Справа №2/519/1204/12
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2012 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Соловйова О.Л. при секретарі Рояновій А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа по справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Житлово-будівельний кооператив "30 років Перемоги " про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2012 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, на квартиру №74 в будинку №91 «а»по пр-ту Леніна у м. Маріуполі. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що квартира №74 в будинку №91 «а»по пр-ту Леніна у м. Маріуполі знаходиться в ЖБК «30 років Перемоги». Пайовий внесок за вказану квартиру було сплачено в повному обсязі ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) Т.М., яка померла 21.03.1989 року. Після її смерті право на пайовий внесок отримав її син - ОСОБА_3, який 20.09.1994 року отримав реєстраційне посвідчення у МКП «Маріупольське БТІ». За життя ОСОБА_3 в силу психічного захворювання був недієздатним, у зв'язку із чим рішенням Виконавчого комітету Бєловської міської Ради народних депутатів від 26.03.1990 року над ним було встановлено опіку та призначено опікуном його рідного дядьку по лінії матері - ОСОБА_1. який є позивачем по справі. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємців за законом, як це передбачено Цивільним Кодексом України 1963 року не залишилось, заповіт ОСОБА_3 не мав можливості скласти, так як був недієздатним, як було зазначено вище. Після смерті ОСОБА_3. позивач в розпорядженні, якого знаходились документи на квартиру, систематично сплачував заборгованість з квартирної плати, проводив ремонт у спірній квартирі, утримував її у належному стані. З огляду на викладене позивач зауважує, що він володіє та опікується квартирою №74 в будинку №91 «а»по пр-ту Леніна у м. Маріуполі, яка належала його племіннику - ОСОБА_3 вже 16 років, та з огляду на викладене вважає, що добросовісно заволодів вказаним нерухомим майном і продовжує ним володіти по теперішній час, а отже відповідно до вимог діючого законодавства набув право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні саме з підстав набувальної давнини, зазначених у позові, оскільки іншого порядку набуття прав власності на спірну квартиру, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 не існує. За обставинами справи, позивач ОСОБА_1 пояснив, що після смерті його сестри - ОСОБА_2, він як єдиний родич, був вимушений взяти піклування над недієздатним племінником ОСОБА_5 Діючи в інтересах останнього, 20.09.1994 року зареєстрував право власності на квартиру №74 у будинку №91 «а»по пр-ту Леніна у м.Маріуполі. Враховуючи необхідність постійного догляду за ОСОБА_5, який страждав параноідною шизофренією, перевіз останнього за місцем свого мешкання до Кемеровської області РФ, де він помер16.06.1995 року. За спірною квартирою, що залишилась після смерті ОСОБА_5, постійно доглядав, щорічно відвідуючи під час відпусток, сплачував комунальні послуги та проводив поточні ремонти. Враховуючи, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємців, як це передбаченого ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час смерті не залишилось, просив визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давниною, оскільки відкрито використовував майно більш ніж 16 років.

Відповідно до заяви представника відповідача - Маріупольської міської ради ОСОБА_6 яка діє на підставі довіреності, остання не заперечує проти задоволення позовних вимог, розгляд справи просила провести за її відсутності.

Представник третьої особи - голова Житлово-будівельного кооперативу «ЗО років Перемоги»ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивач після смерті ОСОБА_2, встановив опіку над психічно хворим племінником ОСОБА_5, якого перевіз за своїм основним місцем мешкання до Кемеровської області РФ. З того, часу постійно доглядає за майном, під час щорічних відпусток відвідує квартиру, проводить поточні ремонти та сплачує заборгованості за комунальними послугами.

Допитані в залі судового засідання, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали свідчення стосовно того, що з 1995 року позивач ОСОБА_1 регулярно на протязі всіх минулих років приїжджав до квартири, проводив поточні ремонти та сплачував комунальні послуги.

Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з після смерті ОСОБА_2, яка настала 21.03.1989 року, опікуном недієздатного ОСОБА_5, відповідно до рішення виконавчого комітету Беловської міської ради Кемеровської області №136 від 26.03.1990 року призначено ОСОБА_1. /а.с.11/

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.05.2010 року ОСОБА_5 на підставі реєстраційного посвідчення від 20.09.1994 року, виданого замість довідки ЖКП «30 років Перемоги», є власником квартири №74 у будинку №91а розташованого по проспекту Леніна у М.Маріуполі. /а.с. 15/

ОСОБА_5 помер 14.06.1995 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії ЛО №381233, виданого 16.06.1995 року відділом ЗАГС адміністрації м. Тайги Кемеровської області РФ.

Згідно інформаційної довідки ЖКП «30 років Перемоги»№ 20 від 12.04.2011 року ОСОБА_1 на правах опікуна ОСОБА_5 власника квартири АДРЕСА_1, який є членом кооперативу з 1990 року, сплачує комунальні послуги, заборгованості не має. /а.с.12/

Відповідно до ч.і ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК встановлено, що правила ст. 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи та наведені вимоги Закону, суд приходить до висновку, що позивач з часу смерті ОСОБА_5, тобто з 14.06.1995 року, продовжуючи доглядати за квартирою, яка належала останньому на підставі прав власності, добросовісно заволодів чужим майном, яким продовжує відкрито, безперервно володіти по теперішній час.

За ознаками володіння визначеними ст.344 ЦК України, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, передбачено, що володіння має бути добросовісним, а обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не повинні викликати найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Враховуючи, що ОСОБА_1, був наділений повноваженнями щодо володіння спірною квартири ще за життя ОСОБА_5, діючи в інтересах останнього як опікун, та продовжив добросовісно володіти вказаним нерухомім майном, після його смерті, то на переконання суду зазначені обставини вказують на добросовісне, відкрите, безперервне володіння майном. Строк володіння майно на теперішній час складає більш ніж 16 років, що відповідно до вимог ст.344 ЦК України, наділяє ОСОБА_1 правами власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.344 та 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу "30 років Перемоги " про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру №74 у будинку №91 «а»по проспекту Леніна у м. Маріуполі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОЛ- Соловйов