Справа № 22ц 1675/2012 р. Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в суді 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді : Воробйової Н.С.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.,

при секретарі: Бобку О. В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту належності майна спадкодавцю, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року позивачка ОСОБА_7 звернулась до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 з вказаним позовом просила суд визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться за адресою вул. Лісова, буд. 5, с. Воронівка, Кагарлицький район, Київська область. Свої вимоги мотивує тим, що 9 червня 2008 року помер її дід ОСОБА_8, який до дня смерті проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний будинок є спадковим майном, який її дочка прийняла у спадщину за заповітом спадкодавця на все майно шляхом звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Так як спадковий будинок у встановленому порядку не був зареєстрований в БТІ, то відсутній правовстановлюючий документ на обєкт нерухомості.

В судовому засіданні суд першої інстанції замінив позивача ОСОБА_7 на ОСОБА_4 яка досягла повноліття. Просила встановити юридичний факт належності на праві власності спадкодавцю ОСОБА_8 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою вул. Лісова, 5, с. Воронівка, Кагарлицький район, вартістю 30996 грн.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Встановити юридичний факт належності на праві власності спадкодавцю ОСОБА_8 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська обл., Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Лісова № 5 вартістю 30996 грн.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська обл., Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Лісова № 5 вартістю 30996 грн..

Не погоджуючись з рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на дане рішення та просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції було винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним і необґрунтованим, постановленим по неповно та неналежно встановленим, дослідженим та оціненим обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2008 року помер ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть та зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 7). Відповідно до довідки виданої виконкомом Халчанської сільської ради Кагарлицького району ОСОБА_8 проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначений будинок.

Житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Київська обл., Кагарлицький район, с. Воронівка, вул. Лісова № 5 було придбане спадкодавцем з дружиною ОСОБА_10 як спільна сумісна власність в колгоспному дворі відповідно до ч.1 ст.120ЦК України (1963 року) і їх частки слід визначити відповідно до ст.ст. 123, 126 ЦК України (1963 року). Після смерті 31.12.1997 року дружини спадкодавець як спадкоємець першої черги за законом один прийняв спадщину після її смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України ( 1963 року), так як протягом 6 місяців з дня смерті дружини користувався їх спільним будинком, але не оформив спадкових прав після смерті дружини. За життя ОСОБА_8 не отримував свідоцтва про право власності на нерухоме майно та не провів державну реєстрацію прав на спірну нерухомість відповідно до вимог ст. 182 ЦК України.

ОСОБА_8 при житті, а саме 13 червня 2006 року зробив заповідальне розпорядження за умовами якого на випадок смерті все його майно, де б воно не перебувало і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він матиме за законом право заповів: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Відповідно до відповіді Кагарлицької районної державної нотаріальної контори яка знаходиться в матеріалах справи, щодо майна померлого 06 червня 2008 року ОСОБА_8 заведена спадкова справа за № 454 за заявою по закону дочки померлого-Литвин ОСОБА_11 від 08 серпня 2008 року та заявою по заповіту - ОСОБА_4 від 27 вересня 2008 року. Та 31 жовтня 2009 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, майновий пай, грошовий вклад на імя ОСОБА_4 (а.с. 145).

Спадкоємцями першої черги за законом є діти ОСОБА_8 та ОСОБА_10: дочка померлого ОСОБА_5 та сини ОСОБА_3 і ОСОБА_6. Їхня мати ОСОБА_10 померла раніше батька 31 грудня 1997 року. Спадщину після смерті якої вони прийняли шляхом вступу у володіння та користування частиною майна і особистих речей померлої. Оформляти спадщину в нотаріальній конторі вони не стали. Після смерті ОСОБА_8 протягом шестимісячного строку звернулись до Кагарлицького районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і державним нотаріусом ОСОБА_12 було заведено спадкову справу № 454 від 08 серпня 2008 року.

Посилання апелянта на те, що вони прийняли спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, спростовуються матеріалами справи. Оскільки їм було надано достатньо можливостей реалізувати свої процесуальні права. Повідомлення державного нотаріуса про те, що після смерті ОСОБА_10 31 жовтня 2000 року подав заяву про прийняття спадщини її син ОСОБА_6 не підтверджує прийняття останнім спадщини, так як заява не подана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 визначив у заповіті єдиним спадкоємців після своєї смерті ОСОБА_4, крім того визначив, що даному спадкоємцю він заповідає усе належне йому на час смерті майно. На час вирішення судом справи заповіт не визнано недійсним, спадкоємець ОСОБА_4 не відмовилась від прийняття спадщини, щодо ОСОБА_8 ОСОБА_4 не вчинено дій, зазначених у ст. 1241 ЦК України.

ОСОБА_4 прийняла спадщину за заповітом спадкодавця на все майно шляхом звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини яким є день смерті спадкодавця.

Однак отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право власності на спірне спадкове майно не може, так як за життя спадкодавець не отримував свідоцтва про право власності на нерухоме майно та не провів державну реєстрацію прав на нерухомість. Вказане підтверджується повідомленням нотаріуса про прийняття спадщини, заповітом спадкодавця від 13.06.2006 року, техпаспортом на житловий будинок.

Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських ОСОБА_12 депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської ОСОБА_12 депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувану на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, введення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим.

Як вбачається з виписок з погосподарських книг виданою виконкомом сільської ради Кагарлицького району Київської обл. житловий будинок, який знаходиться в с. Воронівка, Кагарлицького району, Київської області по вул. Лісова № 5, дійсно належав ОСОБА_8 згідно погосподарських книг (а.с. 126,135,136).

Не погоджуючись з заповітом померлого ОСОБА_8, його син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 звертались до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 8 листопада 2010 року, залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2011 року в позові відмовлено. Таким чином заповіт є чинним, дійсним, ніким не скасований.

Виходячи з наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно надав оцінку зібраним по справі доказам та прийшов до правильного висновку про задоволення позову.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Тому колегія суддів, перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, 209, 218 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Н.С.Воробйова

Судді : Н.В.Ігнатченко

ОСОБА_13