Справа № 2-1006/12
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

15 лютого 2012 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Калініченко О.Б.
при секретарі Прокопчук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України про скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :

Позивач 31.10.2011 року звернувся з зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за ним та членами його сім`ї право на зарахування до часу перебування на квартирному обліку у м. Києві попереднього часу перебування на такому обліку за місцем служби у смт. Гостомель з 25.10.1989 року, скасувати рішення житлової комісії Генерального Штабу Збройних Сил України, прийняте на засіданні 20.10.2010 року (протокол №2) в частині залишення незмінною дати постановлення позивача ОСОБА_1 на квартирний облік разом з сім`єю з 03.03.1995 року.
Крім того, позивач просить зобов`язати Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України та Житлову комісію Генерального штабу України перенести дату його зарахування на квартирний облік та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03.03.1995 року на 25.10.1989 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо його черги в гарнізоні м. Києва та отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік.
Свої вимоги мотивує тим, що він полковник запасу, проходив службу в Збройних Силах України з 05.08.1978 року по 03.12.2008 року та був звільнений в запас за станом здоров`я, календарна вислуга складає 30 років. За весь час проходження служби він та його сім`я проживали у гуртожитку та під час проходження військової служби в смт. Гостомель Київської області він разом зі своєю сім`єю у складі 4 осіб став на квартирний облік за місцем служби з 25.10.1989 року згідно з рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Гостомель.
24.01.2002 року його було переведено на військову службу до м. Києва па посаду старшого офіцера організаційно-планового відділу Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки ЗС України. Оскільки його квартирна справа не передавалась за новим місцем служби на квартирному обліку його та членів сім`ї необхідно було відновити за новим місцем служби.
Так, 14.06.2000 року відбулося засідання Житлової комісії Міністерства оборони України на якому була розглянута заява його дружини щодо зарахування сім`ї (4 особи) до житлової комісії Центрального апарату Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України для постановки в чергу на поліпшення житлових умов (квартирний облік) за новим місцем служби. Згідно з рішенням комісії, оформленому в протоколі від 14.06.2000 року №20, позивача було зараховано на квартирний облік в загальну чергу (у складі сім`ї) з 14.06.2000 року.
12.03.2008 року житловою комісією Центрального апарату Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України було прийнято рішення (протокол №14) про переведення квартирного обліку з дружини ОСОБА_2 на позивача ОСОБА_1 та постановки його разом з членами сім`ї (4 особи) на квартирний облік з 03.03.1995 року.
Однак позивач, враховуючи, що він відповідно до п.3.7. «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень`у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону, має право на зарахування на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, яким є дата 25.10.1989 року, звернувся 12.10.2010 року з заявою до Житлової комісії Генерального штабу про перенесення дати постановки його та членів моєї сім`ї з 03.03.1995 р. на 25.10.1989 року (право перебування з якої підтверджено довідкою Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України від 23.05.09 №115). Проте, відповідна заява була залишена 20.10.2010 року за рішенням відповідача без задоволення.
Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що вказане рішення є неправомірним, оскільки суперечить вимогам ст. 43 ЖК УРСР, постанові Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями`та порушує його права та інтереси.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерств оборони України у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що згідно з вимогами Інструкції, затвердженої наказом №577, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону, військовослужбовці мають право на зарахування на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом на першочергове або позачергове одержання житла.
Однак в прикінцевих положеннях про внесення змін до ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`вказано, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим законом забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Так, у п.11.14,24 «Положення, наказу №20»діючого з 03.03.1995 року вперше була закріплена норма щодо збереження попереднього часу при зарахування на квартирний облік, а згідно «Положення, наказ «220», діючого з 23.12.1992 року правова норма щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону( іншу місцевість) відсутня і, як причинний наслідок цього, військовослужбовці зараховувалися на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби.
Таким чином, у військовослужбовців, які були зараховані до введення в дію наказу №577, дата зарахування на квартирний облік зафіксована 03.03.1995 року, а ті хто були зараховані раніше 03.03.1995 року дата зарахування зафіксована датою прийняття рішення житлової комісії.
Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає, що зарахування позивача на квартирний облік з 09.09.1992 року буде порушувати конституційні права військовослужбовців зарахованих на квартирний облік з 03.03.1995 року по 10.11.2006 року, а також за період з 1991 року по 1995 рік, а враховуючи, що всі громадяни мають рівні конституційні права, тому з задоволенні вимог позивача просить відмовити.
Представник відповідача Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що рішення житлової комісії прийнято відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши листи відповідача, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 31, 34 Житлового Кодексу України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством України, та беруться на облік для одержання жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду.
Відповідно до п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог.
Згідно з п.35 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби. Військовослужбовці беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром останньої, і перебувають на обліку до одержання жилого приміщення.
Судом встановлено, що позивач являється полковником запасу, проходив службу в Збройних Силах України з 05.08.1978 року по 03.12.2008 року та був звільнений в запас за станом здоров`я, календарна вислуга складає 30 років.
Таким чином, позивач в силу ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`має право на забезпечення житлом з врахуванням його пільг. Проте, черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
За весь час проходження служби він та його сім`я проживали у гуртожитку, під час проходження військової служби в смт. Гостомель Київської області він разом зі своєю сім`єю у складі 4 осіб, став на квартирний облік за місцем служби з 25.10.1989 року згідно з рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 м. Гостомель.
24.01.2002 року його було переведено на військову службу до м. Києва па посаду старшого офіцера організаційно-планового відділу Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки ЗС України. Оскільки його квартирна справа не передавалась за новим місцем служби, на квартирному обліку його та членів сім`ї необхідно було відновити за новим місцем служби.
Так, 14.06.2000 року відбулося засідання Житлової комісії Міністерства оборони України на якому була розглянута заява його дружини щодо зарахування сім`ї (4 особи) до житлової комісії Центрального апарату Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України для постановки в чергу на поліпшення житлових умов (квартирний облік) за новим місцем служби. Згідно рішення комісії, зареєстрованому в протоколі від 14.06.2000 року №20, позивача було зараховано на квартирний облік в загальну чергу (у складі сім`ї) з 14.06.2000 року.
12.03.2008 року житловою комісією Центрального апарату Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України було прийнято рішення (протокол №14) про переведення квартирного обліку з дружини ОСОБА_2 на позивача ОСОБА_1 та постановки його разом з членами сім`ї (4 особи) на квартирний облік у загальну чергу з 03.03.1995 року.
Однак позивач, не погоджуючись з відповідним рішенням звернувся до Житлової комісії Генерального штабу про перенесення дати постановки його та членів сім`ї з 03.03.1995 року на 25.10.1989 року (право перебування з якої підтверджено довідкою Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України від 23.05.2009 року №1 15).
Згідно витягу з протокол №2 засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України від 20.10.2010 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перенесення дати перебування його та членів його сім`ї на квартирному обліку у загальній черзі з 03.03.1995 року на дату 25.10.1989 року (за якою було поставлено на квартирний облік у Гостомельському гарнізоні), позивачу було відмовлено у перенесенні дати зарахування на квартирний облік та залишено її не змінною, обґрунтовуючи цю обставину положеннями п.2 Наказу Міністра оборони України №20 від 03.02.1995р. (набрав чинності 03.03.1995р.).
У зазначеному пункті передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03.03.1995 року.
Правомірність застосування до даного випадку норм наказу МОУ №20 від 03.02.1995 року (який з 06.10.2006 року втратив чинність) відповідач обґрунтовує прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(набрав чинності 01.01.2005 року), пунктом 2 яких передбачено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Таким чином, починаючи з березня 1995 року по серпня 2006 року порядок зарахування військовослужбовців на квартирний облік регулювався наказом Міністра оборони України від 03.02.95 № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України».
Цим наказом було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності даного наказу, тобто з 03.03.1995 року, будь-які інші нормативно-правові акти, які б містили механізм перенесення черги квартирного обліку для військовослужбовців України відсутні.
Проте вбачається, що п.2 наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року за № 20 всупереч вимогам ст.ст. 38-44 ЖК України щодо черговості надання жилих приміщень для військовослужбовців фактично визначає не за часом взяття їх на квартирний облік, а за часом набрання чинності цим наказом.
Таке обмеження, на думку суду, порушує право позивача на житло, передбачене ст. 47 Конституції України, Житловим кодексом України, ст. 16 Закону України «Про збройні сили», ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки за таких умов його місце в квартирній черзі в зв`язку з переїздом до іншого гарнізону визначено датою набрання чинності відомчим наказом 03.03.1995 року, а не з часу взяття на облік, тобто з 25.10.1989 року.
Таким чином вбачається, що підставою для зміни дати постановлення на квартирний облік позивача стало його переміщення по військовій службі, пов`язане з переїздом до іншого гарнізону, а якщо б відповідна підстава відпала, то дата постановлення на облік 25.10.1989 року була б не змінною.
Між тим, переміщення по службі позивача здійснювалось відповідно до рішень вищестоящих органів у визначеному Положенням про проходження військової служби особам офіцерського складу, прапорщиками (Мічманами) Збройних сил України, затвердженого Указом Президента України від 03.05.1993 року № 174, порядку.
Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із головних принципів права є принцип соціальної справедливості.
Виходячи із вказаних конституційних положень та нормативно-правових актів України, суд приходить до висновку, що позивач, який перебував на квартирному обліку до набуття чинності наказу МО України № 20 ( від 03.03.1995 року) у Гостомельському гарнізоні, та після переїзду до іншого гарнізону має таке саме право як й інші військовослужбовці ЗС України після набуття чинності зазначеним наказом на перенесення дати постановки на квартирний облік.
Таким чином, оцінюючи в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню.
Разом з тим, викладені позивачем обставини та вимоги ніяким чином не стосуються діяльності Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та вчинення ним будь-яких дій, повноважень щодо вирішення питання про зарахування на квартирний облік немає, тому позов до нього задоволенню не підлягає.
Повноваження щодо зарахування (зняття) військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, надані створеним у Збройних Силах України житловим комісіям, порядок створення та організації діяльності яких визначений Положенням № 517 від 11.09.2007 року, рішення яких підлягають виконанню.
Враховуючи викладене, та керуючись, ст.ст. 43, 46, 48-50 ЖК України, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ЗУ «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей», п. 32 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, п. п. 1.7, 4.1 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України про скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати рішення житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України, оформлене протоколом № 2 від 20.10.2010 року, щодо відмови полковнику запасу ОСОБА_1 у перенесенні дати квартирного обліку неправомірним.
Зобов`язати житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України вирішити питання щодо визначення дати взяття полковника запасу ОСОБА_1 на квартирний облік відповідно до вимог ст.ст. 38-44 ЖК України.
Позов ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: