справа №2010/765/2012
провадження №2/2010/1001/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ У К Р А ЇН И

28 березня 2012 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Калмиковій Л.К.

при секретарі Пономарьовій К.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, КГІ «Малоданилівський комунальник», треті особи: ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, про визнання права власності по набувальній давності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, КП «Малоданилівський комунальник», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_6 С, М., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_15, про визнання права власності по набувальній давності.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що останні два роки постійно та безперервно він проживає фактично за адресою: смт Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 кімната № 22 Дергачівського району Харківської області.

В 1981 році його батькам було виділено житлове приміщення (дві кімнати) в сімейному гуртожитку, що розташований за адресою: смт Мала Данилівка, вул. Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області, яке

на той час належало будівельній організації Пересувній механізованій колоні № 33 (ПМК). Однак, ордер на

вселення не зберігся.

З 1981 року і до 25.03.2003 року він проживав з батьками за вищевказаною адресою.

У звязку з розлученням батьків у 2003 році він був змушений змінити місце проживання та зареєструвався за адресою: вулиця Петровського 88/2 в смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області.

Після смерті його батька ОСОБА_19, померлого 14 травня 2009 року, будучи повноцінним спадкоємцем за законом першої черги, він разом із сім'єю переселився до гуртожитку, де зараз фактично і проживає...

Його сім'я складається з дружини - ОСОБА_2 - та малолітньої доньки - ОСОБА_20.

Рішенням XXV сесії V скликання від 19.02.2008 року Малоданилівська селищна рада прийняла в комунальну власність територіальної громади гуртожиток по вулиці Лісній, 1 в смт. Мала Данилівка і передала його на баланс КП « Малоданилівський комунальник».

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.04.2010 року, виданого Малоданилівською селищною радою, власником будівлі - гуртожитку по вулиці Лісній, 1 в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області є територіальна громада в особі Малоданилівської селищної ради, якій на праві комунальної власності в цілому належить вищевказаний гуртожиток літ. « А-2» загальною площею

849,90кв.м. і який розташований на земельній ділянці фонду Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» від 23.04.2010 року (номер витягу 25952702, реєстраційний номер 30186207). підтверджує, що власником гуртожитку по вулиці Лісній. 1 в смт. Мала Данилівка ( право комунальної власності) є територіальна громада в особі Малоданилівської селищної ради.

Рішенням виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради № 48 від 17.03.2011 року на виконання рішення XXV сесії V скликання від 19.02.2008 року Малоданилівської селищної ради створено комісію по передачі гуртожитку по вулиці Лісній,1 в смт. Мала Данилівка. що знаходиться в комунальній власності територіальної громади Малоданилівської селищної ради, на банане КП «Малоданилівський комунальник».

В 2010 році Малоданилівська селищна рада взяла на баланс гуртожиток, у якому він проживає разом із сімєю, через те, що даний гуртожиток був визнаний безхазяйним. На даний час мешканці гуртожитку розпочали приватизацію кімнат.

Його родина не може реалізувати своє право через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на кімнати в гуртожитку та відсутність реєстрації за адресою гуртожитку.

14 червня 2011 року всі вищеперелічені факти були встановлені Дергачівським районним судом у справі № 2010/2-0-55/2011 та було винесено рішення, за яким суд встановив юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_20 за адресою: смт Мала Данилівна, вулиця Лісна № 1 кімната № 22 Дергачівського району Харківської області.

Цим рішенням, у мотивувальній частині було встановлено, що через відсутність реєстрації місця проживання у його родини суттєво зменшено коло конституційних прав та обовязків.

Проте, за даним правовстановлюючим рішенням не вдалося провести реєстрацію місця проживання.

Після винесення даного рішення було змінено нумерацію кімнат. Кімната № 20- 22, за адресою смт. Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області, щодо якої було винесено судове рішення, на даний момент значиться за № 17-18. Дана обставина підтверджується довідкою від 07.11.11 року за № 1243/02-22, виданої Малоданилівською селищною радою.

20.01.2012року ним було подано лист-заяву до Малоданилівської селищної ради з проханням надати дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку, в яких проживає його родина. Проте, йому було відмовлено у приватизації кімнати № 17. 18 за адресою смт Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області через відсутність реєстрації за даною адресою. Дана обставина підтверджується відповіддю Малоданилівської селищної ради від 20.01.2012 року за№ Р-37/02-21.

За такої ситуації його сімя знаходиться у безвихідній юридичній ситуації в органах місцевого самоврядування та державних органах, оскільки з одного боку вони юридично не мають реєстрації,, а з іншої - правовстановлюючих документів для отримання реєстрації.

Через виникнення спірної ситуації між ним та Малоданилівською селищною радою він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів та інтересів його сімї.

Згідно з ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать, зокрема, житлові приміщення гуртожитків (житлові кімнати, житлові блоки, секції), які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 3 даного Закону визначено безоплатний спосіб передання громадянам житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача та кожного члена його сімї та додатково 10 кв.м. на сімю.

Його батько, який помер 14.10.2010 року, не реалізував свого права на приватизацію, проте, згідно зі ст. 1218 ЦК У країни, до спадкоємців переходять усі права та обовязки, які мав спадкодавець на момент смерті. Оскільки він є спадкоємцем першої черги, до нього перейшло нереалізоване право на приватизацію, яке мав його батько. Тобто сумарний строк володіння та користування кімнатами за адресою: смт Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області, відповідає встановленим у ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» вимогам.

У зв'язку з довготривалим, відкритим володінням нерухомим майном у його сім'ї за ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»» виникло право на приватизацію кімнат у гуртожитку. Проте за ст. 344 ЦК У;країни особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Вбачається, що майно не було його, оскільки на нього відсутнє свідоцтво про право власності. А оскільки воно не є його власністю, то являється чужим або безхазяйним з точки зору права власності.

Обєкт набувальної давності нерухоме майно: кімнати гуртожитку, право власності належним чином на котрі, не було оформлено. Згідно зі ст. 181 ЦК України: до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Факт того, що обєкти фактично є житловим приміщенням, підтверджується тим, що вони використовувалися за цим цільовим призначенням на протязі всього часу використання ( з 80-х років XX століття).

Добросовісність підтверджується тим фактом, що використання нерухомості ніколи не мало умислу причинити шкоду іншій особі, а також при будівництві та проведенні ремонтів не допускалася легковажність чи необережність по відношенню до можливого завдання шкоди оточуючим.

Відкритість володіння також мала місце. Нерухомість була очевидна для третіх осіб, які мали можливість її бачити, не перешкоджався доступ до державних контролюючих осіб, які мають право отримувати інформацію про будівництво. Володіння майном здійснювалося без приховування цього факту.

Безперервність володіння підтверджується тим, що 29 років ( з 1981 до 2010) його батько проживав у даних кімнатах. Він проживав разом з батьками з 1981 року до 2003 року, а потім після смерті батька у 2010 році знову почав проживати у гуртожитку. Кімнати виступають житловим приміщенням, у якому весь час проживали громадяни. Перебіг строку набувальної давності починається з моменту володіння. За ст. 344 ЦК України до строку безперервного володіння зараховується весь строк, протягом якого спадкодавець (його батько) володів даними кімнатами до смерті.

Вбачається, що з будь-якої сторони його сім'я має право отримати приватне житло. Спосіб захисту свого майнового права обирається позивачем самостійно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, то суд вважає за можливе.

Представники відповідачів - Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, КП « Малоданилівський комунальник» в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов визнали повністю, просили справу розглядати в їхню відсутність, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе.

Треті особи у справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_16. ОСОБА_21, ОСОБА_7. ОСОБА_8, ОСОБА_22, ОСОБА_10. ОСОБА_11 Ю„ ОСОБА_12. ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_15 в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов визнали повністю, просили справу розглядати в їхню відсутність, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе.

Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, останні два роки постійно та безперервно позивач проживає фактично за адресою: смт Мала Данилівка, вулиця Лісна № і кімната № 22 Дергач івського району Харківської області.

В 1981 році батькам позивача було виділено житлове приміщення (дві кімнати) в сімейному гуртожитку, що розташований за адресою: смт Мала Данилівка, вул. Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області, яке на тон час належало будівельній організації Пересувній механізованій колоні № 33 (ПМК). Однак, ордер на вселення не зберігся.

З 1981 року і до 25.03.2003 року позивач проживав з батьками за вищевказаною адресою.

У зв'язку з розлученням батьків у 2003 році позивач змінив місце проживання та зареєструвався за адресою: вулиця Петровського 88/2 в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_19 (батька позивача), померлого 14 травня 2009 року, будучи повноцінним спадкоємцем за законом першої черги, позивач разом із сімєю переселився до гуртожитку, де зараз фактично і проживає..

Сім'я позивача складається з дружини - ОСОБА_2 Олександрівна- та малолітньої доньки - ОСОБА_20.

Рішенням XXV сесії V скликання від 19.02.2008 року Малоданилівська селищна рада прийняла в комунальну власність територіальної громади гуртожиток по вулиці Лісній, 1 в смт. Мала Данилівка і передала його на баланс КП « Малоданилівський комунальник».

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.04,2010 року, виданого Малоданилівською селищною радою, власником гуртожитку по вулиці Лісній, і в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області є територіальна громада в особі Малоданилівської селищної ради, якій на праві комунальної власності в цілому належить вищевказаний гуртожиток літ. « А-2» загальною площею

849,90кв.м. і який розташований на земельній ділянці фонду Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» від 23.04.2010 року (номер витягу 25952702. реєстраційний номер 30186207), підтверджує, що власником будівлі гуртожитку по вулиці Лісній, І в смт. Мала Данилівка ( право комунальної власності) є територіальна громада в особі Малоданилівської селищної ради.

Рішенням виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради № 48 від 17.03.2011 року на виконання рішення XXV сесії V скликання від 19.02.2008 року Малоданилівської селищної ради створено комісію по передачі гуртожитку по вулиці Лісній,1 в смт. Мала Данилівка, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади Малоданилівської селищної ради на баланс КП «Малоданилівський комунальник».

В 2010 році Малоданилівська селищна рада взяла на баланс гуртожиток, у якому він проживає разом із сімєю, через те, що даний гуртожиток був визнаний безхазяйним. На даний час мешканці гуртожитку розпочали приватизацію кімнат.

Родина позивача не змогла реалізувати своє право через відсутність правовстаноалюючих документів на право власності на кімнати в гуртожитку та відсутність реєстрації за адресою гуртожитку.

14червня 2011 року всі вищеперелічені факти були встановлені Дергач івським районним судом у справі № 2010/2-0-55/2011 та було винесено рішення, за яким суд встановив юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_20 за адресою: смт Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 кімната № 22 Дергачівського району Харківської області.

Цим рішенням у мотивувальній частині було встановлено, що через відсутність реєстрації місця проживання у родини позивача суттєво зменшено коло конституційних прав та обов'язків.

Проте, за даним правовстановлюючим рішенням не вдалося провести реєстрацію місця проживання.

Після винесення даного рішення було змінено нумерацію кімнат. Кімната № 20- 22 за адресою : смт. Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області, щодо якої було винесено судове рішення, на даний момент значиться за № 17-18. Дана обставина підтверджується довідкою від 07,11.11 року за № 1243/02-22. виданої Малоданилівською селищною радою.

20.01.2012 року позивачем було подано лист-заяву до Малоданилівської селищної ради з проханням надати дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку, в яких проживає його родина. Проте, йому було відмовлено у приватизації кімнати № 17. 18 за адресою смт Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області через відсутність реєстрації за даною адресою. Дана обставина підтверджується відповіддю Малоданилівської селищної ради від 20.01.2012 року за№ Р-37/02-21.

Батько позивача ОСОБА_19, який помер 14.10.2010 року, не реалізував свого права на приватизацію. Позивач є спадкоємцем першої черги, до нього перейшло нереалізоване право на приватизацію, яке мав його батько.

Сумарний строк володіння та користування кімнатами за адерою: смт Мала Данилівка, вулиця Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області відповідає встановленим у ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду» вимогам.

У зв,язку з довготривалим, відкритим володінням нерухомим майном у сім,ї позивача за ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду» виникло право на приватизацію кімнат у гуртожитку.

Вбачається, що майно не було власністю позивача, оскільки на нього відсутнє свідоцтво про право власності. А оскільки воно не є особистою власністю, то являється чужим або безхазяйним з точки зору права власності.

Обєкт набувальної давності нерухоме майно: кімнати гуртожитку, право власності належним чином на котрі, не було оформлено. Згідно зі ст. 181 ЦК України: до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Факт того, що обєкти фактично є житловим приміщенням, підтверджується тим, що вони використовувалися за цим цільовим призначенням на протязі всього часу використання ( з 80-х років XX століття).

Відкритість володіння також мала місце. Нерухомість була очевидна для третіх осіб, які мали можливість її бачити, не перешкоджався доступ до державних контролюючих осіб, які мають право отримувати інформацію про будівництво. Володіння майном здійснювалося без приховування цього факту.

Безперервність володіння підтверджується тим, що 29 років ( з 1981 до 2010) батько позивача проживав у даних кімнатах. Позивач проживав разом з батьками з 1981 року до 2003 року, а потім після смерті батька у 2010 році знову почав проживати у гуртожитку. Кімнати виступають житловим приміщенням, у якому весь час проживали громадяни. Перебіг строку набувальної давності починається з моменту володіння. За ст. 344 ЦК України до строку безперервного володіння зараховується весь строк, протягом якого спадкодавець (його батько) володів даними кімнатами до смерті.

Згідно з ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до об,єктів приватизації належать зокрема житлові приміщення гуртожитків (житлові кімнати, житлові блоки, секції) які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 3 даного Закону визначено безоплатний спосіб передання громадянам житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. , загальної площі на наймача та кожного члена його сімї та додатково 10 кв.м. на сім'ю.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обов'язки, які мав спадкодавець на момент смерті..

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п,яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За таких обставин, з урахуванням доказів, наданих по страві, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 16, 344,1218 ЦК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»,

керуючись ст.ст. 10, і 1, 57-60,209, 212 ,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1. 16.02, і 981 року народження, право власності на кімнати № 17,18 в гуртожитку,що знаходяться за адресою: смт ОСОБА_23, вул Лісна № 1 Дергачівського району Харківської області по набувальній давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільним справам апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. К. Калмикова