overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2203/1851/2012
У Х В А Л А

про призначення справи до розгляду

26 червня 2012 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Намистюк В. П. розглянув в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ 'дельта Банк' до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитиним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 118-120 ЦПК України.

Під час підготовки справи до судового розгляду проведенні такі підготовчі дії: вивчив матеріали справи, нормативну базу.

Справа може бути призначена до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 130, 156 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Справу розглянути у відкритому судовому засіданні 05.07.2012 о 16:00 год. в залі судових засідань Волочиського райсуду вулиця Лисенка, 4.

Суддя:
Справа № 1705/3537/2012
(н/п 2/1705/114/2012)
У Х В А Л А

05 грудня 2012 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

судді Тростянчука Г.Г.,

секретаря Кобзаренко І.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя, про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, про поділ майна подружжя, про вселення,

в с т а н о в и в :

представник позивача заявив відвід судді, що розглядає справу, посилаючись на те, що суддя упереджено до нього ставиться. Причиною такої заяви представника стало вияснення головуючим причин подачі ним заяви від 05.12.2012 р. про розподіл іншого майна, яке нібито є майном подружжя, безпосередньо перед розглядом позову про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя, про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, про поділ майна подружжя, про вселення, не оформлення цих вимог шляхом подачі позовної заяви про збільшення чи зменшення позовних вимог, у відповідності із ст. ст.119-120 ЦПК України.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст.20 -21 ЦПК України. Такі підстави представником позивача не наведені.

Керуючись ст. ст.24 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

клопотання представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Тростянчука Геннадія Геннадійовича залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
(2-о/401/172/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Руденко В.В.,

народних засідателів: Горлової З.А., Пономарьової О.Г.,

при секретарі Чорнойван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання громадянина недієздатним,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, зазначивши, що її чоловік ОСОБА_2 з 04.12.2009 року є інвалідом другої групи безстроково. В результаті перенесених ним захворювань, а також з урахуванням наявності інсулінозалежного цукрового діабету, перенесення декількох інсультів, інфаркту, у ОСОБА_2 виникли інші захворювання і ускладнення, які позбавили можливості останнього розуміти значення своїїх дій і надавати їм звіт, у звязку з чим з липня 2011 року він перебуває на обліку у районного лікаря-психіатра.

Просить суд визнати ОСОБА_2 недієздатним.

Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити,надала пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради до суду не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом першої групи з 22.10.2012 року.

Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 180 від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_2 страждає хронічним стійким психічним розладом у формі деменції внаслідок органічного захворювання головного мозку. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто вимоги заявника щодо визнання ОСОБА_2 недієздатним обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Керуючись ст.ст.11, 60, 212, 236-241 ЦПК України, ст. 39, 41 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя:
Номер провадження 2/1522/5186/12
Справа № 2-3787/11
УХВАЛА

14 лютого 2011 року Приморський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника компанії Progectships Ltd(Кліппер Проджектшипс Лтд.) про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом компанія er Progectships Ltd(Кліппер Проджектшипс Лтд) до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

В порядку забезпечення позову, представник позивача просить суд, тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон України до закінчення провадження по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

У відповідності ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторін, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовуособам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Суд відмовляє у задоволенні заяви щодо заборони виїзду за кордон ОСОБА_5, ОСОБА_1, так як робота відповідачів безпосередньо повязана з постійним виїздом за кордон, а в разі заборони виїзду за межі України може спричинити матеріальні збитки відповідачам.

Крім того, представником позивача не представлені докази того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, або захист таким прав стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також суд не вбачає з матеріалів справи, що не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника компанії Progectships Ltd(Кліппер Проджектшипс Лтд.) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя 14.02.2012
Справа № 541/1581/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2012 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.

при секретарі - Петрухіной Т.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх синів.

В лютому 2012 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, в якому зазначив, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2009 року, спільне життя не можливе через численні суперечки на побутовому ґрунті, примирення та збереження сімї вважає не можливим, просив суд розірвати шлюб, спору з місця проживання дітей та майнового спору між ними не має.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. На стягненні судових витрат не наполягав. Суду пояснив, що фактично шлюбні стосунки припинені з 2007 року, він з того ж часу мешкає з іншою жінкою. Примирення та збереження родини вважає не можливим.

Відповідачка позов не визнала, мотивуючи свої заперечення тим, що позивач не переоформив до теперішнього часу належне йому майно на імя її та дітей в рахунок сплати аліментів на їх утримання. Збереження родини та подальше спільне подружнє життя також вважала не можливим. У разі розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі.

За умовами ст..24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують з 2007 року, сімя фактично розпалась, подружжя заходів до примирення не вживає, а тому шлюб між ними має бути розірваний.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований Маріупольським міським відділом РАГС Донецької області 27 квітня 1996 року за актовим записом №231.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище ОСОБА_2.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Дзюба М. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Білоцерківська перша державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 15 лютого 2010 року померла її мати ОСОБА_2, після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,0950 га, розташованої в с.Матюші Білоцерківського району Київської області. Заявниця є спадкоємицею за законом, інших спадкоємців немає. З приводу оформлення спадщини заявник звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, через те, що в її свідоцтві про народження мати записана як ОСОБА_3, а в свідоцтві про смерть і в державному акті на право власності на земельну ділянку як ОСОБА_2. Заявник просила суд встановити факт, що померла 15 лютого 2010 року ОСОБА_2 є її рідою матір»ю.

В судовому засіданні заявник підтримала свою вимогу.

Заінтересована особа направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1/ОСОБА_2/ К.М., покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних стосунків між фізичними особами.

Судом встановлено, 15 лютого 2010 року померла ОСОБА_2, після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,0950 га, розташованої в с.Матюші Білоцерківського району Київської області, заявниця є спадкоємницею першої черги.

Судом зясовано, що необхідність звернення до суду з даною заявою викликана з розбіжністю в написанні по-батькові покійної матері, в свідоцтві про народження заявника Лаврівна, а в свідоцтві про смерть і в державному акті на право власності на земельну ділянку Лаврентіївна.

На підтвердження своїх вимог завник представила суду копію свідоцтва про смерть, з якої вбачається, що ОСОБА_2, померла 15 лютого 2010 року у віці 80 років,в Київській області, Білоцерківського району, с.Матюші, актовий запис № 5.

Також заявник представила суду свою копію свідоцтва про народження, з якого вбачається,що ОСОБА_1/ОСОБА_2/ К.М. походить від батьків: батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_3.

Таким чином, суд вважає доведеним факт рідства між заявником ОСОБА_1/ОСОБА_3/ ОСОБА_7 та ОСОБА_2, матірю та дочкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256-259 ЦПК України. ст.ст.10,11,60,61,209-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1/ОСОБА_2/ ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною дочкою ОСОБА_2, яка померла 15 лютого 2010 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8
Справа № 709/2-392/2012
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"27" лютого 2012 р.

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Тулик І. І. ,

ознайомившись з матеріалами позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди.

Під час вивчення матеріалів справи виявлено обставини, які свідчать про недодержання позивачем вимог, передбачених законом для звернення до суду і які перешкоджають відкриттю провадження у справі та дають підстави для залишення зазначеної позовної заяви без руху.

Зокрема, до позовної заяви, всупереч ст. 119 ЦПК України, не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, що становить склад судових витрат, які несуть особи, звертаючись до суду за захистом свого порушеного, оспорюваного, невизнаного права, свободи чи інтересу, за розгляд їх справи судом, тобто за вчинення комплексу процесуальних дій, які вчиняються судом при розгляді справи.

При цьому згідно зі ст. 3 Закону України Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. В даному випадку за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2012 року, відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" складає 1073 гривні.

Крім того, за змістом ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві обов'язково слід вказувати повні імена (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий, оскільки це має значення для повідомлення осіб, які беруть участь у справі, та забезпечення їх явки у судове засідання. Натомість таких відомостей стосовно особи відповідача позивачем не зазначено.

У відповідності ст. 121 ЦПК України, заява, подана без додержання вимог викладених у статтях 119-121 ЦПК, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкодизалишити без руху, надавши позивачу, для усунення недоліків, пятиденний строк з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК України строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.
Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/3541/2012
Провадження № 2/1616/1364/2012
У Х В А Л А

17.08.2012м. м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2012 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві вказує на те, що з 31.10.2000 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу ними придбано автомобіль "ГАЗ-3302-14", реєстраційний номер НОМЕР_1. Оскільки відповідач матеріально сім"ю не утримує, не платить аліментів та не бере участі в утриманні неповнолітньої доньки близько 5 років, просить поділити спільне майно автомобіль, який вона оцінює в 30000 грн., відступивши від засад рівності та визнавши за нею право на 2/3 частини, - визнати за позивачкою право власності на вказаний транспортний засіб, зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_2, та стягнути з неї на користь відповідача гроші в сумі 10000 грн.

Як вбачається, позовна заява ОСОБА_1 оформлена без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, доказів того, що за її чоловіком в органах ДАІ зареєстрований на праві приватної власності будь-який транспортний засіб, в тому числі той, який згідно змісту позову є предметом спору, що спірний автомобіль придбаний в період шлюбу, що його вартість становить 30000 грн. Крім того, не обґрунтовано з яких підстав за позивачкою має бути визнане право власності на усі спільне майно подружжя, як не зазначено доказів виконання положень ч. 2 ст. 365 ЦК України.

Виходячи з того, що позивачем не зазначено доказів на підтвердження ціни позову, суд позбавлений можливості визначити правильність та повноту сплати нею судового збору, ставки якого встановлені в ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Попередити позивача, що у разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3
Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2314/626/12
Провадження № 2/2314/1061/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2012 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого: судді - Драник Н.П.

при секретарі - Трубенко Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 30 листопада 1991 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу вони мають одного неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з відповідачкою. За час перебування в шлюбі у них склалися різні погляди на життя та на виховання дітей. Подружні стосунки припинені з травня 2011 року, з цього ж часу вони не проживають разом. А тому просить шлюб між ними розірвати.

В судове засідання позивач зявився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

В судове засідання відповідачка зявилася, на розірвання шлюбу згідна, просила прізвище їй залишити теперішнє - ОСОБА_3.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 листопада 1991 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 2819, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між сторонами не склалося. Причиною розпаду сімї є різність поглядів на життя, сімю та виховання дітей. Між сторонами сімейні стосунки припинені з травня 2011 року. Сімя носить формальний характер, тому збереження сімї є неможливим.

З позивача слід стягнути у прибуток держави державне мито при реєстрації розірвання шлюбу у розмірі 17 грн., а відповідачку від сплати державного мита звільнити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України, суд , -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Бешкарєва) ОСОБА_4, зареєстрований Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, 30 листопада 1991 року, актовий запис № 2819.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище залишити ОСОБА_2.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути у прибуток держави з ОСОБА_1 державне мито у розмірі 17 грн., а ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н.П. Драник