Справа № 1306/3110/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Лук»янівни, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки, в якому просять визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою №4 по вул. Бориславська, 61 в м. Дрогобич Львівської області. Вимоги мотивує тим, що їм на праві власності належить вказана квартира, у якій окрім них зареєстрована, зокрема ОСОБА_3, для ОСОБА_1 - колишня невістка, для ОСОБА_2 колишня дружина, адже шлюб між ними розірвано 30 червня 2011 року. З липня 2009 року після чергової сварки з сином, відповідачка пішла геть з вказаної квартири, залишивши їхню спільну дитину. Як відомо, спочатку вона проживала у своїх батьків, а потім у подруг.

Формальна реєстрація відповідачки створює їм незручності, які повязані з зайвою оплатою комунальних послуг. Факт відсутності відповідача в зазначеному житлі підтверджується відповідними актами.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Жодних речей відповідачки у вказаному житловому будинку немає. Перешкод у користуванні житлом їй не чинилося. Більше того, у ОСОБА_2 є нова сім»я, з якою проживає його з відповідачкою спільна дитина. Разом з тим, зазначила, що з липня 2009 року відповідачка не намагається повернутися до сім»ї. Жодних перешкод щодо користування вищевказаним житлом їй не чинилося.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду не таке.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру від 30.04.2004 року, виданого виконавчим комітетом комісії з питань приватизації житла при виконкому Дрогобицької міської ради (а.с.16), свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.18-19), позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до копії будинкової книги, у зазначеній вище квартирі є зареєстрованими, зокрема, позивачі та відповідачка ОСОБА_3 (а.с.11-15).

Частиною першою ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Актами перевірки від 15.11.2011 року, 17.01.2012 року, 12.03.2012 року, складених комісією в складі представників КП «Житлово-експлуатаційне об»єдання»(а.с.8-10), встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2009 року.

Згідно ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

За змістом ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З розяснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Беручи до уваги наведене та те, що відповідачка добровільно залишила спірне житло і в ньому не проживає понад встановлені ст. 71 ЖК України терміни, не сплачує комунальних послуг, її особисте майно в будинку відсутнє, суд приходить до висновку про те, що такі її дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачами та відповідачкою суду не надано, а з наданих доказів вбачається, що вона самостійно залишила жиле приміщення і ніколи не намагалася вселитись у таке. Разом з тим, позивачі, як власники житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України мають право вільно володіти, користуватися та на підставі ст. 319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст. 391 ЦК України - мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, реєстрація відповідачки порушує права позивачів вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірним житлом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №4 по вул. Бориславська, 61, в м. Дрогобич Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя А.П. Івасівка