Номер справи214/891/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2012 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Білик Н. В.,

з участю секретаря: Хижук Л.І.

адвоката : ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа без самостійних вимог - Літинська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування. В позові зазначає, що вона є спадкоємцем майна ОСОБА_4, яка померла 21 березня 2009 року, на підставі заповіту . Вона успадкувала 1/2 частину 51/100 частки житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями і спорудами, розташованого в смт. Літині по вул. Крупської,(3 б) 3 Вінницької області.

Перед смертю ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці. Однак частину майна а саме 1/2 частину 51/100 частки житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями і спорудами, розташованого в смт. Літині по вул. Крупської,(3 б) 3 Вінницької області успадкувала дочка ОСОБА_4- ОСОБА_3 тому, що вона має право на обов'язкову частку у спадщині. ОСОБА_4 не мала права усувати від спадщини свою непрацездатну дочку, яка має право на обов'язкову частку . Разом з тим, відповідно до вимог ст.1224 ЦК України на це мають право інші спадкоємці.

Вважає, що ОСОБА_5 слід усунути від права на спадщину тому, що її мати ще за життя звернулася з відповідною заявою до суду в якій зазначала, що вона є інвалідом 2-ої групи загального захворювання, безстроково, людиною похилого віку -ІНФОРМАЦІЯ_1. Через похилий вік, важку хворобу (ОСОБА_4 хворіла на серцеву недостатність, кардіосклероз, катаракта обох очей, емфізема легенів, гіпертонію, артроз), через інвалідність перебувала в безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги, а дочка тривалий час ухиляється від надання допомоги та обов"язків по утриманню та її догляду.

Дочка не лише ухиляється від надання їй допомоги, вона систематично її тероризувала, викрадала дрова, застосовувала до неї фізичну силу, ображала її та погрожувала позбавленням життя.

У зв"язку з поведінкою дочки та членів її сім"ї ОСОБА_4 неодноразово зверталася із скаргами в міліцію, в суд, в Літинську селищну раду, в жіночу раду та інші інстанції. Особливо слід відмітити скарги в міліцію та суд про крадіжки та нанесення тілесних ушкоджень в результаті яких у неї були зламані ребра.

Важливим доказом того, що ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги матері є той факт, що крім звернень ОСОБА_4 в різні інстанції на поведінку дочки, вона ще за життя звернулася до суду із позовною заявою про усунення дочки від спадщини. Крім того, вона через свій безпорадний стан змушена була звертатися до чужих людей за допомогою з якими укладала договори довічного утримання. Вважає, що є всі підстави для усунення ОСОБА_6 від спадщини після смерті ОСОБА_4 тому також є підстави для визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 27 січня 2010 року державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 на 1/2 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами в смт. Літині по вул.Крупської,3 після смерті ОСОБА_4, яка померла 21 березня 2009 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позов підтримала. Пояснила, що між покійною ОСОБА_4 та її дочкою ОСОБА_5 постійно були неприязні відносини. ОСОБА_4 була одинокою і хворою жінкою. Протягом 30 років із нею проживала її родичка Ганна, яка здійснювала за нею догляд. Після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_4А оформила договір довічного утримання із знайомою жінкою. Після розірвання договору її доглядали родичі , в тому числі і вона. Приносили продукти харчування, допомогали по господарству. Хотіли влаштувати її до "Будинку пристарілих" однак вона відмовилась. Дочка ухилялася від надання матері допомоги, навпаки знущалась із неї . Тому вважає, що дочка не має права на спадщину , просе позов задовільнити.

Представник відповідачки ОСОБА_8 позов не визнав. Пояснив, що його довірителька є непрацездатною, вона пенсіонерка і постійно хворіє , тому не мала змоги в повній мірі піклуватись про свою матір. В міру можливості вона допомогала їй тому росить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа завідувач Літинської державної нотаріальна контора ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_4 була її постійною клієнткою. Вона завжди самостійно приходила до нотаріальної контори для оформлення документів.

Заявлені сторонами свідки в зал судового засідання не з'явились через похилий вік , внаслідок чого сторони зняли своє клопотання. Натомість подали письмові пояснення свідків. Письмові пояснення свідків при вирішенні справи судом не беруться до уваги, поскільки вони не попереджались про кримінальну відповідальність за неправдиві покази і відмову давати покази , не приводились до присяги свідка.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши документи, які є у справі суд вважає, що позов не обгрунтований та не підлягає до задоволення.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на рішення судів (а.с.13-16) в яких встановлено , що ОСОБА_5 ухилялась від обов'язку щодо утримання своєї пристарілої та хворої матері .

Згідно ч 3 ст 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної

сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Однак рішення на які посилається позивачка скасовано , про що відображено у рішенні Апеляційного суду Вінницької області( а.с.58-62)

Відповідно до довідок Літинської селищної ради (а.с.32-33) встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала одиноко. Акти обстеження матеріально-побутових умов (а.с.35-36, 38) свідчать , що її умови проживання не задовільні і що дочка не доглядає її. Комісією зроблено висновок про необхідність виплати ОСОБА_4 одноразової соціальної допомоги. Дані акти без дати обстеження, у них лише зазначено рік.

Копія акта МСЕК (а.с.63) підтверджує, що ОСОБА_4 була інвалідом 2 гр., виписки із історій хвороб (а.с.64-66) підтверджують те, що вона хворіла.

Довідка Літинської селищної ради (а.с.37) свідчить, що ОСОБА_4 було запропоновано скористатись послугами територіального центру по обслуговуванню одиноких пристарілих, або влаштувати її до соціальної лікарні, але ОСОБА_4 відмовилась. Це також підтвердила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 Даний факт, а також пояснення нотаріуса, що ОСОБА_4 без сторонньої допомоги постійно відвідувала нотаріальну контору, дають підстави вважать, що ОСОБА_4 не була у безпорадному стані.

Аналогічна позиція міститьсі у рішенні Апеляційного суду Вінницької області( а.с.58-62) по справі № 2-344/10 де приймали участь ці ж сторони, і яка була оглянута в судовому засіданні. В основу рішення Апеляційного суду покладені ці самі обставини та докази , на які посилається позивачка у теперішній справі, жодних нових докозів нею не подано.

Згідно ст 1224 ч 5, 6 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку

хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Відповідно до ППВС України Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується

всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК

не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду,

допомоги та піклування.

Аналіз вищезазначеної норми свідчить, що усуненя від права на спадкування можливе при наявності двох умов- ухилення спадкоємця від надання допомоги та безпорадний стан спадкодавця.

Згідно ст 10 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім

випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка в судовому засіданні намагалась довести, що ОСОБА_4 перебувала у безпорадному стані, однак факту ухилення ОСОБА_5 від надання допомоги вона не доводила взагалі.

Натомість представник відповідачки в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 сама є людиною похилого віку, пенсіонерка, постійно хворіє. Даний факт визнала в судовому засіданні позивачка. ОСОБА_5 сама потребує сторонньої допомоги, тому в повній мірі не могла надавати її матері.

В ухвалі колегії Судової палати у цивільних справах ВСУ від 19.03.2008року зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких справ суду належить зясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Під час розгляду справи судом не було встановлено умисних діях чи бездіяльності ОСОБА_5 спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу ОСОБА_4 А також не доведено те, що вона мала матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 стверджувала, що відповідачка та її сім'я чинили протиправні дії щодо ОСОБА_4 На підтвердження цього надала копію акта судово-медичного обстеження (а.с.19), рішення (а.с.18) показники флюрографії (а.с.28-30) та ін. , однак жоден із цих доказів не містить підтвердження того, що ОСОБА_5 чинили протиправні дії щодо ОСОБА_4

Поскільки відсутні підстави для усунення ОСОБА_5 від спадкування , позов в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину також не може бути задоволено.

Керуючись ст 213-215 ЦПК України, ст 1224 СК України

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову про сунення ОСОБА_3 від спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 21.03.2009 р. та у визнанні недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 27 січня 2010 року державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 на 1/2 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами в смт. Літині по вул.Крупської,3 після смерті ОСОБА_4 - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Вінницького апеляційного суду через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення

Суддя : Білик Н. В.