Справа № 2-2737/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1,

у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г.,

при секретарі Нестеренко Г.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінатпро відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінатпро відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказав, що він працював Центрального ГЗК ВАТ ОСОБА_1 Ріг ВАТ ЦГЗК на Глеюватському кар'єрі 1-2 ВАТ ЦГЗК з 24.01.1983 по 01.09.1983 помічником машиніста екскаватора, з 01.09.1983 по 25.07.1989 - машиністом екскаватора, з 25.07.1989 по 01.04.1993 - машиністом бульдозера, виконував роботи, під час яких наражався на дію підвищення концентрацій пилу фіброгенної дії, що виникав внаслідок недосконалості технологічного процесу. Його загальний стаж роботи складає 41 рік 10 місяців.

Працюючи у шкідливих умовах, він захворів. 10.02.2009 Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини у м. Кривому Розі був встановлений остаточний діагноз його хвороби, а саме: сидеросилікоз першої ст. (пізній розвиток), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень другої ст. ЛН другого ст.

Згідно пункту 17 акта № 2 розслідування хронічного професійного захворювання причиною професійного захворювання є робота в умовах впливу запиленості повітря робочої зони, що перевищувало ГДК впродовж 17 років 10 місяців, а згідно з п.19 цього акта винним в порушенні законодавства про охорону праці є керівництво ПАТ Криворізького залізорудного комбінату та ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат.

Згідно з оглядом МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійне непрацездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, ступінь втрати мої професійної працездатності складає 50%. Крім того, він визнаний інвалідом 3 групи.

Постановою від 28.05.2009 ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі йому були призначені страхові виплати щомісяця у розмірі 1460,96 гривень і одноразова допомога при втраті професійне працездатності у розмірі 40140 гривень. Моральна ж шкода йому не відшкодована.

Оскільки він отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися обом роботодавцями, які не створили безпечних умов праці.

У зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Його захворювання постійно викликає у нього моральні страждання, які виражаються у болях в області грудної клітини, кашлю з виділенням мокроти і крові, задишці при нормальному фізичному навантаженні, слабкості. Він дуже важко переносить приступи задишки, в цей час у нього виникає таке враження, що він не зможе більше нормально дихати. Він стає тягарем для своєї родини. Він втратив товаришів, з якими проводив вільний від роботи час. Спосіб життя, що рекомендують йому лікарі, а саме: заборона важкої праці, необхідність постійного медикаментозного та іншого лікування вимагає від нього кардинальної зміни способу життя, значних матеріальних витрат і що є підставою для стягнення моральної шкоди з відповідача ПАТ ЦГЗК, оскільки відповідач ПАТ КЖРКморальну шкоду йому відшкодувало.

У звязку з спричиненням відповідачем ПАТ ЦГЗКморальної шкоди просить стягнути моральну шкоду у сумі 34205,61 гривень.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, та просив суд у задоволені позову ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Допитавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінатпро відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково, за наступними підставами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 працював Центрального ГЗК ВАТ ОСОБА_1 Ріг ВАТ ЦГЗК на Глеюватському кар'єрі 1-2 ВАТ ЦГЗКз 24.01.1983 по 01.09.1983 помічником машиніста екскаватора, з 01.09.1983 по 25.07.1989 - машиністом екскаватора, з 25.07.1989 по 01.04.1993 - машиністом бульдозера, виконував роботи, під час яких наражався на дію підвищення концентрацій пилу фіброгенної дії, що виникав внаслідок недосконалості технологічного процесу.

Його загальний стаж роботи складає 41 рік 10 місяців.

Працюючи у шкідливих умовах, він захворів. 10.02.2009 Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини у м. Кривому Розі був встановлений остаточний діагноз його хвороби, а саме: сидеросилікоз першої ст. (пізній розвиток), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень другої ст. ЛН другого ст.

Згідно пункту 17 акта № 2 розслідування хронічного професійного захворювання причиною професійного захворювання є робота в умовах впливу запиленості повітря робочої зони, що перевищувало ГДК впродовж 17 років 10 місяців, а згідно з п.19 цього акта винним в порушенні законодавства про охорону праці є керівництво ПАТ Криворізького залізорудного комбінату та ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат.

Згідно з оглядом МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійне непрацездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, ступінь втрати мої професійної працездатності складає 50%. Крім того, він визнаний інвалідом 3 групи.

Постановою від 28.05.2009 ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі мені були призначені страхові виплати щомісяця у розмірі 1460,96 гривень і одноразова допомога при втраті професійне працездатності у розмірі 40140 гривень. Моральна ж шкода йому не відшкодована.

Постановою ВВД ФССНВУ позивачеві були призначені страхові виплати щомісяця та одноразова допомога. ВВД ФССНВУ моральну шкоду у зв'язку з отриманим профзахворюванням йому не відшкодовувало.

В зв'язку з отриманими професійними захворюваннями змінилося його життя, погіршилася його якість, що завдає йому моральних страждань.

Посилання представника відповідача на те, що позивач при прийомі на роботу був повідомлений про шкідливі умови праці, суд не може прийняти до уваги, оскільки саме підприємство ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінату порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію та проведення робіт, не виконало норми та правила охорони праці, які потягли професійне захворювання.

Суд вважає, що факт спричинення моральної шкоди позивачу ОСОБА_4 доведено, оскільки після встановлення професійного захворювання, яке потягло втрату працездатності, позивачем понесені моральні страждання, повязані з професійним захворюванням, лікуванням, та неможливістю вести повноцінний спосіб життя.

Саме підприємство ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінатповинне відшкодувати спричинену моральну шкоду позивачу ОСОБА_4 оскільки згідно із рішенням Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту бпідпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу 1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності(справа про страхові виплати) (справа № 1-32/2008), право громадян на відшкодування моральної шкоди, передбачене статтею 237-1 Кодексу законів про працю відшкодовується за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Однак, суд вважає, що заявлені вимоги позивача ОСОБА_4 про стягнення з відповідача ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінату відшкодування моральної шкоди 55000,00 гривень є завищеними, тому, на думку суду, з відповідача ПАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінатнеобхідно стягнути на користь позивача суму еквіваленту відсотку втрати працездатності з урахуванням мінімальної заробітної плати, а саме у сумі 30000 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. 237-1 Кодексу законів про працю України, ст. 4, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінатпро відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінатна користь ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 30000 гривень 00 копійок.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінатсудовий збір у сумі 107,30 гривень на користь держави.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_5