Справа № 1718/2-74/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2012 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі Сосюк Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи ліквідатор спільного підприємства комбінату «Будіндустрія» ОСОБА_8, орган опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, про усунення перешкод в користуванні приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлосервіс» Сарненської міської ради про визнання недійсним договору найму,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, треті особи ліквідатор спільного підприємства комбінату «Будіндустрія» ОСОБА_8, орган опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, про усунення перешкод в користуванні приміщенням кімнат № 21-а, 22-а, в будинку № 2-а по вул. Бєлгородській м. Сарни Рівненської області шляхом визнання такими, що втратили право на житло та зняття з реєстрації в цих кімнатах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_9. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.2002 року уклала з власником житла СП комбінат «Будіндустрія» договір найму житлового приміщення загальною площею 112,63 кв.м. в гуртожитку, з часу укладення договору несе витрати по утриманню житла. Пізніше довідалася, що в кімнатах № 21-а, 22-а також зареєстрована сімя відповідачів з неповнолітніми дітьми. У звязку з передачею гуртожитку в комунальну власність для вирішення можливості приватизації житлового приміщення та усунення несення додаткових витрат на утримання житла, враховуючи кількість зареєстрованих осіб, просить позов задовольнити у звязку з тим, що сімя відповідачів не проживає у спірному житлі більше шести місяців без поважних причин.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали зустрічну позовну заяву до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору найму від 08.11.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та КП «Житлосервіс» щодо тієї ж житлової площі. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що КП «Житлосервіс» не має права укладати договір найму з іншими особами, оскільки вони та члени їх сімї зареєстровані у спірному житлі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення згідно заяви та просить позов задовольнити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до неї та КП «Житлосервіс» Сарненської міської ради про визнання недійсним договору, укладеного 8 листопада 2011 року просить відмовити повністю, оскільки між нею та КП «Житлосервіс» укладено договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, що не є договором найму.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 предявлений до них позов не визнали, просять в його задоволенні відмовити повністю, вказали, що у спірне житло, у якому зареєстровані вони та члени їх сімї, не можуть вселитися у звязку зі створенням перепон з боку ОСОБА_1, яка не допускає їх до спірного житла. Зустрічний позов підтримали повністю, дали пояснення згідно заяви та вказують, що КП «Житлосервіс» зобовязане укласти договір найму з ними як з наймачами житла у попереднього власника, просять зустрічний позов задовольнити повністю.

Представник КП «Житлосервіс» та ОСОБА_9 у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від них повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення рішення відповідно за їх відсутності.

Представники третіх осіб : представник ліквідатора спільного підприємства комбінату «Будіндустрія» ОСОБА_8 ОСОБА_6, органу опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 до сімї ОСОБА_9 про визнання такими, що втратили право на житло та зняття з реєстрації в спірному житлі позов не визнали та пояснили, що сімя ОСОБА_9, більшість з яких неповнолітні діти, має право на користування житлом та просять в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, і вказані обставини не заперечують особи, які беруть участь у справі, що у кімнатах № 21-а, 22-а, в будинку № 2-а по вул. Бєлгородській м. Сарни Рівненської області зареєстрована сімя ОСОБА_9, девять з яких є неповнолітніми дітьми, на підставі укладеного 22.10.1998 року з власником житла на той час СП комбінат «Будіндустрія» договору найму житлового приміщення, що підтверджується наданими копіями паспортів з відмітками, копіями свідоцтв про народження, довідкою № 4045 від 17.02.2012 року, виданою КП «Житлосервіс». У 2002 році сімя ОСОБА_9 виселилася з гуртожитку у приватний будинок у м. Сарни Рівненської області, а згодом виїхали проживати у Одеську область. З довідок Жовтневої сільради № 413 від 19.02.2012 року, № 12 від 04.02.2012 року Ширяєвського БТІ вбачається, що сімя ОСОБА_9 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, у найманому будинку без реєстрації, в БТІ на праві приватної власності за ними нерухомого майна не зареєстровано.

Також у спірному житлі на підставі укладеного 20.02.2002 року з власником житла на той час СП комбінат «Будіндустрія» договору найму житлового приміщення загальною площею 112,63 кв.м. проживає ОСОБА_1 з дітьми.

Сторони надали копії квитанцій до прибуткового касового ордера про оплату за проживання в гуртожитку.

На підставі рішення Сарненської міської ради № 1471 від 17.12.2009 року будівля гуртожитку № 2-а по вул. Бєлгородській м. Сарни Рівненської області закріплена за КП «Житлосервіс» та відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.09.2010 року зареєстрована на праві власності за територіальною громадою м. Сарни.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.90 року, ратифікована Україною 27.02.91 року, набрала чинності для України 27.09.91 року (далі по тексту - Конвенція), Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї.

За ч. 1 ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 27 Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Згідно із ч. 3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 зазначеного Закону органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла, а діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно із ч. 2 ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна та визнає неприпустимим зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.

Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна (чч. 3, 4 ст. 12 цього Закону).

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, попередня згода повинна бути надана щодо будь-яких правочинів, право власності на яке, або право користування яким мають неповнолітні діти.

Згідно із ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Таким чином, при укладанні 20.02.2002 року ОСОБА_1 з власником житла на той час СП комбінат «Будіндустрія» договору найму житла необхідно було отримати попередню згоду органу опіки і піклування, у звязку з неотриманням вказаної згоди позов ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки договір найму зачіпає майнові права неповнолітніх дітей сімї ОСОБА_9, які є членами однієї родини та проживають спільно, стосовно спірного житла, право на користування яким їм гарантоване законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно КП «Житлосервіс», як комунальне підприємство Сарненської міської ради, має право укладати угоди що відповідають ч. 1 ст. 203 ЦК України. Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 за зустрічним позовом до ОСОБА_1, КП «Житлосервіс» про визнання недійсним договору найму від 08.11.2011 року, укладеного між ними, також не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 є користувачем спірного житла, а за КП «Житлосервіс» закріплена будівля гуртожитку № 2-а по вул. Бєлгородській м. Сарни, сама ж угода за її змістом не є договором найму, оскільки між нею та КП «Житлосервіс» укладено договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, що не є договором найму та відповідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Керуючись Конвенцією про права дитини, ст.ст. 17, 18 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", ст.ст. 203, 319 ЦК України, ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовів відмовити повністю.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи ліквідатор спільного підприємства комбінату «Будіндустрія» ОСОБА_8, орган опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області про усунення перешкод в користуванні кімнатами № 21-а, 22-а, в будинку № 2-а по вул. Бєлгородській м. Сарни Рівненської області шляхом визнання такими, що втратили право на житло та зняття з реєстрації в цих кімнатах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_9.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлосервіс» Сарненської міської ради про визнання недійсним договору, укладеного 8 листопада 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : підпис вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_17

Справа № 1718/74/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2012 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі Сосюк Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи ліквідатор спільного підприємства комбінату «Будіндустрія» ОСОБА_8, орган опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, про усунення перешкод в користуванні приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлосервіс» Сарненської міської ради про визнання недійсним договору найму,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовів відмовити повністю.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи ліквідатор спільного підприємства комбінату «Будіндустрія» ОСОБА_8, орган опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області про усунення перешкод в користуванні кімнатами № 21-а, 22-а, в будинку № 2-а по вул. Бєлгородській м. Сарни Рівненської області шляхом визнання такими, що втратили право на житло та зняття з реєстрації в цих кімнатах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_9.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, комунального підприємства «Житлосервіс» Сарненської міської ради про визнання недійсним договору, укладеного 8 листопада 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :