Справа № 2-7501/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2012 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Рибачик О.А.

з участю прокурора Грисюка Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом заступника прокурора м.Рівне Рівненської області в інтересах держави в особі Публічного Акціонерного товариства Родовід Банкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту,-

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор та представник РПТ Родовід Банкзаявлені позовні вимоги повністю підтримали. Просять суд їх задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Ск-529-000154/6-2008 від 19 червня 2008 року в сумі 87754,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 6742,54 грн.; нараховані проценти за користування кредитом в сумі 842,78 грн.; плата обслуговування кредиту в сумі 5318,79 грн.; нарахована пеня в сумі 74850,07 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст.121 Конституції України, п.2 ст.5, ст.36-1 Закону України Про прокуратуруна органи прокуратури покладається функція представляти інтереси держави при наявності порушень, або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Частиною 6 ст.20 Закону України Про прокуратурувстановлено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, прокурор має право звертатися до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Згідно з частинами 1, 2 ст.45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до частин 1 3 ст.36-1 Закону України Про прокуратуру, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб; участь у розгляді судами справ; внесення апеляційного, касаційного подання на судові рішення або заяви про їх перегляд за ново виявленими обставинами.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08 квітня 1999 року у справі №3-рп/99, прокурор самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 10 червня 2009 року №580, державою була здійснена капіталізація АТ Родовід Банк, в звязку з чим на сьогодні 99,9 % статутного капіталу Банку належить державі в особі Міністерства фінансів України.

Неодержання прибутку Банком від виконання банківських операцій може призвести до погіршення фінансового стану установи, що негативно вплине на повернення грошових коштів численними вкладниками банку, а також може призвести до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку банківського сектору економіки, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб, що порушує інтереси держави.

На підставі наведеного, несплата відповідачем заборгованості за кредитним договором може призвести до зменшення надходжень до бюджету, що порушує інтереси держави, а тому є підстави представництва в суді прокуратурою м.Рівне інтересів ПАТ Родовід Банк.

Судом встановлено, що згідно статуту Публічного Акціонерного Товариства Родовід Банк(нова редакція), затвердженого наказом тимчасового адміністратора АТ Родовід Банквід 26 листопада 2009 року №576 та погодженого Національним банком України 02 грудня 2009 року Публічне Акціонерне Товариство Родовід Банк, найменування якого 29 вересня 2004 року змінено з Акціонерного комерційного банку Персональний компютер(Перкомбанк) на Відкрите Акціонерне Товариство Родовід Банк, про що державним реєстратором Подільської районної у місті Києві державної адміністрації зроблено запис про заміну свідоцтва за номером 1 071 105 0002 000325, був створений за рішенням установчих зборів засновників від 17 липня 1990 року, зареєстрований Держбанком СРСР 14 листопада 1990 року, реєстраційний №797 та перереєстрований Національним Банком України 07 жовтня 1991 року за реєстраційним №16. Відкрите Акціонерне Товариство Родовід Банк- правонаступник Акціонерного комерційного банку Персональний компютер. Згідно з наказом тимчасового адміністратора від 05 червня 2009 року №215 (зі змінами, внесеними наказом від 15 червня 2009 року №225) найменування Відкритого акціонерного товариства Родовід Банкзмінено на Публічне акціонерне товариство Родовід Банк, про що 17 червня 2009 року державним реєстратором Подільської районної у місті Києві державної адміністрації зроблено запис про заміну свідоцтва за номером 1 071 105 0019 000325. Згідно з наказом тимчасового адміністратора від 06 липня 2009 року №276 внесені зміни №1 до статуту Банку, про що 08 липня 2009 року державним реєстратором Подільської районної у місті Києві державної адміністрації зроблено запис за номером 1 071 105 0021 000325. Публічне Акціонерне Товариство Родовід Банкє правонаступником Відкритого акціонерного товариства Родовід Банк.

19 червня 2008 року між ВАТ Родовід Банкта відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Ск-529-000154/6-2008.

Відповідно до п.1.1.1 договору, банк на підставі отриманої заяви, цього договору та інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України, включаючи цивільно-правові акти Національного банку України відкриває основний картковий рахунок №0447 в гривнях та додатковий картковий рахунок №0447 в доларах США.

Відповідно до п.1.1.5 договору банк надає держателю споживчий кредит у розмірі 9163,56 грн. строком дії до 19 червня 2010 року (включно) зі сплатою 7 процентів річних. Держатель зобовязується повністю погасити споживчий кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами споживчого кредиту та плату за обслуговування споживчого кредиту у строки та на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.1.6 договору, банк відкриває для обліку наданого споживчого кредиту позичковий рахунок №.000154.

Відповідно до п.1.1.7.1 банк спрямовує у день надання споживчого кредиту грошові кошти з позичкового рахунку на кредитний рахунок держателя №0447 у сумі 8400,00 грн.

Відповідно до п.1.1.7.2 банк спрямовує у день надання споживчого кредиту грошові кошти з позичкового рахунку на рахунок банку №.000154 у сумі 763,56 грн. в якості (винагороди) плати за перевірку документів, яку сплачує держатель в день отримання споживчого кредиту.

Відповідно до п.1.5. договору, забезпеченням виконання держателем зобовязань за договором за споживчим кредитом, а також пені та процентів за користування грошовими коштами споживчого кредиту є застава майнових прав на грошові кошти у сумі 10079,92 грн., що надходять щомісячно на картковий рахунок у рамках договору. Вартість прав за цим договором сторони оцінюють в сумі 10079,92 грн.

Забезпеченням виконання держателем зобовязань за цим договором за КЛ за КР, а також пені та процентів за користування грошовими коштами КЛ за КР є застава майнових прав на грошові кошти у сумі не більше 1408,00 грн., що надходять щомісячно на КР у рамках цього Договору.

Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, зокрема позичальнику було емітовано та надано платіжну картку та надано кредит у розмірі 9163,56 грн., що підтверджується виписками з рахунків №0447 та .000154.

Відповідно до п.п.2.2., 2.4., 2.5., 4.1.9., 4.1.25 договору, відповідач зобовязався щомісячно не пізніше останнього дня місяця частково погашати суму заборгованості за споживчим кредитом та сплачувати банку нараховані проценти за користування грошовими коштами споживчого кредиту та плату за обслуговування споживчого кредиту, згідно із встановленим графіком (додаток №1 до договору), шляхом внесення готівкою або шляхом безготівкового перерахування чи переказу грошових коштів на картковий рахунок держателя.

Відповідно до п.2.14 договору, відповідач зобовязався здійснювати щомісячну плату за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 2,65% від суми наданого споживчого кредиту, що нараховується банком в останній робочий день місяця, а також 19 червня 2010 року та в день повного погашення споживчого кредиту.

Відповідно до п.6.1.4 договору, у випадку непогашення заборгованості за картковим рахунком у строки, визначені п.п.4.1.8., 4.1.9 договору, відповідач гарантує її погашення всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо, а також сплачує банку пеню, розмір якої встановлено тарифами та/або договором.

Відповідно до п.п.4.1.23 та 5.2.16 договору за порушення відповідачем строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту, банк має право стягувати з відповідача пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами.

Станом на 05 квітня 2011 року наявна заборгованість за кредитним договором становить 87754,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 6742,54 грн.; нараховані проценти за користування кредитом в сумі 842,78 грн.; плата обслуговування кредиту в сумі 5318,79 грн.; нарахована пеня в сумі 74850,07 грн.

Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачує, тому заборгованість за кредитом в сумі 6742,54 грн.; нараховані проценти за користування кредитом в сумі 842,78 грн.; плата обслуговування кредиту в сумі 5318,79 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач вчасно не повернув кошти згідно кредитного договору у звязку з тяжким матеріальним становищем, розмір заявленої пені на думку суду є не доведеним та не обґрунтованим, а також те, що в судовому засіданні прокурор та представник позивача не зміг довести з якої саме суми нарахована пеня, яка в декілька разів перевищує розмір простроченої заборгованості по сумі кредиту та комісії, що є не спів розмірним, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому даний збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.526,554,612,1049,1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства Родовід Банкзаборгованість за кредитним договором №Ск-529-000154/6-2008 від 19 червня 2008 року в сумі 22904,11 грн. (двадцять дві тисячі девятсот чотири гривні 11 копійок), з яких: заборгованість за кредитом в сумі 6742,54 грн.; нараховані проценти за користування кредитом в сумі 842,78 грн.; плата обслуговування кредиту в сумі 5318,79 грн.; нарахована пеня в сумі 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 229,04 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_2