Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2012 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Лупінос Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2012 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що 03 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 80 000 грн. 00 коп., за умовами договору відповідач зобовязаний повернути позивачеві позичену суму частинами у розмірі не менше ніж 3200 грн. 00 коп. до 3-го числа кожного місяця, з кінцевим терміном повернення суми 3.11.2012 року включно. Відповідачем було порушено умови договору позики, станом на 06.08.2012 року відповідачем не було сплачено жодної суми на користь позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханнями повернути суму позики, але відповідач до цього часу суму позики не повернув, часткового погашення позики не здійснив. Станом на дату звернення з позовною заявою сума заборгованості за перебігом 36 місяців становить 115 200 (сто п'ятнадцять тисяч двісті) грн.. 00 коп. та три відсотки річних за користування позикою, що становить 2 333 (дві тисячі триста тридцять три) грн.. 26 коп. просить суд стягнути на користь позивача суму позики в розмірі 115 3200 грн. 00 коп., три відсотки річних за користування коштами у сумі 2 333 грн. 26 коп. та понесені судові витрати в сумі 1175 грн. 33 коп.

Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляду справи за відсутності представника позивача, в якій представник позивача за довіреністю позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України справу розглянуто на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, та ухвалено заочне рішення.

Дослідивши надані письмові докази суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як вбачається з наданого суду договору позики 03.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 позику в розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Згідно п. 3 Договору позики від 03.11.2011 року позичальник повертає позикодавцеві позичену ним суму частинами у розмірі не менше ніж 3200 (три тисячі двісті) грн.. 00 коп. до 3-го числа кожного місяця, з кінцевим терміном повернення суми 03.11.2014 року включно.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається наданої суду копії договору позики, відповідач зобовязався повертати позику рівними частинами в сумі 3200 грн. 00 коп., щомісячно до 3-го числа місяця, строком до 03.11.2014 року.

Як встановлено з пояснень позивача, у терміни, зазначений в договорі відповідач суму боргу не повернув, на час звернення позивача до суду з позовом жодної з частин боргу не вніс.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що зобовязання, що виникло між позивачем та відповідачем, належним чином у визначений строк виконано не було.

Як передбачено ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 04.11.2011 року в сумі 115 200 грн. 00 коп.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню три відсотки річних у сумі 2 333 грн. 26 коп.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх прав та вважає за доцільне стягнути з відповідача суму боргу, визначену договором позики.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню при повному задоволенню позовних вимог по судового збору у сумі 1175 грн. 50 33 коп., підтверджені документально.

На підставі ст. ст. 3, 10, 88, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.11, 208, 509, 526, 530,625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики у розмірі 117 533 (сто сімнадцять тисяч піт сот тридцять три) грн. 26 коп., відшкодування витрат зі сплати судового збору у сумі 1 175 (одну тисячу сто сімдесят) грн. 33 коп., а всього стягнути суму 118 708 (сто вісімнадцять тисяч сімсот вісім) гривень 59 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко