АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №22-ц/2690/3683/12 Головуючий в 1 інстанції Богінкевич С.М.
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А
13 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Желепи О.В.
суддів: Іванченка М.М., Кабанченко О.А.
при секретарі: Мившук В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Аккорд» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2011 року в справі за позовом Кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути заборгованість з відповідача в розмірі 7167 грн. 55 коп.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 03.03 2005 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за яким відповідачу надано в користування кредитні кошти в сумі 4 400 грн. Відповідач умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 7167 грн. 55 коп.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.12 2011 року в задоволенні позову Кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник Кредитної спілки «Аккорд» подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове яким позов задовольнити. В скарзі посилався на те, що суд дійшов до помилкового висновку про відсутність поважних причин для пропуску ними строку звернення до суду за захистом своїх прав, та не врахував надані ними докази на підтвердження вказаних обставин.

Представник позивача до апеляційного суду не зявився. Про день і час розгляду справи повідомлений 28.02.2012 року.( повідомлення в справі)

Відповідач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову Кредитної спілки «Аккорд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем пропущено встановлений законом трирічний строк звернення до суду з даним позовом, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності, зазначені представником позивача причини пропуску строку позовної давності не є поважними.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені на підставі повного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів та відповідають вимогам закону.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що 03 березня 2005 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № В-15933.

За умовами зазначеного договору, Кредитна спілка «Аккорд» надала ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 4400 гривень, а ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту зі сплатою відсотків, які нараховуються спілкою на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,148 % за кожен день користування кредитом.

Відповідно до додатку № 1 до договору кредит був наданий відповідачу на період до 03.03. 2006 року.

Так як, у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється відповідно до графіків погашення кредиту, то початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його. Таким чином судом вірно визначено початок перебігу строку позовної давності і тому застосовано до позовних вимог про стягнення боргу за договором кредиту позовну давність за заявою відповідача.

Крім того, пунктом 2.7 кредитного договору передбачено, що спілка має право достроково розірвати договір і повернути наданий кредит та нараховані проценти, звернувшись з позовом до суду, у таких випадках: а) якщо позичальник протягом двох місяців не сплатив взагалі або сплатив не у повному обсязі платежі, узгоджені сторонами у рекомендованому графіку платежів; б) якщо позичальник не надав взагалі або надав неповні чи неправдиві дані про себе, які вплинули на прийняття рішення при наданні кредиту; в) якщо позичальник не виконує інших умов даного договору.

Згідно вимог статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Оскільки, відповідно до вимог ст.ст. 257, 261 ЦК України позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в трирічний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, про порушення свого права позивач дізнався вже під час несплати відповідачем платежів по кредитному договору станом на червні 2005 року, а з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся до суду лише 13 липня 2011 року, тобто, через шість років, відповідач, відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності, зазначені представником позивача причини пропуску процесуального строку не є поважними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у звязку з пропуском позивачем встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності позивачем попущений з поважних причин, через фінансову кризу та неналежне виконання своїх обовязків працівником спілки, відносно якого порушено кримінальну справу є безпідставні, тому, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені позивачем причини пропуску процесуального строку не є поважними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та враховуючи те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини справи, з'ясував характер взаємовідносин сторін, постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Аккорд» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: