Справа № 2322/1566/12
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2012 смт.Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді Цибри Н.В.
при секретарі Кривко С.О.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №71-АТ від 16 лютого 2012 року :
- водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування транспортного засобу з зупинкою автомобіля до місця стоянки автомобіля НОМЕР_5, як найбільш ефективний метод уникнення ДТП, рухаючись зі швидкістю 60-70 км/год.;
п.15.11. У темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.
З метою гарантування безпеки дорожнього руху в темну пору доби й в умовах недостатньої видимості для стоянки необхідно використовувати призначені для цього майданчики, а якщо їх немає - вивести трансопртний засіб за межі дороги.
п.19.4. Під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація.
В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі.
Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити позов на підставах, викладених в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача НАСК "Оранта" в судове засідання не з"явились. Причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутність не подали. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи у відповідності до ст.224 ЦПК України.
Суд встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини.
11 листопада 2011 року о 19 год. 10 хв. на 164 км +800 метрів автодороги Бориспіль-Запоріжжя позивач ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 та здіснив наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №71-АТ від 16 лютого 2012 року :
- водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування транспортного засобу з зупинкою автомобіля до місця стоянки автомобіля НОМЕР_5, як найбільш ефективний метод уникнення ДТП, рухаючись зі швидкістю 60-70 км/год.;
п.15.11. У темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.
З метою гарантування безпеки дорожнього руху в темну пору доби й в умовах недостатньої видимості для стоянки необхідно використовувати призначені для цього майданчики, а якщо їх немає - вивести трансопртний засіб за межі дороги.
п.19.4. Під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація.
В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі.
Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засіб слід прибрати за межі дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил.
За постановою Чорнобаївського районного суду від 29 лютого 2012 року справа про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрита за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються параграфом 1 глави 82 Цивільного кодексу України.
У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписом частини 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов"язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових осбак та собак бійцівськитх порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.
Частиною 2 зазначеної статті визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 правомірно керувала автомобілем НОМЕР_2, допустила порушення п.п.15.11, 19.4 Правил дорожнього руху України, тобто не забезпечила умови стоянки траспортного засобу за межами населеного пункту в умовах недостатньої видимості і таке порушення відповідачем ОСОБА_3 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв"язку, з технічної точки зору, з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням майнової шкоди позивачу пошкодженням його автомобіля.
В позовній заяві позивач зазначив, що цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_3 застрахована НАСК "Оранта", в зв"язку з чим зазначив про солідарну відповідальність відповідачів. Перевіривши вказані доводи, суд встановив, що полісом № АА/ 5729538 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована відповідальність власника транспортного засобу ОСОБА_4, жительки с.Вереміївка Чорнобаївського району. З цих підстав суд вважає, що НАСК "Оранта" є неналежним відповідачем за даним позовом, так як цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_3 не застрахована, тому не можуть наступити правові наслідки відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.
Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_3 порушено право позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем в зв"язку з його пошкодженням в ДТП, тмоу порушене право підлягає захисту у відповідності до ч.2 ст.16 ЦК України шляхом відшкодування майнової шкоди.
Суд вважає, що позов у частині відшкодування моральної шкоди також підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Позивач ОСОБА_1 вказав в позовній заяві та наведені підстави були підтверджені в судовому засіданні, що внаслідок заподіяння йому майнової шкоди пошкодженням автомобіля він змушений був змінити свій спосіб життя, був позбавлений можливості користуватися автомобілем, доводив свою невинуватість в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, змушений витрачати час на судові спори з відповідачем, яка в добровільному порядку відмовляється відшкодувати заподіяну майнову шкоду. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень суд вважає обгрунтованим.
У відповідності до ст.88 ЦПК Україн и з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст.16,23,1166,1187 ЦК України, ст.ст.6,8,60,213,214,24 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Копію заочного рішення направити відповідачу протягом трьох днів з дня проголошення.
Заява проперегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Н.В.Цибра