Номер провадження: 22-ц/1590/5280/12
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Сєнчук Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні та виділення в окремий обєкт нерухомості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2012 року,

встановила:

У січні 2011 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із вищеназваним уточненим в подальшому позовом, в якому вказав, що він є власником 1/3 частин (квартири №№ 1, 3) домоволодіння на перехресті вул. Пушкіна, 49 та вул. Чкалова, 70 в м. Ізмаїлі Одеської області (далі Домоволодіння). В установленому порядку квартири переобладнані ним під магазин загальною площею 112,60 кв. м., з підвалом 129,60 кв. м.. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи магазин можна виділити в окремий обєкт нерухомості з припиненням права спільної часткової власності, присвоєнням поштової адреси та з реєстрацією під окремим реєстровим номером.

ОСОБА_9 є власником 1/9 частин домоволодіння, сімя ОСОБА_6 1/6 частин, ОСОБА_8М 5/36 частин, ОСОБА_7 - ? частин. Домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею, згідно висновку експертизи, 1337 кв. м., яка знаходиться в загальному користуванні сторін. З урахуванням часток в домоволодінні, він має право отримати в користування земельну ділянку площею 445,67 кв. м., ОСОБА_9 148,56 кв. м., сімя ОСОБА_6 228,83 кв. м., ОСОБА_8 267,40 кв. м., ОСОБА_7 334,25 кв. м.. Фактично належна йому частина домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 197,6 кв. м., вхід до якої обладнано з вул. Пушкіна, інших співвласників - з вул. Чкалова та вул. Савицького. Належна сімї ОСОБА_6 частина домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 111,22 кв. м.. Площа вільної від забудови земельної ділянки, якою користується він та сімя ОСОБА_6, становить 101,59 кв. м., що не відповідає долям в домоволодінні. В користуванні ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повинна бути земельна ділянка площею 750,21 кв. м. = 148,56 кв. м + 267,40 кв. м. + 334,25 кв. м.. Фактично у їх користуванні знаходиться земельна ділянка з виходом на вул. Савицького, площею згідно висновку експерта, - 936,76 кв. м., що більше розміру часток в домоволодінні на 186,55 кв. м..

За умови зносу або часткового переобладнання самовільно побудованої прибудови літ. «а-12», знесення не визначеної під конкретною літерою в техпаспорті металевої конструкції, на земельній ділянці, якою фактично користуються ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, можливо виділити: - йому земельну ділянку, площею 240,64 кв. м. з виходом на вул. Пушкіна; - сімї ОСОБА_6 земельну ділянку площею 159,60 кв. м. з обладнанням виходу на вул. Савицького через земельну ділянку, якою фактично користуються ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_7

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 152 ЗК, остаточно просив: 1) виділити йому земельну ділянку площею 240,64 кв. м., яка розміщена за адресою: м. Ізмаїл, вул. Пушкіна/Чкалова, 49/70 з виходом на вул. Пушкіна; 2) зобовязати відповідача ОСОБА_8 знести самовільно побудовану прибудову літ. «а-12» для організації виходу відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на вул. Савицького в м. Ізмаїл; 3) зобовязати відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 знести самовільно побудовану металеву споруду; 4) виділити йому як окремий обєкт нерухомості 1/3 частину домоволодіння за адресою м. Ізмаїл, вул. Пушкіна/Чкалова, 49/70 та визнати за ним право власності на приміщення з літ. «А», «А-1»: № 1 торговий зал, площею 48,5 кв. м.; № 2 торговий зал, площею 48,2 кв. м.; № 3 кабінет, площею 9,7 кв. м.; № 4 санвузол, площею 3,4 кв. м.; № 5 котельня, площею 2,8 кв. м.; приміщення І підвал, площею 17,0 кв. м.. Загалом по магазину загальною площею 112,6 кв. м., а з підвалом - 129,6 кв. м.; 5) зобовязати КП «Ізмаїльське БТІ» зареєструвати за ним право власності на вищевказані приміщення; 6) припинити за ним та відповідачами право спільної часткової власності на домоволодіння по вул. Пушкіна/вул. Чкалова, 49/70 в м. Ізмаїлі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідачів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5В, ОСОБА_6 та їх представник проти задоволення позову заперчували.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В попередньому судовому засіданні заявила про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Ізмаїльське МБТІ» в судове засідання свого представника не направило. Про час та місце розгляду справи сповіщене належним чином, причини неявки представника суду не повідомило.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.12 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального (ст. ст. 363, 364, 377 ЦК, ст. 88 ЗК) та процесуального (ст. ст. 213, 214 ЦПК) права: - учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання у володіння, користування частини земельної ділянки, яка відповідає розміру його долі в нерухомості; - належні йому 1/3 частини спірного домоволодіння можна виділити в окремий обєкт нерухомості з припиненням спільної часткової власності; - порядок землекористування між сторонами фактично склався.

В апеляційному суді представник ОСОБА_3 підтримав доводи та вимог, які викладені в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_8 вважав необхідним апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «Ізмаїльське МБТІ» апеляційному суду письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає. Висновки суду щодо частини позовних вимог зроблено при їх невідповідності обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 26.09.91 р. за адресою вул. Чкалова, 70 в м. Ізмаїл Одеської області виділено ОСОБА_9 та ОСОБА_8 земельні ділянки площею по 180 кв. м. кожній. Вказане рішення суду є чинним. Між сторонами за вказаним рішенням суду встановлений порядок користування земельною ділянкою, який не може бути змінений без зміни часток в будівлі. За висновком експерта № 28/09 від 06.07.09 р. площа земельної ділянки під домоволодінням складає 1487 кв. м.. Запропонувати варіант розподілу земельної ділянки з організацією двох окремих виходів на вулицю неможливо. За висновком експерта № 08/10 від 31.03.10 р. площа земельної ділянки під домоволодінням визначена у розмірі 1337 кв. м.. Встановлено варіант порядку користування земельною ділянкою. Разом з тим, за наявності рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 26.09.91 р. таке твердження є помилковим і не відповідає обєктивній обставині по справі (Т.2, а. с. 30 зворотна сторона - 31).

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо неможливості встановлення порядку користування земельною ділянкою без зміни часток в будівлі є помилковим. Однак, суд першої інстанції в цілому дійшов вірного висновку щодо неможливості встановлення порядку користування земельної ділянки, оскільки: - висновки експертиз щодо розміру земельної ділянки є суперечливими; - експертизами не встановлено розмір земельної ділянки, який було надано в користування співвласникам домоволодіння органом місцевого самоврядування та його конфігурація. Цього не враховано при встановлені порядку користування земельною ділянкою; - не відображено у висновках експертизи фактичний порядок користування земельною ділянкою, з врахуванням рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 26.09.91 р. (Т. 1, а. с. 92 104, 143 150).

Доводи апеляційної скарги, при встановлених судом обставинах, не спростовують висновку суду першої інстанції щодо неможливості встановлення між співвласниками домоволодіння порядку користування земельною ділянкою.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, згідно наданого представником позивача апеляційному суду рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 1616 від 23.11.53 р. про закріплення за домоволодінням земельної ділянки площею 910 кв. м. (Т. 2, а. с.82, 83), також неможливо, оскільки матеріали справи не містять доказів про конфігурацію такої земельної ділянки та варіант її поділу з врахуванням рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 26.01.91 р..

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3М щодо виділення йому як окремого обєкту нерухомості 1/3 частин домоволодіння та припинення за ним та відповідачами права спільної часткової власності на домоволодіння.

Між сторонами склалися правовідносини щодо припинення права спільної часткової власності.

За правилами, передбаченими ст. ст. 358, 364 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Встановлено, що позивач є власником 1/3 частини домоволодіння, які у встановленому порядку було переобладнано з квартир №№ 1, 3 у нежитлове приміщення (магазин), який складається з: літ. «А», «А-1»: № 1 торговий зал, площею 48,5 кв. м.; № 2 торговий зал, площею 48,2 кв. м.; № 3 кабінет, площею 9,7 кв. м.; № 4 санвузол, площею 3,4 кв. м.; № 5 котельня, площею 2,8 кв. м.; приміщення І підвал, площею 17,0 кв. м.. Загалом по магазину загальною площею 112,6 кв. м., а з підвалом - 129,6 кв. м.. На вказано нерухоме майно позивачу видано свідоцтво про право власності (Т. 1, а. с. 4- 6, 62 67, 84). Договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в письмовій формі співвласниками не укладено, нотаріально його не посвідчено. Виділення ОСОБА_3 в окремий обєкт нерухомості належних йому 1/3 частин домоволодіння права інших співвласників не порушує, оскільки таке виділення відбувається згідно їх часток у нерухомості та встановленого між співвласниками порядку користуванням домоволодінням.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на приміщення магазину та зобовязання КП «Ізмаїльське БТІ» зареєструвати за ним право власності на вищевказані приміщення є законним та обґрунтованим. Його зроблено на підставі наявних в матеріалах справи доказів, він відповідає вимогам ст. 386 ЦК та ст. ст. 3, 16 ЦПК. Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3: - виділення в натурі у власність ОСОБА_3 з належного співвласникам домоволодіння по вул. Пушкіна/Чкалова, 49/70 в м. Ізмаїлі Одеської області, як окремий обєкт нерухомості, 1/3 реальних часток вказаного домоволодіння, літери «А», «А1», в складі приміщень: - № 1 - торговий зал, площею 48,50 кв. м.; - № 2 торговий зал, площею 48,20 кв. м.; - № 3 кабінет, площею 9,70 кв. м.; - № 4 санвузол, площею 3,40 кв. м; - № 5 котельня, площею 2,80 кв. м.. З літери «а3» приміщення І підвал, площею 17,00 кв. м.; - припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 з іншими співвласниками на домоволодіння по вул. Пушкіна/Чкалова, 49/70 в м. Ізмаїлі Одеської області. В решті позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2012 року -скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_3 з належного співвласникам домоволодіння по вул. Пушкіна/Чкалова, 49/70 в м. Ізмаїлі Одеської області, як окремий обєкт нерухомості, 1/3 реальних часток вказаного домоволодіння, літери «А», «А1», в складі приміщень: - № 1 - торговий зал, площею 48,50 кв. м.; - № 2 торговий зал, площею 48,20 кв. м.; - № 3 кабінет, площею 9,70 кв. м.; - № 4 санвузол, площею 3,40 кв. м; - № 5 котельня, площею 2,80 кв. м.. З літери «а3» приміщення І підвал, площею 17,00 кв. м..

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 з іншими співвласниками на домоволодіння по вул. Пушкіна/Чкалова, 49/70 в м. Ізмаїлі Одеської області.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: М. В. Процик

ОСОБА_1