Житомирський районний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2012 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі : головуючої - судді Єзерської І.В.

за участі секретаря судового засідання Забродської Т.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Родос-1» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, заборгованості по заробітній платі та компенсації середнього заробітку за час затримання заробітної плати, а також по зміну підстав та формулювання звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «Родос-1» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, боргу по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи посилаючись на те, що він, перебував з відповідачем у трудових відносинах, при звільненні з роботи не отримав належні йому виплати у вигляді компенсації за невикористану відпустку, боргу по зарплаті також просить стягнути відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні з роботи шляхом виплати середнього заробітку по день фактичного розрахунку та змінити підставу та формулювання звільнення.

Позивач під час судового розгляду уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку у розмірі 4065,39 грн., а всього стягнути грошові кошти на загальну суму 28776,68 грн.

Представник відповідача позов не визнала та вважає його безпідставним, оскільки позивач з дня звільнення на території підприємства не зявлявся,з приводу отримання розрахункових коштів не звертався , хоча вони були йому і нараховані.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 з 14 червня 2009 року по 14 листопада 2011 року І перебував в трудових стосунках з відповідачем, чого не заперечує відповідач (а.с.Ю).

На день звільнення у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по заробітній платі в розмірі 4556,34 грн. та 1861,22 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то

зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Отже на користь позивача відповідач зобовязаний сплатити остаточні належні їм суми при звільненні з роботи у розмірі заборгованості по заробітній платі в розмірі 4556,34 грн. та 1861,22 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановленого позивач ОСОБА_1 14 листопада 2011 року особисто написав заяву про звільнення , яку особисто передав головному бухгалтеру, після чого покинув територію підприємства і куди більше не повертався.

На направлену підприємством пропозицію про отримання коштів не зявився,подав до суду позовну заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Інших доказів про порушення його права на отримання розрахункових коштів у звязку зі звільненням суду не надав .

Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог про зміну підстав та формулювання звільнення так як з матеріалів справи вбачається ,що 14 листопада 2011 року ОСОБА_1 на імя директора ПП «Родос» подано заяву про звільнення з займаної посади за згодою сторін (а.с.8) на підставі якої позивач звільнений відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.(а.с.58)

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦГІКУ країни.

Керуючись ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України та ст.ст. 212, 213-217 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства»Родос» на користь ОСОБА_1 4556,34 грн. заборгованості по заробітній платі, 1861,22 грн. компенсації за невикористану щорічну відпустку.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного підприємства»Родос» на користь держави судовий збір виходячи із задоволених на користь позивача сум, в розмірі 214,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні

у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.