Справа № 2609/8079/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2012 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Прокопчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеною скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Соломянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року та Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2009 року йому видано виконавчий лист № 2-4065, яким зобовязано ПАТ КБ Надразмінити формулювання причин звільнення як звільнений за власним бажанням через порушення власником законодавства про працю та трудового договору на підставі ч. 1 ст. 39 КЗпП України.

26 жовтня 2011 державним виконавцем Савчуком К.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

28 листопада 2011 року та 25 січня 2012 року державним виконавцем виносились постанови про накладення штрафів на боржника ПАТ КБ НАДРА.

25 січня 2012 державним виконавцем направлено подання до прокуратури Шевченківського району м. Києва про притягнення керівника ПАТ КБ НАДРАдо відповідальності за невиконання вищевказаного рішення та законних вимог державного виконавця, в звязку з чим 25 січня 2012 відповідно до п. 11 ст. 49 Закону України Про виконавче провадженнявинесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Вважає, що винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем порушені вимоги закону. У матеріалах виконавчого провадження відсутні: будь-які докази того, що боржник ПАТ КБ НАДРАсплатив штрафи згідно постанов державного виконавця від 28 листопада 2011 року та 25 січня 2012 року про накладення штрафів; письмове попередження боржника про кримінальну відповідальність за протиправні дії; подання державного виконавця до прокуратури за формою та змістом, що вимагає розділ 2 Наказу Мінюсту України та Генеральної прокуратури України від 13 квітня 2009 року № 642/5/32 Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів прокуратури при направленні та розгляді подань державних виконавців про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Про допущені порушення свідчить негативна відповідь першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва від 20 лютого 2012 року.

Скаржник просить суд визнати постанову старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 25 січня 2012 року про закінчення виконавчого провадження незаконною; направити виконавчий лист до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві для відновлення виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав викладене в скарзі та просив її задовольнити.

Субєкт оскарження в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив, його неявка розгляду скарги не перешкоджає, оскільки поданих матеріалів достатньо для її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2011 державним виконавцем Савчуком К.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-4065, виданого Соломянським районним судом м. Києва 18 грудня 2009 року (а.с. 21).

28 листопада 2011 року та 25 січня 2012 року державним виконавцем виносились постанови про накладення штрафів на боржника ПАТ КБ НАДРА(а.с. 23, 29).

25 січня 2012 державним виконавцем направлено подання до прокуратури Шевченківського району м. Києва про притягнення керівника ПАТ КБ НАДРАдо відповідальності за невиконання вищевказаного рішення та законних вимог державного виконавця (а.с. 31).

25 січня 2012 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження(а.с. 32).

ОСОБА_1 у своїй скарзі та його представник у судовому засіданні посилаються на те, що державний виконавець при виконанні рішення суду формально вчиняв виконавчі дії та при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 січня 2012 року не дотримався всіх необхідних вимог закону.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадженнявиконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 75 цього Закону у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Питання, що стосуються змісту такого подання державного виконавця та його розгляду органами прокуратури регулюється Наказом Міністерства юстиції України та Генеральної прокуратури України від 13 квітня 2009 року № 642/5/32, яким затверджено Порядок взаємодії органів державної виконавчої служби та органів прокуратури при направленні та розгляді подань державних виконавців про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Про обставини та дані, які мають вказуватись у поданні йдеться в п. 2.3. цього Порядку, що державним виконавцем фактично виконано.

У п. 2.4. Порядку визначено, які виконавчі документи та документи виконавчого провадження повинні долучатись до подання.

До подання про притягнення до кримінальної відповідальності було додано копію виконавчого провадження.

З наданої суду копії виконавчого провадження (а.с. 18-35) вбачається, що в ньому відсутні окремі документи, передбачені п. 2.4. Порядку, а саме: письмове попередження боржника про кримінальну відповідальність за протиправні дії; письмове пояснення службової особи боржника про причини невиконання судового рішення, перешкоджання його виконанню або вчинення іншого протиправного діяння.

Причини, за яких їх надання є неможливим у поданні не зазначені (п. 2.6. Порядку)

Пунктом 3.5. Порядку визначено, що у разі невідповідності подання вимогам, визначеним чинним законодавством і цим Порядком, органи прокуратури повертають його до органу державної виконавчої служби для доопрацювання.

У десятиденний термін з дати повернення подання органи державної виконавчої служби за наявності підстав повторно направляють його у встановленому порядку до органів прокуратури для прийняття рішення згідно із законом або письмово повідомляють органи прокуратури про відсутність підстав для повторного направлення подання.

Подання державного виконавця було повернуто для доопрацювання (а.с. 33-35).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відповідне подання до органів прокуратури повторно не направлялось. Письмове повідомлення про відсутність підстав для повторного направлення подання в цих матеріалах також відсутнє.

За таких обставин суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 25 січня 2012 на підставі п. 11 ст. 49 Закону України Про виконавче провадженнявинесена передчасно, а тому є незаконною.

Заявник також просить суд направити виконавчий лист до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві для відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України Про виконавче провадженняу разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобовязаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови предявити його до виконання.

За таких обставин, вимога скарги щодо направлення виконавчого документа до відновлення виконавчого провадження не ґрунтується на законі.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 57-60, 209, 212-214, 221, 373, 383-386 ЦПК України, статтями 11, 12, 49-51 79, 82 Закону України Про виконавче провадження, Наказом Міністерства юстиції України та Генеральної прокуратури України від 13 квітня 2009 року № 642/5/32, яким затверджено Порядок взаємодії органів державної виконавчої служби та органів прокуратури при направленні та розгляді подань державних виконавців про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, суд,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 від 25 січня 2012 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-4065, виданого Соломянським районним судом м. Києва 18 грудня 2009 року.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: