Справа № 1802/93/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2012 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В. М.

при секретарі Кошелєва Н. В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом прокурора Буринського району в інтересах держави в особі фінансового управління Буринської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 07.06.2011 року з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода в якій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, у звязку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в Буринській ЦРЛ. Постановою Буринського районного суду від 10.08.2011 року кримінальну справу відносно відповідача було закрито на підставі ст.46 КК України у звязку з примирень з потерпілим. Однак витрати Буринської ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 12445 грн. 02 коп. не відшкодовані, у звязку з чим просив стягнути їх з відповідача на користь фінансового управління Буринської РДА.

В судовому засіданні прокурор Усенко В.Ф. заявлені вимоги уточнив, посилаючись на новий розрахунок витрат на лікування потерпілого та просив стягнути з ОСОБА_2 на 8664 грн. 46 коп.

Відповідач ОСОБА_2І позов не визнав, пояснивши, що він повністю відшкодував потерпілому всі збитки, які він поніс, в тому числі і на лікування. Оскільки його цивільна-правова відповідальність застрахована, вважав, що витрати на лікування потерпілого, які понесла лікарня повинні бути стягненні із страхової компанії.

Представник відповідача «ПрАТ СК «Провідна» в своїх письмових запереченнях позову не визнав, посилаючись на те, що згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода спричинена внаслідок ДТП відшкодовується потерпілому. В даному випадку потерпілим є ОСОБА_4, який до суду з цих підстав не звертався. При цьому на договором на законом не передбачено здійснення виплат страхового відшкодування страховиком на користь будь-якої іншої особи, ніж тій, яка постраждала в наслідок ДТП. Просив у задоволенні позову в частині стягнень з ПрАТ «СК «Провідна» відмовити.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що потерпілий в наслідок ДТП ОСОБА_4 є її сином. Його лікування проводили за свої гроші, які їм повністю відшкодував відповідач. Претензій до нього не мають.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кожний окремо, підтвердили, що ОСОБА_2 дійсно надавав матеріальну допомогу на лікування ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні Буринської ЦРЛ з 07 червня по 15 липня 2011 року. Розрахунок вартості ліжко дня був проведений на підставі Постанови КМУ від 16 липня 1993 р. N 545.

Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача ОСОБА_3А, який вважав розрахунок витрат на лікування Буринської ЦРЛ необґрунтованим, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.07.2011 року, близько 16-ї години, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д.н. 363-05СА в м. Буринь, по вулиці Леніна, при виконанні повороту ліворуч на вулицю Щорса, в порушення п.п.2.3(б),10.1,16.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та не надав переваги в русі мотоциклу Viper, що рухався у зустрічному напрямку під керуванням потерпілого ОСОБА_4 з пасажиром ОСОБА_9, маючі при цьому таку технічну можливість, внаслідок чого сталося зіткнення, в результаті якого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді відкритого, під таранного перелому ступні з пошкодженням сухожиль ІІ-V пальців лівої стурні перелому променевої кістки у типовому місці зі зміщенням відломків, рвані рани правого передпліччя.

За вказаними фактом відносно відповідача було порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яка постановою Буринського районного суду від 18.11.2011 року була закрита на підставі ст. 46 КК України у звязку з примиренням з потерпілим. Дана постанова набрала законної сили і сторонами не оскаржувалася.

З довідки Буринської ЦРЛ та розрахунку вартості ліжко дня вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 внаслідок отриманих в ході ДТП тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Буринської ЦРЛ з 07.06.2011 року по 15.07.2011 року і загальна вартість його лікування становить 12268 грн. 38 коп.

Враховуючи заперечення відповідача, щодо порядку проведення вказаного розрахунку, судом було надано доручення Управлінню охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації для проведення повторного розрахунку вартості вказаних витрат на лікування потерпілого.

23.04.2012 року на адресу суду був направлений уточнений розрахунок вартості фактичних витрат на стаціонарне лікування, відповідно до якого загальна вартість лікування ОСОБА_4 складає 8664 грн. 46 коп.. Вказаний розрахунок суд вважає обґрунтованим і не приймає доводи відповідача щодо його неправильності, як і поданий ним новий розрахунок, оскільки останній не довів цього в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України.

При цьому суд виходить також з того, що згідно п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарі та обладнання . ( Капітальні вкладення це частина інвестицій, спрямована на відтворення основних засобів виробничого і не виробничого призначення, на створення нових, реконструкцію і розвиток наявних основних засобів, включаючи об'єкти соціальної сфери. Це витрати на придбання довгострокових активів, які функціонують протягом тривалого періоду, з поступовою амортизацією ціни. До капітальних витрат звичайно відносять початкову вартість будівель та споруд (або крокові витрати на їх встановлення); вартість нових видів машин та механізмів; придбання обладнання та приладів (крім малокоштовних та швидкозношувальних, інвентаря).

Пункті 3 вищевказаного Порядку передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину може мати місце і тоді, коли кримінальну справу стосовно обвинуваченого закрито з підстав, передбачених в тому числі і ст.8 КПК України.

Таким чином розрахунок вартості фактичних витрат на лікування ОСОБА_4 в сумі 8664 грн. 46 коп. проведений спеціалістами Управлінням охорони здоровя Сумської облдержадміністрації суд вважає правильним і приймає за основу, оскільки він виконаний на підставі та з врахуванням Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, та підтверджується також випискою №2050 із медичної карти хворого та копіями листків лікарських призначень, а також відповідає фактичним обставинам справи встановленим судом.

За змістом ст. 93-1 КПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 17 липня 1995 року „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат кошти, витрачені на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями, при цьому відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого у лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі, і зазначене відшкодування можливе лише тоді, коли є причинний звязок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебування потерпілого на такому лікуванні.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. При цьому особа, вчиняючи злочинне діяння, яким завдає шкоду каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, не тільки порушує сферу особистого інтересу потерпілого, а й заподіює збитки закладу охорони здоровя, чим змушує його здійснювати відповідні непередбачені витрати на лікування особи, що постраждала від злочину, яких можна було б уникнути.

Є хибними і доводи відповідача про необхідність стягнення витрат на лікування потерпілого із ПрАТ «СК «Провідна», в якій було застраховано його цивільно-правову відповідальність згідно полісу №ВЕ/6177799/1902/10 як власника наземного транспортного засобу.

Зокрема відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна), повязана і з лікуванням потерпілого.

Підпунктом 1.3 цього Закону дано визначення статусу потерпілого зокрема це юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

З урахуванням визначених норм Закону, ПрАТ «СК «Провідна» у разі настання страхового випадку зобовязана відшкодувати шкоду лише потерпілій особі, а за матеріалами справи потерпілим є ОСОБА_4, а не фінансовий відділ Буринської РДА. Тобто в даному випадку в ПрАТ «СК «Провідна» не виникає зобовязання по сплаті страхового відшкодування вказаній юридичні особі.

Таким чином здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає позов доведеним.

Оскільки Буринська ЦРЛ фінансується за рахунок районного бюджету витрати на лікування потерпілого у вказаній сумі підлягають стягненню на користь фінансового управління Буринської РДА .

У відповідності до ст.88 ЦПК України з врахуванням задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,130,174,212 ЦПК України, ст.ст.1166, 1206, 1187 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь фінансового управління Буринської районної державної адміністрації витрати на лікування ОСОБА_4 як особи потерпілої від злочину, грошові кошти в сумі 8664 грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 214 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: