ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МАРІУПОЛЯ
___________________________________________________________________________________________
Справа № 2-/0519/2326/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2012 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя, Донецької області у складі:

головуючого судді Кулик С.В ,

при секретарі Чубарової Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель», про захисту прав споживачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування вимог зазначив, що 21 червня 2011 року він поставив свій автомобіль «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 в гаражний кооператив «Автолюбитель»на зберігання. Вранці 22 серпня 2011 року він побачив, що на автомобілі знято заднє скло, шляхом зрізу гумового-ущільнювача та з автомобілю зникло майно, що належали йому на праві приватної власності на суму 7 531 грн., а саме: перфоратор «Хітачи»вартістю 2000 грн., шуруповерт «Метабо»- 120 грн., радіатори опалення з комплектуючими на загальну суму 2 547 грн., інші інструменти, вартість яких в цілому становить 1784 грн. За новий гумовий-ущільнювач скла на автомобіль він сплатив 960 грн. Він звернувся до органів міліції з заявою по факту крадіжки. 22.08.2011 року було порушено кримінальну справу за фактом крадіжки особистого майна. 09.09.2011 року він звернувся до голови кооперативу з проханням відшкодувати завданий збиток у добровільному порядку, однак з боку кооперативу ніякої відповіді не отримав. Крім того протиправними діями відповідача йому було завдано моральні страждання, які виразились у постійному хвилюванні за свій автомобіль та майно, що знаходиться в ньому. Просить суд сягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 8 491 грн., суму недоотриманого прибутку в сумі 32 229 грн. 73 коп., моральну шкоду, яку від оцінює в розмірі 10 000 грн., а всього 50 720 грн. 73 коп.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив суд вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представниця позивача в судовому засіданні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила суд вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача АСК «Автолюбитель»вимоги позивача не визнав та пояснив, що вимоги позивача не обґрунтовані та такі що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено що шкода позивачу завдана саме відповідачем, або його робітниками. Також не надано документу, який би підтверджував, що автомобіль позивача був постановлений на стоянку в АСК «Автолюбитель», оскільки сторожами кооперативу водію видається квитанція. Належним чином не обґрунтована сума матеріальної та моральної шкоди, а також не надано документів, які б підтверджували на якій стадії знаходиться порушена кримінальна справа. В постанові про порушення кримінальної справи сума завданої матеріальної шкоди зазначена у розмірі 4 984 грн., а у позовній заяві позивач зазначає розмір шкоди - 7 531 грн. Не надано доказів в обґрунтування моральної шкоди та не належним чином обґрунтована сума недоотриманого прибутку.

Представник відповідача ОСОБА_2 вимоги позивача не визнав, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що позивач в позовній заяву вказує, що 21 серпня 2011р. він поставив свій автомобіль НОМЕР_2 в гаражний кооператив «Автолюбитель», що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелінського, 85 на зберігання, а вранці 22 серпня 2011р., прийшовши за автомобілем, він побачив, що на автомобілі знято скло заднього вигляду (шляхом зрізу гумового-ущільнювача) і з автомобіля викрадено, майно що належить позивачу на праві власності на загальну суму 7531 грн. Споживчий кооператив «Автолюбитель»не веде підприємницьку діяльність і є за статусом неприбутковим, але сторожа кооперативу під свою особисту відповідальність можуть приймати на тимчасове зберігання гостьові машини не погіршуючи при цьому умови для власників гаражів. Договір зберігання транспортного засобу між позивачем та відповідачем не укладався, а також позивачем не надано документу, який підтверджує прийняття автотранспортного засобу на зберігання (квитанція, номером, жетоном). Позивач не є членом споживчого кооперативу «Автолюбитель». Не надав доказів, що в автомобілі знаходилось відповідне майно і, що його автомобіль дійсно знаходився в ніч з 21 на 22 серпня 2011р. на території кооперативу на передбаченій законом підставі.

При цьому сторожа кооперативу не здійснюють підприємницьку діяльність і не є професійними зберігачами. Письмовий договір між позивачем та відповідачем не укладався. Крім того, передаючи автомобіль на зберігання позивач не передавав на зберігання матеріальні цінності знаходяться в салоні автомобіля, докази такої передачі під охорону матеріальних цінностей відсутні. У зв'язку з чим, про наявність в салоні автомобіля позивача матеріальних цінностей сторожа відповідача не знали і знати не могли.

Також вважає не обґрунтованими позовні вимог позивача про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, у зв'язку з тим, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При обчисленні (визначенні) розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення достовірності (реальності) тих доходів, які потерпіла особа передбачала отримати при звичайних умовах цивільного обороту. Обов'язок доведення розміру тих доходів, які особа одержала б покладається на позивача.

За фактом викрадення Жовтневим РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області порушено кримінальну справу, дослідчою перевіркою було встановлено, що в період часу з 21-00 годин 21.08.2011р. по 07-00 годин 22.08.2011 р. невстановлена особа знаходячись на території гаражного кооперативу «Автолюбитель», шляхом вільного доступу, таємно викрав майно яке належить ОСОБА_1 - Перфоратор «Хітачи», вартістю 2000 грн., Шуруповерт «Метабо»вартістю 1200 грн., а також інструменти, чим завдало матеріальної шкоди на загальну суму 4984 грн. При цьому сума збитку не відповідає сумі матеріального збитку зазначеного в позові. А також суду не надано інформацію про стадії в якій перебуває вищезазначена кримінальна справа, чи передана справа до суду, чи винесений вирок. На підставі зазначеного просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання пояснив, що він працює разом з позивачем. Вони отримали заказ та передплату за виконання ремонтних робіт в м. Донецьку. Напередодні заїхали в магазин придбали всі необхідні матеріали та інструменти. Завантажили все в автомобіль. Вранці повинні були зустрітися та їхати виконувати роботу, але подзвонив ОСОБА_1 та повідомив, що трапилось. В автомобілі знаходились радіатори опалення та інструменти: Перфоратор «Хітачі», Шуруповерт «Метабо»та ще декілька інструментів. Позивач бажав вирішити питання мирним шляхом та звертався до голови кооперативу з цим питанням, однак ніякого результату не було, тому ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює сторожем АСК «Автолюбитель», в його обовязки входить охорона боксів, годування собак, прибирання території, закриття та відкриття воріт. Позивача він знає у обличчя, оскільки ОСОБА_1 неодноразово ставив автомобіль на стоянку. В той день позивач поставив машину після 20 00 годин, задніми дверима дуже близько до гаражу, 200-300 мм. Машину під охорону не здавав, нічого не говорив про те, що в нього в автомобілі знаходяться товарно-матеріальні цінності. Про знищення майна у позивача стало відомо з ранку, після того, як прийшов ОСОБА_1 і вони закрили собак у вольєр. Собаки у ночі бігають по території гаражного кооперативу вільно.

Суд вислухавши сторони, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1І є приватним підприємцем ( а с- 10). Відповідно до свідоцтва про сплату єдиного податку видом його діяльності є роздрібна торгівля будівельними матеріалами та ремонтно-оздоблювальні роботи ( а. с- 11). Згідно договору підряду від 15.07.2011 року позивач повинен був у встановлений в договорі строк виконати будівельно-монтажні роботи по установці системи опалення в домоволодінні № 77 по вул. Циклонній в м. Донецьку (а.с. 12-13). Відповідно до накладної № М-00000740 від 21.08.2011 року ОСОБА_1І придбав радіатори опалення у кількості 4 шт. та вентилі запірні та ручні у загальній кількості 22 шт. на суму 2 547 грн. Згідно постанови від 22.08.2011 року кримінальна справа була порушена за фактом крадіжки, яка сталась в ніч з 21.08.2011 року на 22.08.2011 року на території гаражного кооперативу «Автолюбитель», розташованого по вул. Зелінського, 85 в Жовтневому районі м. Маріуполя ( а. с- 6). 09 вересня 2011 року позивач звертався до голови гаражного кооперативу з заявою про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана йому на території гаражного кооперативу в ніч з 21.08.2012 р по 22.08.2011 р. ( а. с- 7). Зазначена заява була отримана 26.09.2011 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення ( а. с- 9) Відповідно до довідки 4/5934 від 06.09.2012 року кримінальна справа порушена за фактом крадіжки у ОСОБА_6 зупинена на підставі ст. 206 п. 3 УПК України (коли не встановлена особа, що скоїла злочин) ( а. с- 56)

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 936 Цивільного Кодексу України договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Згідно ч. 1 ст. 937 Цивільного Кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Санкцією ч. 1 ст. 950 Цивільного кодексу України передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Згідно ч 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч 1 та п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного Кодексу України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В п. 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 115 «Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», зазначено що власник транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зобов'язаний: оформити транспортний засіб на зберігання згідно з вимогами Правил, надати при цьому черговому приймальнику перелік предметів, які знаходяться в салоні (кабіні) транспортного засобу, але не входять в комплект обладнання та приладів, передбачених заводом-виробником. Перелік повинен бути внесений до журналу обліку транспортних засобів довготермінового або тимчасового зберігання і засвідчений підписами власника і чергового приймальника.

З урахування п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до абз. 2 п. 5 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на момент розгляду даної цивільної справи не надано доказів, що матеріальна шкода завдана саме відповідачем. Не надано доказів того, що автомобіль був переданий у передбаченому законом порядку на зберігання, а також те, що на момент скоєння невідомою особою злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України в автомобілі, який належить позивачу знаходились будівельні матеріали та інші матеріальні цінності. Позивачем не доведено, що у результаті недбалого ставлення до своїх обовязків працівниками АСК «Автолюбитель»йому завдана відповідна шкода. Також позивач не надав документу, якій би підтверджував розірвання договору підряду та документу, підтверджуючого отримання завдатку та його повернення замовнику. Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_3, оскільки він є напарником позивача та має бути заінтересований у результатах розгляду справи.

Також не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума моральної шкоди, оскільки суду не доведено спричинення позивачу матеріальної шкоди саме відповідачем, його діями чи бездіяльністю, а також те, що в результаті даних дій позивачу завдана шкода його життю або здоровю.

У звязку з відмовою в позові, на підставі ст. 88 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і судові витрати.

Керуючись ст. ст. 11,60, 88,209,212,213,214,215 Цивільного Процесуального Кодексу України, ст. ст. 936, 937, 950, 1166 Цивільного Кодексу України, п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до автогаражного споживчого кооперативу «Автолюбитель», про захисту прав споживачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

На рішення суду сторони можуть подати апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня проголошення рішення, особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії зазначеного рішення.

Суддя С. В. Кулик