Провадження №2-3490/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2012 року Солом”янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- ОСОБА_1

при секретарі- Подолян О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом КП »Дирекція з управління та
обслуговування житлового
фонду»Солом»янської районної в м.
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа:
Солом»янська районна в м. Києві
державна адміністрація про визнання
такими, що втратили право
користуватися жилим приміщенням,суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом
і просить визнати відповідачів такими,
що втратили право користуватися жилим
приміщенням в кімнаті розміром 13 кв.м.
квартири АДРЕСА_1.

Посилається в позові на те, що
квартира АДРЕСА_1 складається з 2-х
житлових кімнат, одна з яких, розміром 13
кв.м., є неприватизованою, в якій
зареєстровані відповідачі в справі.

В лютому 2012 року до КП
»Дирекція»звернулася мешканка іншої
кімнати в квартирі –ОСОБА_6, з
письмовою заявою про надання їй другої
кімнати в квартирі, оскільки її наймачі
тривалий час не проживають в ній.

При проведенні перевірки в кімнаті
були виявлені сторонні особи, які не
надали документів, які б
підтверджували їх право проживати в
квартирі.

Виходячи з цих обставин, а також
того, що відповідачі не приймають
участі в утриманні квартири, допустили
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги з березня
2008 року в розмірі 7 455гр.92 коп., просить
задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечувала.
Посилається на те, що вона проживає в
спірній квартирі разом з синами та
донькою.

Донька після одруження переїхала до
чоловіка і залишила в житловій конторі
заяву, щоб на неї не нараховували плату
за житлово-комунальні послуги та
надавала щоквартально довідки, які
вимагалися працівниками ВСП для цього
і які в неї приймалися.

Крім того, років півтора тому назад
сусіди спалили кухню в квартирі, в
квартирі довго тримався запах гару, а
вона хворіє на псоріаз та алергію, а
тому не могла знаходитися в квартирі та
тимчасово проживала в доньки.

Після усунення наслідків пожежі
вона повернулася і постійно проживає в
квартирі разом з дітьми, їх відвідувала
комісія ВСП і підтвердила це.

Несплата житлово-комунальних послуг
була викликана відсутністю доходів у
членів сім»ї, однак на даний час ними
укладений договір про
реструктуризацію і заборгованість
погашається.

Вважає причиною звернення позивача
до суду дії сусідки по квартирі, яка
бажає приєднати їх кімнату в квартирі
собі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні проти позову також
заперечував. Посилається на те, що
перебував у місцях позбавлення волі,
звідки звільнився 30.06.2012 року і
повернувся на проживання в спірну
квартиру, де постійно проживає разом з
матір»ю та братом.

Він визнає право всіх членів сім»ї
на проживання та користування
квартирою.

Виходячи з цього, просить у позові
відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 проти позову
заперечував з цих же підстав.
Посилається на те, що він постійно
проживає в квартирі, однак за
специфікою своєї роботи він рано йде на
роботу та пізно повертається.

Крім того, він не спілкується з
сусідами, в т.ч. по квартирі та сусідніх
квартир, а тому вони не можуть свідчити
про обставини його проживання чи
непроживання в квартирі.

Відповідачка ОСОБА_3 просить
розглядати справу в її відсутності.

3-я особа свого представника в
судове засідання не направив, про час
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Про причину неявки суд до відома
не поставив, а тому суд вважає за
можливе розглядати справу в його
відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
свідків,дослідивши матеріали справи,
суд не знаходить підстав для
задоволення вимог позивача, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше, як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Встановлено, що спірна квартира є
комунальною квартирою, яка складається
з двох кімнат.

Відповідачі зареєстровані та
проживають в кімнаті розміром 13 кв.м., а
в іншій кімнаті проживає сім»я ОСОБА_6

В лютому 2012 року ОСОБА_6 звернулася
до позивача з заявою про надання їй
другої кімнати в квартирі в зв»язку з
тривалим, а саме понад рік,
непроживанням наймачів сусідньої
кімнати в квартирі.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_4 з
2007 року по 30.06.2012 року перебував у
місцях позбавлення волі, після
звільнення вибув на проживання в
квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1.

22.08.2012 року між ВСП «Батиївський»та
відповідачем ОСОБА_4 був укладений
договір на реструктуризацію
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги в квартирі.

/ а.с. 5 –9; 12; 51 –52/

Відповідно до ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім”ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Якщо наймач або члени його сім”ї
були відсутні з поважних причин понад
шість місяців ,цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем,а в разі спору-судом.

Виходячи із вказаних положень
закону, особа може бути визнана такою,
що втратила право на користування
жилим приміщенням у випадку, коли вона
була відсутня в ньому понад шість
місяців і без поважних причин.

В п.7 ч.3 даної статті зазначено, що
жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадках взяття під варту або
засудження до арешту, обмеження волі,

позбавлення волі на певний строк чи
довічне позбавлення волі -

протягом усього часу перебування
під вартою або відбування

покарання, якщо в цьому будинку,
квартирі (їх частині) залишилися

проживати інші члени сім'ї.

При цьому, згідно з ч.4 ст.71 кодексу у
випадках, передбачених пунктами 1 - 7
цієї статті, право користування жилим
приміщенням зберігається за відсутнім
протягом шести місяців з дня
закінчення строку, зазначеного у
відповідному пункті.

З цього випливає, що за відповідачем
ОСОБА_4 зберігалося жиле приміщення до
моменту його звільнення з місць
позбавлення волі, а тому вимоги
позивача в цій частині є
безпідставними.

Крім того, тверджень відповідачки
ОСОБА_2 щодо її захворювання, пожежі в
квартирі та її тимчасової та вимушеної
відсутності в ній, представник
позивача в судовому засіданні так і не
спростував.

Не спростував представник позивача
і тверджень відповідача ОСОБА_5І в
судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Як зазначається в ч.1 ст.11 кодексу
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

В ст.58 ЦПК України зазначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Представник позивача в судовому
засіданні не заперечував, що підставою
для звернення позивача до суду стало
звернення сусідки відповідачів по
комунальній квартирі про надання її
сім»ї кімнати, в якій проживають
відповідачі, в порядку ст.54 ЖК України.

Свідок ОСОБА_6, сусідка по квартирі,
не заперечувала як самого звернення до
позивача та свого бажання отримання
спірної кімнати на свою сім»ю, так і
пожежі в квартирі, на яку посилалася
відповідачка, як причину тимчасової
відсутності.

Крім того, свідок не заперечувала
проживання відповідачів у квартирі на
даний час.

Незаперечних доказів, які б
підтверджували відсутність
відповідачів у спірній квартирі
більше шести місяців без поважних
причин, позивачем не надано.

Представник позивача в судовому
засіданні не заперечував, що
інформація про непроживання
відповідачів у спірній квартирі надана
свідком ОСОБА_6 і будь-якою інформацією
з цього приводу позивач до звернення
ОСОБА_6 не володів.

Акти про непроживання відповідачів
у спірній квартирі з грудня 2010 року та
пояснення допитаних свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, допитаних фактично за
ініціативою сусідки по квартирі
ОСОБА_9, зацікавленої у вирішенні
справи, не дають підстав вважати про
непроживання відповідачів у спірній
квартирі без поважних на те причин.

/ а.с.9 –10 /

Крім того, представником позивача в
судовому засіданні не заперечувалося
право відповідача ОСОБА_4 на
користування спірним жилим
приміщенням.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З точки зору ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав
визначено ст.16 ЦК України.

Яким чином та які саме права
позивача порушені з боку відповідачів,
представник позивача в судовому
засіданні не довів.

Згідно п.27 постанови №2 Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
“Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції
” виходячи з принципу процесуального
рівноправ»я сторін та враховуючи
обов»язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається,
необхідно в судовому засіданні
дослідити кожний доказ, наданий
сторонами на підтвердження своїх вимог
або заперечень, який відповідає
вимогам належності та допустимості
доказів.

Виходячи з викладеного вище,
підстав та порядку захисту порушених
цивільних прав, суд приходить до
висновку, що права позивача будь-ким з
відповідачем порушені не були, а тому
не підлягають захисту.

Керуючись ст.ст.9, 64,65,71,72 ЖК України,
ст.ст.57-60, 209,212-215 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові КП »Дирекція з управління
та обслуговування житлового
фонду»Солом»янської районної в м.
Києві державної адміністрації до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання такими, що втратили право
користуватися жилим приміщенням
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя