Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2012 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Ларіної Т.Г.,

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_1 Аваль»про визнання недійсним кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. та договору поруки №014/0035/82/85070/1 від 30.10.2007р. та договір іпотеки від 30.10.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ОСОБА_1 Аваль»в особі Одеського обласної дирекції публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»звернувся до суду з позовом про стягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3Ю, в солідарному порядку заборгованості в сумі 1 243 155,84 грн. та судових витрат за кредитним договором №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р.., укладеного між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль»та ОСОБА_2.В обґрунтування своїх позовних вимог позивач також посилається, що згідно з укладеним договором поруки №014/0035/82/85070/1 від 30.10.2007р. ОСОБА_3Ю, поручилася за виконання ОСОБА_2 його зобовязань за кредитним договором №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р.. З метою забезпечення кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 як іпотекодавцем, ОСОБА_2 як позичальником укладено 30.10.2007р. іпотечний договір.

В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, якими просив: стягнути з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 533 929,93 грн. станом на 25.01.2012р. та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. у загальному розмірі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.10.2007р., а саме квартиру аг. пл..74,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та продажу з прилюдних торгів за ціною визначеною на час продажу. Також позивач просить стягнути з відповідачів в рівних частках судові витрати.

10.01.2012р. представник ОСОБА_2-ОСОБА_4, діючий по довіреності, предявив зустрічний позов ОСОБА_5 до ПАТ «ОСОБА_1 Аваль»(а.с.72-77) про поновлення строку для звернення до суду з позовом, визнання недійсним кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. та договору поруки №014/0035/82/85070/1 від 30.10.2007р. та договір іпотеки від 30.10.2007р.

При цьому в обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що зміст правочинів суперечить нормам законодавства, а самет.203 ЦК України, ст..11,ст.18,19, закону України «Про захист прав споживачів».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав та просив його задовольнити. Також він просив відмовити в зустрічних позовних вимогах з підстав їх недоведеності.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3-ОСОБА_4, діючий по довіреності, позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль»не визнав, просив в їх позові відмовити, а позов ОСОБА_2 підтримав з викладених в позові підстав, та просив його задовольнити. При цьому він не заперечував факт укладання ОСОБА_5 з ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» 20.05.2009р. додаткової угоди №014/0035/82/85070/1 до кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_2. необґрунтованими, у звязку з чим позови задоволенню не підлягають, а позов ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що 30.10.2007р. між ОСОБА_2 та ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» (нині ПАТ «РайфайзенБанк Аваль») було укладено Кредитний Договір №014/0035/82/85070, відповідно до умов якого ВАТ «ОСОБА_1 Аваль»(позивач) надав ОСОБА_2 (відповідачу) кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 681 360 гривень, строком на до 30.10.2017р.(тобто на 120 місяців) зі сплатою 13,5 % річних, а відповідач зобовязався прийняти грошові кошти, використати їх та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Договору та тарифів Кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та в строки визначені договором.(а.с.11-18).

Кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі та на сплату додаткового проценту за цим договором. Забезпеченням зобовязань позичальника є квартира : АДРЕСА_2. (п.2.1.).

Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії кредитного договору згідно графіку погашення кредиту та інших платежів (додаток 1). За рахунок кожного рівного платежу здійснюється погашення щомісячних процентів за користування кредитом та погашення частину кредиту. Рівний платіж розраховується таким чином, щоб всі щомісячні платежі були рівними на весь період дії договору.

Згідно п.12.2. зміни в Договорі оформлюються додатковими угодами, які стають невідємною частиною Договору.

Згідно п.12.4. позичальник перед укладанням цього Договору в письмовій формі повідомлений про всі умови споживчого кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту (відповідно до ст..11 закону України «Про захист прав споживачів») та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість, затверджених Постановою НБУ №168 від 10.05.2007р.

30.10.2007р. було укладено договір поруки між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 в забезпечення кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р.(а.с.19).

Згідно п.2.2. цього договору поруки встановлено, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати по Борговим зобовязанням Боржника, що зазначені в п.1.3 цього договору, які виникають з умов Кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. , сплатити проценти за його користування комісійну винагороду, неустойку(пеню,штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі.

Пунктом 1.3. Договору поруки зазначено що боргові зобовязанні-це всі зобовязання Боржника перед Банком по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно із положеннями кредитного договору, в т.ч. щодо повернення суми кредиту, а саме 681 360 грн., сплати процентів за його користування, комісійної винагороди ,неустойки (пені,штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі.

Згідно п.2.5.1 поручитель ознайомлений з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згоден витупати поручителем за борговими зобовязаннями

Згідно п.4.1. сторони договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком в повному обсязі у відповідності до ч.1,2 ст.554 ЦК України. Згідно п.5.1. відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання боргових зобовязань в повному обсязі.

Згідно п.6.5. договору поруки вбачається. що сторони підписали цей договір на добровільних засадах, досягли згоди з усіх його істотних умов.

20 травня 2009р. між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль»та ОСОБА_2 укладена додаткова угода №014/0035/82/85070/1 до кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. (а.с.22-25) з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, якою досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначених кредитним договором (тобто №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р.)

Згідно п.1.1. додаткової угоди станом на дату укладання її фактична заборгованість позичальника за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 634 270,99 грн.,

Згідно п.1.2. станом на дату укладання цієї додаткової Угоди заборгованість позичальника за кредитним договором,строк сплати якої настав, складає 26733,25 грн. , в тому числі: 9 963,47 грн.-заборгованість з погашення суми кредиту та 16 769,78 грн.-заборгованість з погашення процентів.

Згідно п.2 дод. угоди тимчасово на період з 20.05.2009р. по 19.05.2010р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного графіком погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до цієї угоди.

П.4 зазначено, що позичальник перед укладанням цієї додаткової угоди повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування та орієнтовну вартість кредиту .

Згідно додатку №1 до цієї додаткової угоди зазначена діюча процентна ставка 13,5 % річних,термін кредиту-101 місяць.

Таким чином приходить до висновку що укладанням додаткової угоди до кредитного договору обсяг відповідальності та термін виконання не були збільшені.

З метою забезпечення кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 як іпотекодавцем, ОСОБА_2 як позичальником укладено 30.10.2007р. іпотечний договір.(а.с.26-28).

П.1.1. якого передбачено, що цей договір забезпечує вимогу іпотеко держателя, що випливає з кредитного договору від 30.10.2007р.(а також усіх додаткових угод до нього).

Предметом іпотеки є нерухоме майно:трьокімнатна квартира, аг. пл..74,7 кв.м., житловою пл.. 33,9 кв.м. що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

08.01.2009р. позивачем надіслана на адресу ОСОБА_3 попередження та претензія(а.с.30) про необхідність погашення заборгованості, та також і на адресу ОСОБА_2 06.01.2009р. (а.с.31, 32), з якими відповідачі ознайомлені. Аналогічні вимоги про дострокове погашення грошових зобовязань отримано ОСОБА_2. та ОСОБА_3 19.01.2010р. (а.с.34,35).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 25.01.2012р. по кредитному договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р.становить 1 533 929,93 грн., утому числі:

Заборгованість за кредитом-615 040,75 грн.

Заборгованість за відстоками-224 477,26 грн,

Пеня за прострочення тілу кредиту- 137 939,84 грн.,

Пеня за прострочення відсотків по кредиту- 520 472,08 грн.

Представником відповідачів не надано суду належних доказів про сплату вказаної заборгованості.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за зазначеним кредитним договором у сумі 1 533 929,93 грн. підлягають задоволенню.

Проте суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. у загальному розмірі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.10.2007р., а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_2,та продажу з прилюдних торгів за ціною визначеною на час продажу, з слідуючих підстав.

Згідно змінених позовних вимог позивачем не вказана сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 Також на зазначене питання представник позивача не змогла в судовому засіданні надати відповідь.

Позивач не зазначив початкову ціну предмету іпотеки .

Ст.38 закону України «Про іпотеку»передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

У звязку з чим суд позбавлений можливості надати правову оцінку співмірності визначеної банком суми заборгованості за кредитом із вартістю заставленого майна, та з'ясувати чи завдають допущені відповідачами порушення основного зобов'язання та (чи) іпотечного договору збитків позивачу, чи змінюється обсяг його прав.

Частиною другою ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором не є перешкодою для предявлення позову будь-який час про стягнення заборгованості з поручителя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача ОСОБА_2 про те, що він дізнався про порушення своїх прав лише у січні 2012р., так як зазначене спростовується укладенням в подальшому між сторонами додаткової угоди №014/0035/82/85070/1 до кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р., в якому також зазначено що ОСОБА_2 ознайомлений з усіма його умовами.

Судом встановлено, що при укладанні договору кредиту від30.10.2007р. ,сторонами були додержані вимоги, необхідні для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 10481052, 10541055), статті 1819 Закону України «Про захист прав споживачів».

В судовому засіданні на підставі зібраних матеріалів, що процентна ставка за кредитним договором не була змінена.

Докази щодо здійснення зі сторони Банку в адресу відповідача постійних телефонних, та інших електроних повідомлень представником ОСОБА_2 не надано, та в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження .

Також судом не встановлено порушення прав ОСОБА_2 щодо вільного розпоряджання майном(грошима),що належать йому на праві приватної власності, та порушення Банком зобовязання збереження банківської таємниці.

Таким чином судом встановлено, що оспорюваний договір вчинений з дотриманням відповідних норм законодавства, - сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, - матеріали справи не містять фактичних даних стосовно того, що на момент укладення оскаржуваного правочину відповідач мав наміру створити інші правові наслідки, ніж ті, що обумовлювалися даним правочином. Досягнута мета зазначеного правочину-позивач отримав кошти згідно його заяви та договору.

Позивач також оспорює договір іпотеки та договір поруки, укладений між Банком та ОСОБА_3.

При цьому зазначені договори не оспорюються сторонами за цими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Отже, чинним законодавством України та умовами оспорюваних договорів поруки не встановлений обов'язок поручителя попереджати боржника про укладення договору поруки з метою забезпечення виконання його зобов'язань перед кредитором.

Волевиявлення боржника під час укладення договору поруки не є істотною умовою договору поруки.

Згідно зі ст. 626 ЦК України порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, безпосередньо на права та обов'язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов'язань не впливає, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 і 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із зазначеними вимогами зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тощо.

Таким чином суд приходе до висновку про безпідставність та недоведеність вимог позивача про визнання недійсними кредитного договору від 30.10.2007р., договору іпотеки та договору поруки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 57, 169, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.215, 525, 526, 530, 549,553 589, 590, 626, 612,625, 629,1048-1052, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.12,33,35 Закону України «Про іпотеку»,суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеського обласної дирекції публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»суму заборгованості за кредитним договором №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. у розмірі 1 533 929, 93 (один мільйон пятсот тридцять три тисячі девятсот двадцять девять гривень 93 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»в особі Одеського обласної дирекції публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»судові витрати у розмірі 3 339 (три тисячі триста тридцять девять) грн., з яких- 3219 грн. (три тисячі двісті девятнадцять) грн. у якості сплаченого державного мита та судового збору та 120 (сто двадцять) грн. у якості витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_1 Аваль»про визнання недійсним кредитного договору №014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. та договору поруки №014/0035/82/85070/1 від 30.10.2007р. та договір іпотеки від 30.10.2007р.-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України .

Суддя: Домусчі Л.В.

10.05.2012