Справа № 22ц/2190/2176/2012 Головуючий в 1 інстанції
ОСОБА_1
Категорія 55 Доповідач Фурман Т.Г.
Ухвала

іменем України

2012 року липня місяця 10 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Пузанової Л.В.

Суддів: Фурман Т.Г., Чиркової К.Г.

при секретарі: Красношапка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства „ Кредитпромбанк на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 20 лютого 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства „Кредитпромбанк про захист прав споживачів, визнання незаконними дій банку, дострокове розірвання кредитного договору та перерахування відсотків за договором, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі вказаним вище позовом.

В цілях забезпечення позову позивач заявив клопотання про накладення арешту на належне йому майно.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 20 лютого 2012 року в цілях забезпечення позову був накладений арешт на належне позивачу нерухоме майно, а саме, салон з манікюру та педикюру з ганком, який розташований за адресою м. Херсон, пров. Спартаківський,18 та ? частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство „Кредитпромбанк пославшись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду від 20 лютого 2012 року скасувати.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апелянта не визнав, ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольнивши клопотання про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норм процесуального права.

Із направлених до суду апеляційної інстанції позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що предметом даного спору є дострокове розірвання кредитного договору, визнання незаконною зміну розміру процентної ставки за цим договором та стягнення з відповідача пені за неналежне надання банківських послуг.

Заявивши клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на власне майно, позивач в обґрунтування заявлених вимог послався на те, що під час судового розгляду вказаної позовної заяви можуть бути виконані дії по відчуженню його особистого нерухомого і рухомого майна, що унеможливить та зробить недоцільним розгляд судової справи.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року „ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову„, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону , як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, діючим цивільно процесуальним законодавством не передбачено забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти позивача.

Крім того, із долучених до апеляційної скарги доказів вбачається, що на виконанні у ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона з 30.06.2011 року перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-759/11 від 12.04.2011 року, виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Кредитпромбанк заборгованості за спірним кредитним договором в сумі 535 802,04 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн.

При примусовому виконанні державним виконавцем складений акт опису і арешту майна ОСОБА_2, а саме, салону з манікюру та педикюру, який розташований за адресою м. Херсон, пров. Спартаківський,18, проведена оцінка вартості цього майна.

Наклавши арешт на салон з манікюру та педикюру, який розташований за адресою м. Херсон, пров. Спартаківський,18, суд фактично зупинив виконання судового рішення, яке набрало чинності, що відповідно до вимог діючого законодавства є недопустимим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 20 лютого 2012 року, як постановлену з порушенням норм процесуального права, скасувати і ухвалити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „ Кредитпромбанк задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 20 лютого 2012 року скасувати і ухвалити нову.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства „ Кредитпромбанк судові витрати в сумі 109,4 грн..

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді