОСОБА_5 про розстрочку виконання
рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 15.11.2011 р. в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
стягнення боргу відмовлено. Арешт на
майно міг би бути знятий, якщо б була
проплата. На момент укладення договору
майно було обмежене в обороті, ухвала
про скасування арешту була незаконною.

Відповідачі ОСОБА_11 в судовому
засіданні позову не визнав, пояснив, що
боргі дійсно був та є на даний час,
намагався вирішити спір в
добровільному порядку, остання
проплата була в травні 2012 р. та фактично
сплачено 150 000 грн. боргу в 8 етапів, має
намір заставити вказане майно в банк.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позову не визнав, пояснив, що договір
дарування був укладений з ініціативи
батька ОСОБА_5 та оформив спірне майно
на себе за власні кошти.

Відповідач Стрийське МБТІ явки свого
представника в судове засідання не
забезпечило, хоча належним чином було
повідомлено про час та місце розгляду
справи.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не зявилася, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані по справі докази,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до рішення Миколаївського
районного суду Львівської області від
15.07.2011 р. стягнуто з ОСОБА_5 в користь
ОСОБА_1 борг у розмірі 481588 грн., 1700 грн.
судового збору, 120 грн. витрати на ІТЗ, а
всього 483408 грн.

Згідно постанови заступника
начальника відділу ДВС Миколаївського
РУЮ Львівської області Данилка І.І. від
05.08.2011 р. відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-572, виданого 27.07.2011 р. про
стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1
боргу у розмірі 481588 грн., 1700 грн.
судового збору, 120 грн. витрати на ІТЗ, а
всього 483408 грн.

Відповідно до постанови заступника
начальника відділу ДВС Миколаївського
РУЮ Львівської області Данилка І.І. від
15.08.2011 р. накладено арешт на все майно,
що належить боржнику ОСОБА_5 у межах
суми звернення стягнення 483408 грн. та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, що належить ОСОБА_5

Згідно ухвали Миколаївського
районного суду Львівської області від
31.08.2011 р. та ухвали апеляційного суду
Львівської області від 08.12.2011 р.
розстрочено виконання рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 15.07.2011 р. на 2
роки з дня закінчення відстрочки,
встановивши графік погашення кожного
місяця по 20142 грн.

Відповідно до рішення господарського
суду Львівської області від 09.12.2011 р.
визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2
ідеальну частку кафе за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно постанови заступника
начальника ВДВС Миколаївського РУЮ
Львівської області Нагорняка В.Я. від
14.03.2012 р. накладено арешт на ? частку
нежитлової будівлі, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить боржнику
ОСОБА_5 та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, що
належить ОСОБА_5

Відповідно до постанови заступника
начальника ВДВС Миколаївського РУЮ
Львівської області Нагорняка В.Я. від
30.03.2012 р. звільне з-під арешту майно - 1/2
частка нежитлової будівлі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування,
посвідченого 12.04.2012 р. приватним
нотаріусом ОСОБА_4, ОСОБА_5 безоплатно
передав у власність ОСОБА_3 належну
йому на праві власності 1/2 частину
нежитлової будівлі (кафе), позначену
літерою А-2, розташовану на земельній
ділянці земель Миколаївської міської
ради та знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до постанови начальника
ВДВС Миколаївського РУЮ Львівської
області Зубарєва а.А. від 25.06.2012 р.
скасовано постанову про звільнення
майна боржника з-під арешту від 30.03.2012 р.
при примусовому виконанні виконавчого
листа від 27.07.2011 р. про стягнення з
ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 боргу в розмірі
483408 грн.

Згідно постанови Вищого
Господарського суду України від 22.05.2012
р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
01.02.2011 р. та рішення Господарського суду
Львівської області від 09.12.2011 р.
залишено без змін.

Відповідно до ухвали Вищого
спеціалізованого Суду України від
30.05.2012 р. касаційну скаргу ОСОБА_1
задоволено частково. Ухвалу
Миколаївського районного суду
Львівської області від 31.08.2011 р. та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 08.12.2011 р. в частині
вирішення питання про розстрочку
скасовано, справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції. В іншій частині
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 08.12.2011 р. залишено без змін.

Відповідно до ухвали Миколаївського
районного суду Львівської області від
09.07.2012 р. в заяві ОСОБА_5 про розстрочку
виконання рішення Миколаївського
районного суду Львівської області від
15.11.2011 р. в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 ст.178 ЦК України визначено, що
об'єкти цивільних прав можуть вільно
відчужуватися або переходити від
однієї особи до іншої у порядку
право-наступництва чи спадкування або
іншим чином, якщо вони не вилучені з
цивільного обороту, або не обмежені у
цивільному обороті, або не є
невід'ємними від фізичної чи юридичної
особи.

Згідно ч.1 ст.181 ЦК України До нерухомих
речей (нерухоме майно, нерухомість)
належать земельні ділянки, а також
об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких є неможливим
без їх знецінення та зміни їх
призначення.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України
„Про виконавче провадження" у всіх
інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.1 ст.203 цього Кодексу,
про відповідність змісту правочину
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам, є
підставою недійсності правочину.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю,- у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

Як встановлено в судовому засіданні на
момент укладення договору дарування
між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 існувало
незавершене виконавче провадження, так
як ОСОБА_5 повністю не погасив борг
перед ОСОБА_1, велися судові спори - у
проваджені Вищого господарського суду
України знаходилась господарська
справа за касаційною скаргою фізичної
особи- підприємця ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Львівської
області від 9 грудня 2011 року і постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 1 лютого 2012
року про визнання за фізичною особою-
підприємцем ОСОБА_5 права власності на
цю 1/2 ідеальну частку згаданого
нерухомого майна та крім цього, та
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 травня 2012 року
скасовано ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 8 грудня 2011 року
про розстрочку виконання рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 15 липня 2011 року,
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 169, 208, 209, 213, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 3, 15, 107, 114, 118, 119, 120, 133, 151 ЦК
України суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Визнати недійсним договір дарування 1/2
(однієї другої) частини нежитлової
будівлі (кафе), позначеної літерою А-2,
яка розташована на земельній ділянці
земель Миколаївської міської ради
Львівської області та знаходиться по
АДРЕСА_1, який укладено 12 квітня 2012 року
між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 та посвідчено
приватним нотаріусом Миколаївського
районного нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_9 і
зареєстровано у реєстрі за №1025.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_6 1/2
частину нежитлової будівлі (кафе),
позначеної літерою А-2, яка розташована
на земельній ділянці земель
Миколаївської міської ради Львівської
області та знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зобов'язати Комунальне підприємство
Льівської обласної ради "Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризаці" скасувати державну
реєстрацію права власності на 1/2 (одну
другу) частину нежитлової будівлі
(кафе), яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_3.

Зобов'язати Комунальне підприємство
Львівської обласної ради "Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризаці" провести державну
реєстрацію права власності на 1/2 (одну
другу) частину нежитлової будівлі
(кафе), яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, за ОСОБА_5.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у
користь ОСОБА_13 321 грн. 90 коп судового
збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через суд першої
інстанції, який ухвалив рішення.

Суддя :
Бачун О. І.