Справа № 1715/4830/12
У Х В А Л А

01 червня 2012 року
Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі судді - Музичук
Н.Ю.,

при секретарі - Швець А.Л.

представника заявника /боржника/ -
ОСОБА_1Є

представника ВДВС –
ОСОБА_2

розглянувши в м. Рівне матеріали справи
за заявами ОСОБА_3 про визнання такими,
що не підлягають виконанню виконавчих
листів, виданих 23.09.2011 року Рівненським
міським судом в цивільній справі
№2-6681/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення, зняття з реєстраційного
обліку, про виселення із квартири та
стягнення судових витрат /виконавче
провадження 31155854/ та про звернення
стягнення на квартиру шляхом її
продажу /виконавче провадження 31155000/, -

встановив:

В провадженні судді Рівненського
міського суду перебувають матеріали по
об’єднаних заявах ОСОБА_3 про визнання
такими, що не підлягають виконанню на
підставі ст. 369 ЦПК України двох
виконавчих листів, виданих 23.09.2011 року
Рівненським міським судом в справі
№2-6681/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення, зняття з реєстраційного
обліку, про виселення із квартири та
стягнення судових витрат /виконавче
провадження 31155854/ та про звернення
стягнення на квартиру шляхом її
продажу /виконавче провадження 31155000/.

За змістом зави обґрунтовані тим, що
виконавчі листи Рівненського міського
суду, в порушення ст.18 ч.3 Закону України
«Про виконавче провадження» підписані
не компетентною особою, оскільки
станом на день видачі виконавчого
листа суддя Мельник О.В. не працював на
посаді судді Рівненського міського
суду. Крім того, в порушення положень п.2
ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження», запис у виконавчому
листі про строк його пред’явлення до
виконання до 23.08.2013 року не ґрунтується
на нормах Закону і є помилковим,
оскільки встановлений Законом річний
з наступного дня після набрання
рішенням законної сили строк для
пред’явлення стягувачем виконавчих
листів до виконання закінчився 23.08.2013
року.

В судовому засіданні судового розгляду
справи заявник /боржник за ВП/ та
представник заявника підтримали
скарги. Додатково пояснили, що їх
доводи щодо оспорених виконавчих
документів на виконання судових
рішень, ухвалених та виданих судом до
надбання введення в дію Закону України
«Про виконавче провадження»,
ґрунтуються на п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
04.11.2010 року №2677-ІУ, чинного із 08.03.2011
року, за змістом якого встановлено, що
виконавчі документи, видані до
набрання чинності цим Законом,
пред’являються до виконання у строки,
встановлені на момент їх видачі. З
урахуванням встановленої видачі
виконавчих листів після завершення
передбачених Законом строків
звернення їх до виконання просять
визнати виконавчі листи такими, що не
підлягають виконанню.

Представник ВДВС вважає, що
виконавчі листи правомірно
пред’явлені до виконання у
встановлений Законом, чинним на час
набрання законної сили судовим
рішенням, трьохрічний строк, а норма п. 4
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України від 04.11.2010 року №2677-ІУ
щодо вказаних виконавчих листів не діє.
Вирішення заяв залишає на розгляд
суду.

Представник стягувача в судове
засідання не з’явився.

Оцінюючи доводи заяв ОСОБА_3,
пояснення учасників судового процесу,
досліджені в справі докази, суд
приходить до висновку, що заяви не
підлягають до задоволення за їх
безпідставністю.

У відповідності до ст.369 ч ч.2, 4 ЦПК
України, суд, який видав виконавчий
лист, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі. Суд
ухвалою вносить виправлення до
виконавчого листа, а у разі якщо його
було видано помилково або якщо
обов’язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв’язку із його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом відбулося
повністю або частково, суд одночасно на
вимогу боржника стягує на його користь
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом.

Із заяви, матеріалів та пояснень і
досліджених доказів встановлено, що
обидва оспорені виконавчі листи
правомірно підписані на час їх видачі
та відсутності судді Мельника О.В. в
штаті Рівненського міського суду
компетентною на те особою в.о. голови
Рівненського міського суду ОСОБА_6, без
вірного зазначення посади особи яка
підписала виконавчий лист, що не може
бути підставою для визнання
виконавчих листів такими, що не
підлягає виконанню. Питання
виправлення помилки в графі посади
підписанта виконавчого листа заявою
боржника не ставиться.

З матеріалів цивільної справи та
виконавчих листів вбачається, що
рішення суду в цивільній справі №2-6681/10
набрало законної сили 23.08.2010 року.
Внаслідок неодноразового направлення
цивільної справи апеляційному суду
Рівненської області, саме 28.09.2010 року та
16.03.2011 року, через надходження з
порушеним строком оскарження
апеляційних скарг відповідачів,
виконавчий лист в справі виданий 23.09.2011
року. Заяви про примусове виконання до
відділу ДВС подані стягувачем 07.02.2012
року, постановами державного
виконавця відділу ДВС Рівненського
міського управління юстиції від 10.02.2012
року відкрите виконавче провадження
вищезгаданого рішення суду.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
виконавче провадження», чинного на
день набрання рішенням суду законної
сили, до якого внесені зміни Законом
України від 04.11.2010 року №2677-ІУ, був
встановлений трьохрічний строк
звернення рішення суду до виконання ,
що давало право стягувану в разі
невиконання боржником рішення суду
протягом трьох років звернутися до
суду з заявою про видачу виконавчого
листа для звернення його до
примусового виконання.

У відповідності до положень ч.ч. 3,4
ст.2 ЦПК України, провадження в
цивільних справах здійснюється
відповідно до законів, чинних на час
вчинення окремих процесуальних дій,
розгляду і вирішення справи. Закон,
який встановлює нові обов’язки,
скасовує чи звужує права, належні
учасникам цивільного процесу, чи
обмежує їх використання, не має
зворотної дії в часі.

За змістом ст.ст. 4,5 ЦК України,
основним актом цивільного
законодавства є Цивільний кодекс, акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ним чинності.

За наведених обставин, заява
боржника про визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню
не підлягає до задоволення судом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4,5 ЦК України, ст. ст. 2,8, 369, 293,294
України, -

ухвалив:

В задоволенні заяв ОСОБА_3 про
визнання такими, що не підлягають
виконанню виконавчих листів, виданих
23.09.2011 року Рівненським міським судом в
цивільній справі №2-6681/10 за позовом ПАТ
КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення, зняття з
реєстраційного обліку, про виселення
із квартири та стягнення судових
витрат /виконавче провадження 31155854/ та
про звернення стягнення на квартиру
шляхом її продажу /виконавче
провадження 31155000/ відмовити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга в апеляційний суд
Рівненської області через місцевий суд
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя Рівненського міського суду

Н.Ю.Музичук