Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.05.2012 Фрунзенський районний суд
м. Харкова в складі: судді Тарасенко
Л.М., при секретарі Ільюта А.С., за участю
адвоката Кучинської І.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Публічне
акціонерне товариство «Надра» про
розірвання шлюбу, поділ майна та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 про поділ
майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21 травня 2010 року
звернулась до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що останні два роки
між ними постійно виникають сварки з
різних питань. Сімейно-шлюбні
відносини припинені. Вважає неможливим
примирення та збереження сім»ї.

Також просить поділити майно
набуто ними в період зареєстрованого
шлюбу, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та
квартиру АДРЕСА_2. Виділити їй квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до
ОСОБА_1 з зустрічним позовом про поділ
майна, в якому просить виділити йому
квартиру АДРЕСА_1, оскільки на
придбання зазначеної квартири були
витрачені кошти, які належали особисто
йому. Квартиру АДРЕСА_2 та грошові кошти
у розмірі 20426 грив.18 коп., які
знаходяться на депозитному рахунку в
ХФ ВАТ КБ «Надра»на ім.»я ОСОБА_1, які
належать йому та відповідачці,
оскільки придбані сумісно в період
шлюбу, залишити відповідачці, оскільки
з нею залишилась проживати малолітня
дитина.

Третя особа: представник
Публічного акціонерного товариства
«Надра»у судове засідання не з»явився,
повідомлявся про розгляд справи.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав, зустрічний позов визнав
частково.

Представник відповідача ОСОБА_2
-ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала
частково, зустрічний позов підтримала.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін ОСОБА_3, ОСОБА_4, а
також ОСОБА_2, допитаного в якості
свідка, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що
підлягають частковому задоволенню.
Позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Сторони зареєстрували шлюб 12
червня 2004 року. Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Чугуєву Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківській
області видане свідоцтво про шлюб
серії НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають дитину
-доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

У судовому засіданні встановлено,
що сімейно-шлюбні відносини сторони
припинили, оскільки останнім часом на
протязі двох років в сім»ї постійно
виникали сварки, які привели до
відчуження і припиненню
сімейно-шлюбних відносин. Сторони
стали проживати окремо. Малолітня
дитина сторін -донька ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження залишилася
проживати з матір»ю.

З пояснень представників сторін у
судовому засіданні вбачається, що
сторони не бажають примирення,
наполягають на розірванні шлюбу.

У відповідності до ч 2 ст. 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них.

Сторони тривалий час не
проживають разом однією сім»єю, на
примирення не згодні, суд вважає, що
збереження сім»ї являється
недоцільним і шлюб підлягає
розірванню. На утримання дитини
відповідач сплачує аліменти.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1
зазначила, що в період зареєстрованого
шлюбу вона разом з відповідачем ОСОБА_2
за сумісні кошти придбали квартиру
АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2. Вона бажає
собі квартиру АДРЕСА_1 з тих причин, що в
зазначеній квартирі проживає вона з
донькою.

В судовому засіданні
встановлено, що після припинення
сімейно-шлюбних відносин позивач
проживає в квартирі АДРЕСА_2, а
відповідач -в квартирі АДРЕСА_1.

Позивач не зареєстрована ні
квартирі АДРЕСА_2, ні в квартирі
АДРЕСА_1. Згідно відмітки в паспорті
зареєстрована в АДРЕСА_3, з 6 жовтня 2004
року.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований
в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу
від 26 листопада 2004 року посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округа ОСОБА_6,
ОСОБА_2 являється власником квартири
АДРЕСА_1.

Продаж квартири вчинено за 81 тис.
грив.

Згідно договору купівлі-продажу
від 28 січня 2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округа ОСОБА_7,
ОСОБА_1 являється власником квартири
АДРЕСА_2.

Продаж квартири вчинено за 80 тис.
грив.

Допитаний в якості свідка
відповідач ОСОБА_2 пояснив, що квартира
АДРЕСА_1 була придбана за його особисті
кошти, оскільки ще до реєстрації шлюбу,
з 2001 року він працював в Росії, заробив
11000 доларів США. Оскільки для придбання
квартири не вистачало грошей, йому
особисто його батьки подарували 5000
доларів США. В зв»язку з тим, що
квартира була куплена за його особисті
кошти договір купівлі-продажу був
оформлений на його ім.»я. ОСОБА_1, його
дружина, ніколи не ставила питання про
реєстрацію в цій квартирі. В квартирі
зареєстрований він один. Квартира
АДРЕСА_2 була придбана на сумісні кошти
з відповідачкою, а також грошові кошти
у розмірі 20425 грив. 18 коп., які
знаходяться в банку «Надра»на рахунку
на ім.»я ОСОБА_1. Він залишає цю квартиру
та грошовий вклад дружині, оскільки з
нею проживає дитина.

Представник позивача ОСОБА_1 не
заперечував, що дійсно в ХФ ВАТ КБ
«Надра»знаходиться грошовий вклад у
розмірі 20425 грив. 18 коп., який являється
сумісним з відповідачем і позивачка
згодна його поділити.

У відповідності до ч 1 ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.

Суд, дослідивши надані сторонами
докази, вважає сумісним майном сторін
квартиру АДРЕСА_2 та депозитний рахунок
установі банку у розмірі 20425 грив. 18 коп.

Згідно ч 1 ст.. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

Але ОСОБА_2 не бажає ділити
квартиру АДРЕСА_2 та грошовий вклад у
розмірі 20425 грив.18 коп., залишає все
сумісне майно дружині.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що дві
квартири являються сумісним майном,
але не ставить питання про сплату
грошової компенсації, не внесла
відповідну грошову суму на рахунок
суду.

Згідно висновку № 9239
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім..
проф..Бокаріуса від 2 грудня 2011 року
ринкова вартість квартири АДРЕСА_1
складає 292007 грив. Ринкова вартість
квартири АДРЕСА_2 складає 121217 грив.

Відповідно до ч 1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: майно, набуте нею, ним до
шлюбу.

Як встановлено у судовому
засіданні сторони зареєстрували шлюб 12
червня 2004 року. Квартира буда куплена
згідно договору купівлі-продажу 26
листопада 2004 року. Ще 4 листопада 2004
року ОСОБА_2 уклав договір з ВАТ фірма
«Аверс» на
інформаційне-консультативне
обслуговування згідно якого агенція
нерухомості зобов»язалась підібрати
для нього нерухомість -квартиру.

Суд вважає, що за п»ять місяців
сумісного життя сторони не мали
можливості за сумісні кошти придбати
квартиру вартістю 81 тис. грив.

У відповідності до ч 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.

ОСОБА_1 не довела, що квартира
АДРЕСА_1 являється сумісним майном
подружжя. Не надала доказів того, що
сума 81 тис. грив. на момент укладення
договору купівлі-продажу квартири
являлась сумісною.

Вирішуючи спір про поділ майна
подружжя, суд враховує Постанову
Пленуму Верхового Суду України № 11 від
21 грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», згідно якої необхідно
з»ясувати джерело придбання майна. Не
належить до спільної сумісної
власності майно одного з подружжя
набуте особисто до шлюбу; набуте за час
шлюбу на підставі договору дарування;
набуте за час шлюбу, але за кошти, які
належали одному з подружжя особисто.

ОСОБА_2 надав письмові докази
того, що його батьки в жовтні 2004 року
подарували йому особисто п»ять тисяч
доларів США для придбання квартири. Ще
до реєстрації шлюбу він працював в
Росії, заробляв гроші на придбання
квартири. Зазначені обставини позивач
нічим не спростувала.

Таким чином, суд вважає, що спірна
квартира була придбана в листопаді 2004
року за кошти, які належали особисто
ОСОБА_2.

В спірній квартирі проживає
ОСОБА_2 один. За весь час проживання
поліпшив її стан.

Суд не може погодитися з
позивачем, що її чоловік забрав ключі
від спірної квартири та перешкоджає їй
проживати в квартирі, оскільки не
зверталась до суду з позовом до
відповідача про порушення її житлових
прав.

З 2010 року кожен з сторін проживає
в квартирі, яка їм належить на праві
власності.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 10,11.60, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст..ст. 57,60,61,71,110,112 СК України,
ст..ст. 368 УК України,

в и р і ш и в:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, 12 червня 2004 року в відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану по м. Чугуєву, Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області, актовий запис
№ 76, розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище -ОСОБА_1.

ОСОБА_2 виділити квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 виділити квартиру АДРЕСА_2
та грошові кошти у розмірі 20425 грив. 18
коп., які знаходяться на депозитному
рахунку в Харківському філіалі
Публічного акціонерного товариство
«Надра».

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя -