Справа № 1013/6809/2012
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернов Д. Є.

при секретарі Радзівон С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності заповіту та про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2011 року померла її мати - ОСОБА_3 На випадок смерті мати зробила розпорядження щодо майна та склала заповіт на її імя від 26.03.1997 року. Заповіт складений в смт. Коцюбинське, секретарем виконкому та зареєстровано в реєстрі № 131. Даним заповітом мати зробила розпорядження згідно якого, на випадок її смерті їй, заповідала квартиру АДРЕСА_1 на основі свідоцтва про право власності на житло № 248 від 19.08.1994 року. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері вона звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права вона не може з наступних причин. Оскільки нотаріус, вивчивши представлені нею документи, виявила в них різне написання імені її матері, а саме: у свідоцтві про смерть зазначеного Щербина, а у заповіті помилкового було зазначено прізвище матері як Щербіна. Причому на першій сторінці заповіту прізвище матері ОСОБА_5, а на зворотній сторінці вказано правильно ОСОБА_3. Очевидно, що в обох документах зазначена одна і та сама особа, проте у звязку з намаганням перекласти прізвище з російської на українську, були зроблені описки.

Позивач, вказує, що вона дійсно була дочкою померлою. Прізвище позивача було змінене у звязку з реєстрацією шлюбу. Відтак від народження вона була ОСОБА_6, а після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище чоловіка Дякова. Крім того, вона надає, цілий ряд документів її матері: пенсійне посвідчення, посвідчення учасника війни, де її прізвище також плутають та пишуть або через Ияк ОСОБА_6, або через Іяк ОСОБА_5. Однак, як видно на фотографіях це одна і таж особа. З цього випливає, що заповіт складено на імя позивача, від імені її матері ОСОБА_3, та цей заповіт належить їй як підстава для отримання спадщини. Крім того, вона не може оформити спадщину, оскільки зроблено також помилку у правовстановлюючому документі про право власності на спадкову квартиру. Спадкова квартира, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 26 належала її матері на підставі Свідоцтва про власність на житло № 248 від 19.08.1994 року. Однак, при видачі свідоцтва орган приватизації Білицький ДОКдопустив помилку і зазначив прізвище її матері Щербіна, тобто замість літери И, зазначили І. Виправити цю помилку зараз неможливо з двох причин: такого підприємства як Білицький ДОКне існує і власниця квартири померла.

Крім того, позивач зазначає, що змушена ставити Відповідачем по справі свого сина, оскільки останній вселився до спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та не погоджується виїхати до того часу поки в неї не буде правовстановлюючих документів на майно.

В звязку з вищевикладеним, просила встановити факт, належності їй заповіту від 26.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 131 від імені ОСОБА_3 їй ОСОБА_1, визнати за нею право власності на спадкове майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В судове засіданні позивач не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про місце, дату та час розгляду справи. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задоволити.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що 22.08.2011 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть від 26.08.2011 року серії 1-ОК № 226134 (а.с.7). На випадок смерті її мати зробила розпорядження щодо майна та склала заповіт на її імя від 26.03.1997 року. Заповіт складений в смт. Коцюбинське, секретарем виконкому та зареєстровано в реєстрі № 131. Даним заповітом мати зробила розпорядження згідно якого на випадок її смерті їй, заповідала квартиру АДРЕСА_1 на основі свідоцтва про право власності на житло № 248 від 19.08.1994 року, що підтверджується заповітом від 26.03.1997 року (а.с.14). У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за № 52320116 (а.с.10) Оформити свої спадкові права позивач не може з наступних причин. Оскільки нотаріус, вивчивши представлені нею документи, виявила в них різне написання імені її матері, а саме: у свідоцтві про смерть зазначено Щербина, а у заповіті помилкового було зазначено прізвище матері як Щербіна. Причому на першій сторінці заповіту прізвище матері ОСОБА_5, а на зворотній сторінці вказано правильно ОСОБА_3. Очевидно, що в обох документах зазначена одна і та сама особа, проте у звязку з намаганням перекласти прізвище з російської на українську, були зроблені описки.

Судом встановлено, що позивач дійсно була дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому в графі мати зазначено російською мовою Щербина Мария Васильевна, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.12.1960 року, серії ІІ-УР № 352827 (а.с.8). Прізвище позивача було змінене у звязку з реєстрацією шлюбу. Відтак від народження вона була ОСОБА_6, а після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище чоловіка Дякова, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Крім того, вона надає, цілий ряд документів її матері: пенсійне посвідчення, посвідчення учасника війни, де її прізвище також плутають та пишуть або через ияк ОСОБА_6, або через Іяк ОСОБА_5 (а.с.12). Однак, як видно на фотографіях це одна і таж особа. З цього випливає, що заповіт складено на імя позивача, від імені її матері ОСОБА_3, та цей заповіт належить їй як підстава для отримання спадщини.

Крім того, судом встановлено, що зроблено помилку і у правовстановлюючому документі про право власності на спадкову квартиру. Спадкова квартира, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 26 належала матері позивача на підставі Свідоцтва про власність на житло № 248 від 19.08.1994 року (а.с.11). Однак, при видачі свідоцтва орган приватизації Білицький ДОКдопустив помилку і зазначив прізвище її матері Щербіна, тобто замість літери И, зазначили І. Виправити цю помилку зараз неможливо з двох причин: такого підприємства як Білицький ДОКне існує і власниця квартири померла. Про те, що її матері належала вказана квартира, вказують наступні докази: адреса квартири фігурує у всіх договорах, заявах до установ (заяви померлої до Пенсійного управління (а.с.16), договору банку (а.с.17), рішення виконкому (а.с.15).

Крім того, позивач зазначає, що змушена ставити Відповідачем по справі свого сина, оскільки останній вселився до спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та не погоджується виїхати до того часу поки в неї не буде правовстановлюючих документів на майно.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Крім того, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведені вище обставини стверджуються копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії 1-ОК № 226134, копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 ІІ-УР № 352827, свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-БК № 327611, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29387869, копією свідоцтва про власності на житло, копією заповіту та іншими матеріалами справи.

За даних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 29.10.2012 року не здійснювалось.

На підставі ст. ст. 384, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 197, 212-215, 256 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 складеного заповіту від 26.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 131 від імені ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7