Справа № 22-ц-606/2012 Головуючий у I інстанції Гордійко Ю.Г.
Категорія цивільна Доповідач - Мамонова О. Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника заявника

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2012 року по справі за заявою ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року у справі третейського суду за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ „Альфа Банк заборгованість за кредитним договором, а саме: 364471, 93 грн. по кредиту, 20045,82 грн. по процентах, по пені 8920, 36 грн. та 100 грн. витрат по сплаті третейського збору.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2012 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні її заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року скасувати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки вона постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт наголошує на тому, що справа за позовом ПАТ „Альфа Банк до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором не була підвідомча Постійно діючому третейському суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз, адже спір між сторонами виник з приводу укладення між ОСОБА_6 та банком договору про отримання останнім саме споживчого кредиту, в звязку з чим на правовідносини між сторонами поширюється дія Закону України „Про захист прав споживачів.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника заявника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції та рішення третейського суду скасуванню, виходячи із наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було доведено наявності правових підстав, визначених Законом України „Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України, за яких рішення третейського суду може бути скасовано.

Однак, з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, враховуючи наступне.

Ст.389-5 ЦПК України та ст.51 Закону України „Про третейські суди встановлено, що рішення третейського суду може бути скасоване за наступних підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Апеляційним судом по справі встановлено, що 15 листопада 2007 року між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №800002665, згідно умов якого ОСОБА_6 було надано кредит у сумі 50000 дол. США зі сплатою 13,5 % річних та строком повернення до 15.11.2022 року (а.с.30).

Пунктом 2.4 вказаного договору визначено, що кредитні кошти надані позичальнику на власні потреби без будь-яких обмежень.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 свого кредитного зобовязання, між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_5 15 листопада 2007 року було укладено договір поруки №800002665-П, відповідно до якого поручитель ОСОБА_5 поручився перед банком за виконання боржником своїх обовязків, що виникли на підставі вказаного кредитного договору або можуть виникнути на підстав нього у майбутньому (а.с.4).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року (прийняте в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 62 суддею Покладом Д.В.) позовні вимоги ПАТ „Альфа Банк до ОСОБА_6, ОСОБА_5 задоволені та стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі: по кредиту - 364471,93 грн., по процентах - 20045,82 грн., по пені 8920,36 грн. та 100 грн. витрат по сплаті третейського збору.

Пунктами 22, 23 ст.1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено поняття договору споживчого кредиту, права споживача в разі придбання ним продукції у кредит та зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Дія вказаних норм Закону України «Про захист прав споживачів», згідно Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Враховуючи викладене, кредитний договір від 15 листопада 2007 року №800002665 укладений між ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_6 є договором про надання споживчого кредиту, адже згідно його умов кредитні кошти були надані позичальнику на власні потреби без будь яких обмежень, в тому числі і для задоволення останнім своїх особистих та побутових потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

В розумінні вказаного Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року, на правовідносини між банком та позичальником з приводу стягнення заборгованості поширюється дія Закону України „Про захист прав споживачів, оскільки такі правовідносини виникли між сторонами на стадії виконання умов договору споживчого кредиту.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" зі змінами внесеними Законом України від 3 лютого 2011 року N 2983-VI , який набрав чинності 11.03.2011 року, третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За таких обставин, Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз, ухваливши своє рішення 01 серпня 2011 року по справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, фактично вийшов за межі своєї компетенції, оскільки починаючи з 11.03.2011 року справи у спорах щодо захисту прав споживачів не підвідомчі третейським судам.

Викладене у відповідності до приписів п. 1 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди», п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України є підставою для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року.

Відтак, апеляційний суд, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.2, 313-315, 317, 319, 389-5 ч.2 п.1, 389-6 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2012 року скасувати.

ОСОБА_7 Олександрівни про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року - задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 01 серпня 2011 року (прийняте в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 62 суддею Покладом Д.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором №800002665 від 15.11.2007 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: