Справа № 403/2683/12
Провадження №2/403/2226/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 березня 2012 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Сімор», про стягнення заробітної плати, за час простою та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПП «Сімор»про стягнення заробітної плати в розмірі 10 000 грн., за час простою в розмірі 10 840 грн. та моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.04.2010 року вона була прийнята на роботу до відповідача оброблювачем риби ручної обробки в рибоконсервний цех ПП «Сімор».

18.07.2011 року її було звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України.

З квітня 2009 року відповідачем заробітна плата виплачувалась позивачеві нерегулярно та на день звільнення відповідач заборгував їй заробітну плату в загальному розмірі 10 000 грн., а саме: за період роботи позивача за травень 2010 року в сумі 2 500 грн., жовтень 2010 року в сумі 2 500 грн., за листопад та грудень 2010 року в сумі 5 000 грн.

З січня 2011 року позивач знаходилась у примусовій відпустці, у звязку з тим, що відповідачем було призупинено виробництво. Відповідач не звільняв позивача, посилаючись на те, що виробництво буде відновлено.

Позивач вважає, що несвоєчасний розрахунок при звільненні є порушенням її трудових прав, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 10 000 грн., за час простою з 01.01.2011 року по день звільнення в розмірі 10 840 грн. Також позивач вважає, що невиплатою заробітної плати їй нанесена моральна шкода, яку вона оцінює в 3 000 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позивач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно.

В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач 06.04.2010 року наказом №034-ок була прийнята на роботу до відповідача оброблювачем риби ручної обробки в рибоконсервний цех ПП «Сімор», що підтверджується записом в трудовій книжці позивача.

18.07.2011 року наказом №096-ок її було звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, про що є запис в трудовій книжці позивача.

З квітня 2009 року відповідачем заробітна плата виплачувалась позивачеві нерегулярно та на день звільнення відповідач заборгував їй заробітну плату в загальному розмірі 10 000 грн., а саме: за період роботи позивача за травень 2010 року в сумі 2 500 грн., жовтень 2010 року в сумі 2 500 грн., за листопад та грудень 2010 року в сумі 5 000 грн.

Оскільки відповідач не надав відомостей про виплату позивачеві не оспорюваних ним сум, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заробітну плату за вказаний період, не виплачену при звільненні позивача в розмірі 10 000 грн.

З січня 2011 року позивач знаходилась у примусовій відпустці, у звязку з тим, що відповідачем було призупинено виробництво. Відповідач не звільняв позивача, посилаючись на те, що виробництво буде відновлено.

Виходячи з окладу позивача в розмірі 2 500 грн. на місяць та враховуючи, що позивач з вини відповідача не працювала в період з січня 2011 року по день звільнення, тобто по 18 липня 2011 року, що складає 6,5 місяців простою, з відповідача підлягає стягненню сума за час простою 10 840 грн., виходячи з розрахунку: 2500 х 6,5 місяців = 162 500 грн., 162 500 2/3 окладу = 10 840 грн.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ч.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»№ 13 від 24.12.1999 року зазначено, якщо працівникові не проведено повний розрахунок до розгляду справи, він проводиться до постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Розглядаючи позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що несвоєчасною виплатою заробітної плати позивачу дійсно була завдана певна моральна шкода. З вини відповідача вона була змушена звертатись за захистом свого порушеного права до суду, у неї був порушений уклад його життя. Порушення з боку відповідача законних прав ОСОБА_2 на протязі декількох місяців створювали для неї напружену обстановку, оскільки склалася ситуація, яка вимагала від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «Сімор» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 10 000 грн., за час простою в розмірі 10 840 грн. та моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., а всього 23 840 грн.

Стягнути з приватного підприємства «Сімор» на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Позивачем рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, шляхом подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва