Справа № 2/2506/577/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2012 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.

при секретарі Тимошенко О. А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк»до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра»відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту та заборони відчуження з майна,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту та заборони відчуження з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», згідно іпотечного договору № 90-24/П/2008/І від 14.07.2008 року, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2011 року.

В обґрунтування позову зазначив, що вказане майно перебуває у позивача в іпотеці, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 16.06.2011 року визначено порядок звернення стягнення на 87 будинку 18 по вул.. Бєлова в м. Чернігові, в рахунок погашення перед Банком заборгованості, однак, постановою державного виконавця від 19.10.2011 року на все майно відповідача накладено арешт, що унеможливлює реалізацію нерухомого майна та погашення заборгованості за рахунок його продажу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову.

Представники Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра»та відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

14.07.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти на споживчі потреби в розмірі 185000 грн. строком до 13.07.2018 року включно. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору відповідач передав позивачеві в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 до витягу з державного реєстру обтяжень нерухомого майна, обтяження вищезазначеного нерухомого майна зареєстроване 14.07.2008 року. Відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 16.06.2011 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за основним зобовязанням згідно кредитного договору № 90-24 П/2008 від 14.07.2008 рок, визначеної станом на 22.12.2010 року в розмірі 155000 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, шляхом надання ПАТ «Мегабанк» права продажу предмету іпотеки від свого імені за довго ром купівлі-продажу з третіми особами, втановивши початкову ціну продажу квартири в сумі 215921 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2011 року державним виконавцем Миргородського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, право чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконаче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав.

Вимога позивача про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», згідно іпотечного договору № 90-24/П/2008/І від 14.07.2008 року, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2011 року є такою, що ґрунтується на законі, заявлена до належних відповідачів, а тому підлягає задоволенню.

Отже, даний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», згідно іпотечного договору № 90-24/П/2008/І від 14.07.2008 року, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2011 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя І.В. Литвиненко