Справа №2-775/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 року місто Київ

Соломянський районний суд міста Києва під головуванням судді Макухи А.А. при секретарі Лісовій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну ідеальних часток у спільній частковій власності на будинок, та цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл будинку, усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2002 р. ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом, після уточнення якого просив змінити частки у спільній частковій власності співвласників в будинку №35, що знаходиться у місті Києві на вулиці Дашавській, та визнати право власності за співвласниками на відповідні частки будинку №35, що знаходиться у місті Києві по вулиці Дашавській, посилаючись на те, що йому у спірному будинку належить 398/900 частина, решта будинку в різних частках належить відповідачам. Починаючи з 1993 р. ОСОБА_6 зробив прибудови до своєї частини будинку, яка була прийнята в експлуатацію у 2000 р., у зв'язку із чим його частка у спільній частковій власності за рахунок прибудови збільшилась.

Посилаючись на викладене ОСОБА_6 просив про задоволення позову.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 22.06.2009 р. провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну ідеальних часток у спільній частковій власності на будинок було зупинено у зв'язку із смертю позивача ( т. 4 а. с. 214).

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 11.05.2010 р. із занесенням до журналу судового засідання відновлено провадження у справі, визнано позивачем ОСОБА_1, яка є правонаступником прав та обов'язків померлого ОСОБА_6 (т. 5 а. с. 40).

Посилаючись на обставини викладені у позовній заяві ОСОБА_1 просила про задоволення позову, а саме просила змінити частки у спільній частковій власності співвласників в будинку №35, що знаходиться у місті Києві по вулиці Дашавській, визнати право власності за співвласниками на відповідні частки у будинку №35, що знаходиться у місті Києві по вулиці Дашавській, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на 72/100 частини будинку; визнати за ОСОБА_2 право власності на 11/100 частин будинку, визнати за ОСОБА_3 право власності на 7/100 частин будинку, визнати за ОСОБА_4 право власності на 5/100 частин будинку, визнати за ОСОБА_5 право власності на 5/100 частин будинку.

У липні 1999 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, після неодноразового уточнення якого остаточно просила про розподіл домоволодіння №35, що розташоване у місті Києві по вулиці Дашавській, розподіл земельної ділянки, уточнення ідеальних часток домоволодіння, зобов'язання відповідача не чинити перешкод у користуванні власністю, стягнення заподіяної шкоди та визначення порядку користування земельної ділянки (т. 3 а. с. 3, а. с. 70, а. с. 143, а. с. 246).

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 зазначала, що прибудова до спірного будинку була здійсненна незаконно, оскільки згоди співвласників будинку ОСОБА_6 не отримав та побудована прибудова перешкоджає здійсненню права власності, оскільки створює значні перешкоди у користуванні належними ОСОБА_2 приміщеннями, також вказувала і на те, що внаслідок здійснення будівельних робіт її власність зазнала значної шкоди.

Крім цього, ОСОБА_2 зазначала, що у зв'язку із незаконним будуванням прибудови, внаслідок чого було створено перешкоди - обмежено доступ до приміщень, ОСОБА_2 за свій рахунок змушена була збудувати окремий вхід, облаштувати його, а також забезпечити належне функціонування приміщень, шляхом поновлення пошкоджених комунікаційних мереж, а саме водопостачання, каналізації, електромережі, на що останньою було витрачені значні грошові кошти.

Також ОСОБА_2 зазначала, що у зв'язку із вчиненням незаконних дій, пов'язаних із будівництвом, останній було заподіяно моральної шкоди.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 23.10.2003 р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09.02.2004 р. провадження у справі ОСОБА_2 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл будинку, усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, було зупинено, та ухвалою цього ж суду від 30.11.2011 р. було відновлено провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник просили позов задовольнити у повному обсязі, проти позову ОСОБА_2 заперечували, просили у його задоволенні відмовити.

ОСОБА_2 та її представник заявлені вимоги підтримали, просили про їх задоволення, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 просили відмовити з підстав недоведеності їх обґрунтування.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у справі за позовом ОСОБА_1 проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували, посилаючись на його безпідставність, заявлені вимоги ОСОБА_2 підтримали та просили про їх задоволення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а у позові ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6, який помер 13.06.2009 р. /свідоцтво про смерть від 14.06.2009 р., видане Відділом реєстрації смерті у місті Києві (серія 1-БК №145590)/, належало на праві власності 398/900 частин будинку №35, що знаходиться у місті Києві на вулиці Дашавській, з яких 1/3 частини на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.1971 р. та 98/900 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.01.1998 р.

Встановлено, що по 1/10 частині домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.02.1986 р. належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2/15 частини домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.1987 р. та 202/900 частини домоволодіння належить на підставі договору дарування від 22.06.1998 р. (т. 3 а. с. 48, 79-82).

Згідно із ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власнiсть двох чи бiльше осiб iз визначенням часток кожного з них у правi власностi є спiльною частковою власнiстю.

Згідно із ст. 357 Цивільного кодексу України частки у правi спiльної часткової власностi вважаються рiвними, якщо iнше не встановлено за домовленiстю спiввласникiв або законом.

Якщо розмiр часток у правi спiльної часткової власностi не встановлений за домовленiстю спiввласникiв або законом, вiн визначається з урахуванням вкладу кожного з спiввласникiв у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Спiввласник має право на вiдповiдне збiльшення своєї частки у правi спiльної часткової власностi, якщо полiпшення спiльного майна, якi не можна вiдокремити, зробленi ним своїм коштом за згодою всiх спiввласникiв, з додержанням встановленого порядку використання спiльного майна.

Спiввласник житлового будинку, iншої будiвлi, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свiй рахунок добудову (прибудову) без згоди iнших спiввласникiв, якщо це не порушує їхнiх прав. Така добудова (прибудова) є власнiстю спiввласника, який її зробив, i не змiнює розмiру часток спiввласникiв у правi спiльної часткової власностi.

Полiпшення спiльного майна, якi можна вiдокремити, є власнiстю того з спiввласникiв, який їх зробив, якщо iнше не встановлено домовленiстю спiввласникiв.

Тобто, збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе за сукупності певних умов, зокрема, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власним коштом, такі поліпшення не можна відокремити та вони зроблені за згодою усіх співвласників.

ОСОБА_1 не наведено належних доказів на підтвердження того, що добудова, яка була побудована ОСОБА_6, не порушує права інших співвласників та добудова побудована із дозволу співвласників, а отже і відсутні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про зміну ідеальних часток у спільній частковій власності на будинок.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну ідеальних часток у спільній частковій власності на будинок є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

За правилами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування частини жилого будинку, посвідченого ОСОБА_7 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.06.1998 р. (реєстровий №4370), зареєстрованого в Київському бюро технічної інвентаризації 16.08.1998 р. (№1706), ОСОБА_2 належить на праві власності 202/900 частини жилого будинку №35 по вулиці Дашавській у місті Києві.

Як вбачається із зазначеного договору у власність ОСОБА_2 перейшли такі приміщення: житлова кімната - площею 11 кв.м.; кухня - площею 6,9 кв.м.; туалетна кімната - площею 3 кв.м., коридор - площею 3,8 кв.м.; коридор - площею 2,2 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власностi є право особи на рiч (майно), яке вона здiйснює вiдповiдно до закону за своєю волею, незалежно вiд волi iнших осiб.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власностi є непорушним. Нiхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здiйсненнi.

Встановлено, що ОСОБА_6 за його життя, який помер 13.06.2009 р. /свідоцтво про смерть від 14.06.2009 р., видане Відділом реєстрації смерті у місті Києві (серія 1-БК №145590)/, правонаступником прав та обов'язків якого є ОСОБА_1, було побудована прибудова без дозволу співвласників, якою зокрема, є і ОСОБА_2, внаслідок чого було створено перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 право власності - права користування належними їй приміщеннями.

Таким чином, порушене право ОСОБА_2 підлягає захистові.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл будинку, усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, а саме в частині виділення у власність ОСОБА_2 кімнати (3-5) площею 10,8 кв.м. для реалізації її права власності на частину цієї кімнати, враховуючи можливість доступи до доріг загального користування саме через вищевказане приміщення, та безперешкодного проведення необхідних для проживання комунікаційних мереж, а саме водопостачання, каналізації, електромережі, телефонної мережі тощо, виділення у власність ОСОБА_1 коридору (1-1) площею 2,2 км.м. та комори (1-2) площею 1,8 кв.м., стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 650 гривень в рахунок компенсації надлишкової вартості приміщення, виділення у користування ОСОБА_2 земельної ділянки площею 687,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Дашавська, 35, виділення у користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 562,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Дашавська, 35.

В решті позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 356, 357, 358 ЦК України, ст. ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну ідеальних часток у спільній частковій власності на будинок - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл будинку, усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_2 кімнати (3-5) площею 10,8 кв.м. для реалізації її права власності на частину цієї кімнати, враховуючи можливість доступи до доріг загального користування саме через вищевказане приміщення, та безперешкодного проведення необхідних для проживання комунікаційних мереж, а саме водопостачання, каналізації, електромережі, телефонної мережі тощо.

Виділити у власність ОСОБА_1 коридор (1-1) площею 2,2 км.м. та комору (1-2) площею 1,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 650 гривень в рахунок компенсації надлишкової вартості приміщення.

Виділити у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 687,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Дашавська, 35.

Виділити у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 562,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Дашавська, 35.

В частині інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Макуха А.А.