Справа №2/1416/2498/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі - Наумкіній І.М., за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», третя особа без самостійних вимог Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, про визнання дійсним договору про надання послуг з газопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 р. ОСОБА_3І.о. звернувся до суду з позовом, яким просив визнати дійсним договір про надання послуг з газопостачання №34001639 від 06 жовтня 2011 р., посилаючись на безпідставне його розірвання відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач неправомірно намагається припинити газопостачання не дивлячись на поступове оформлення ОСОБА_3І.о. самовільно побудованого будинку.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що послуги по газопостачанню надавалися на юридично існуючі квартири, а оскільки відповідачу не було відомо про їх фактичну відсутність, тому з позивачем були підписані типові договори про надання послуг газопостачання, а позивач ці послуги сплачує дотепер. Про відсутність правовстановлюючого документу на житлову споруду на місці знесених квартир, в яку фактично подається газ, стало відомо зі звернення сусідів позивача, внаслідок чого ОСОБА_3І.о. була направлена додаткова угода про розірвання договору від 06 жовтня 2011 р. №34001639, яку ОСОБА_3І.о. підписати відмовився.

Представник третьої особи надав суду заяву про незгоду на участь в справі.

Суд заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

З матеріалів справи - з копії ухвали апеляційного суду Миколаївської області вбачається від 31 січня 2012 р. вбачається, що позивач на підставі договорів купівлі-продажу від 15 березня 1994 р., 12 січня 2000 р., 12 вересня 2000 р., 13 травня 2009 р. та 24 лютого 2010 р. набув у власність квартири №2,3,4,6,7 по вул. Будьонного, 12 в м. Миколаєві, але їх зніс. Розпорядженням Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради №404р від 25 вересня 2009 р., квартири №2,4,6,7 за вищевказаною адресою списано з балансу обслуговуючої організації - ПП «Шалгіс». На місці самовільно знесених квартири, позивачем самовільно побудований двоповерховий будинок (а.с.38-42).

05 червня 2012 р. відповідач направив ОСОБА_3І.о. примірники додаткової угоди про розірвання договору від 06 жовтня 2011 р. №34001639, посилаючись у супровідному листі №04/1166 на відсутність у нього правовстановлюючого документа на будинок по вул. Будьонного, 12 в м. Миколаєві, що є підставою згідно зі ст. 652 ЦК України для розірвання договору. Дану угоду ОСОБА_3І.о. підписати відмовився, (а.с.31,33).

Вважаючи, що спірні правовідносини підлягають врегулюванню за правилами статті 220 ЦК України і договір про надання послуг з газопостачання можливо визнати дійсним, позивач помилився.

Правила статті 220 ЦК України регулюють наслідки укладання договору без держання обовязкової для нього нотаріальної форми, умови та порядок визнання такого договору дійсним.

Договір від 06 жовтня 2011р. №34001639 не потребував згідно Правил обовязкової нотаріальної форми, а тому не може бути визнаний дійсним за рішенням суду.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.. 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про визнання дійсним договору про надання послуг з газопостачання - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький