Справа № 1412/8483/12
Провадження № 2-п/1412/172/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Юрчак Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В:

Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено заочне рішення від 11 червня 2010 року у справі № 2-6100/10 за позовом відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаним рішенням позовні вимоги були задоволені у повному обсязі.

10. 03. 2012 представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 П.В. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що приймати участь у розгляді справи в суді ОСОБА_1 не міг, оскільки не був повідомлений про розгляд справи належним чином, тому що за адресою постійного проживання не проживав через відрядження до Лівії. Також вказував на те, що суд не дослідив іпотечний договір на предмет його дійсності, не врахував того, що зазначений договір насправді є договором поруки, а також не надано було оцінку співмірності стягуваної заборгованості.

В судовому засіданні представник вимоги за заявою підтримав, просив заяву задовольнити, заочне рішення суду скасувати.

Представник публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» проти задоволення заяви про перегляд судового рішення заперечив, посилаючись на те, що відповідачу неодноразово надсилались повідомлення про час та місце розгляду справи, але останній до суду не зявлявся, а покладені в основі перегляду рішення обставини не підтверджено жодними доказами, а тому рішення у справі є законним та обгрунтованим, відсутні підстави для його перегляду.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на час слухання справи та ухвалення рішення по справі відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, однак належно та вчасно повідомлявся. Про зазначене свідчать наявні в матеріалах справи дані про повідомлення відповідача, зокрема те, що судові повістки (виклики) отримувала дружина ОСОБА_1, яка інформувала чоловіка (ОСОБА_1П.) про судові засідання, що вбачається з її заяви до суду від 21. 05. 2010 (а. с. 115), а тому, як наслідок, ОСОБА_1 був належним чином поінформований про факт звернення позивача до суду з позовом, наявність у провадженні суду такої справи та необхідність (можливість) зявлятися за викликами в судові засідання, і користуватися належними йому правами як сторони у справі.

Вказані обставини, за яких ОСОБА_1 було судом повідомлено про судові засідання відповідають положенням ч. 3 ст. 76 ЦПК України, відповідно до якої, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, та ч. 5 ст. 74 ЦПК України, згідно з якою у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Разом з тим слід зазначити, що посилання представника заявника на ті обставини, що ОСОБА_1 з 2005 року перебував у відрядженні в Лівії, суд вважає необґрунтованими, оскільки належного підтвердження безперервного перебування заявника в Лівії у вказаний ним період суду не надано, а копія паспорту ОСОБА_1 для виїзду закордон свідчить про зворотнє: з зазначеного документу вбачається, що заявник періодично повертався до України та знову відбував з її території.

Обставинам, на які представник заявника посилається як на підставу перегляду заочного рішення судом вже було надано оцінку при вирішенні справи та ухваленні рішення. Суду не надано відповідних доказів, не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Більш того, рішення суду, про перегляд якого звернувся заявник, вже переглядалося судом апеляційної інстанції і рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2010 року ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16. 05. 2012 було залишене без змін (а.с. а.с. 305, 306), та вступило в законну силу.

Таким чином, за викладеного вище суд дійшов висновку про те, щодоказів, що свідчать про поважність причин неявки відповідача ОСОБА_1 в судове засідання суду не надано, а вказані в заяві про перегляд заочного рішення підстави не можуть бути покладені в основу перегляду заочного рішення, а тому заява підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України у разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення заочне рiшення може бути оскаржене в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 208-218, 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 П.В. про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11. 06. 2010 р по справі № 2-6100/10 без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку згідно зі ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська