Справа № 2-8/11
УХВАЛА

іменем України

13 червня 2012 року Дніпровський районний суд м. Києва у кладі: головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Філімонова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а саме зняття заборони на відчуження і арешту з квартири АДРЕСА_1.

Заяву мотивує тим, що провадження у справі № 2-2810/07 за позовом ОСОБА_2 до неї, третя особа Головне управління юстиції в м. Києві, про визнання договору дарування зазначеної квартири недійсним Дніпровським районним судом м. Києва було відкрите 25 травня 2007 року. З метою забезпечення позову в червні 2007 року судом було накладено арешт та заборону відчуження спірної квартири.

В подальшому справа під № 2-19/10 розглядалась іншим суддею і провадження у справі було закрите, а позовну заяву залишено без розгляду.

Проте до даного часу арешт із квартири не скасовано, чим грубо порушуються її конституційні права.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 підтримав заяву та викладені у ній обставини, додатково пояснив, що на даний час спірних правовідносин щодо квартири АДРЕСА_2 не існує, ухвала суду від 20.05.2011 р., якою позов ОСОБА_2 залишено без розгляду сторонами не оскаржувалась, проте судом арешт з квартири знятий не був.

Позивач та представник третьої особи в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у справі поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, про причини неявки суд повідомлено не було.

Вислухавши представника заявника та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2007 року у цивільній справі № 2-2810/07 за заявою позивача було забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Головне управління юстиції в м. Києві, про визнання договору дарування квартири недійсним шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 34).

Дніпровським районним судом м. Києва ухвалою від 20 травня 2011 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Головне управління юстиції в м. Києві, про визнання договору дарування квартири недійсним залишено без розгляду (т. 2, а.с. 26).

Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2011 року сторонами не оскаржувалась та є чинна.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо заяву залишено без розгляду , вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішення законної сили. Суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги вимоги діючого законодавства щодо скасування заходів забезпечення позову, підстави для відмови у задоволенні заяви відсутні, оскільки позовна заява за якою забезпечувався позов ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2011 р. залишена без розгляду, ухвала суду набрала чинності.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2007 року у цивільній справі № 2-2810/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання договору дарування квартири недійсним.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя