Справа №: 2-213/11
Провадження № 2/0601/14/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Палазюк В.М.

при секретарі Баскаковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спадкового майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину спадкового майна, суд,-

встановив:

позивач звернувся з позовом, в якому зазначає, що 22.10.2007 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області та земельні ділянки : площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства. Дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, тобто його батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 , яка померла 10.03.2010 року. Позивач є спадкоємцем першої черги та подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори як після смерті батька так і після смерті матері. Однак реалізувати своє право на спадкування не може, так як договір купівлі - продажу житлового будинку, згідно якого батько придбав даний будинок не зареєстрований в БТІ, а на земельні ділянки не виготовлений Державний акт. Батько все своє майно заповів відповідачу. Однак позивач є інвалідом другої групи, тому має право на обов»язкову частку в майні , на яке вікрилась спадщина після смерті батька, яка згідно його розрахунків складає 1/6 частину. Після смерті матері відкрилась спадщина на половину спадкового майна і позивач як спадкоємець за законом має право на 1/3 частину. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області та 1/6 частину земельних ділянок : площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства, як обов»язкову частку в спадщині після смерті батька, а також право власності на 1/3 частину зазначеного майна як на спадщину після смерті матері.

Відповідач звернувся із зустрічним позовом, в якому зазначає, що має право на спадкування майна після смерті батька згідно заповіту та після смерті матері згідно заповіту. Він подав заяви про прийняття спадщини після їх смерті до нотаріальної контори, але не може реалізувати своє право на спадкування в позасудовому порядку , оскільки відсутні відповідні правовстановлюючі документи на майно, яке зазначене в первісному позові. Просить визнати за ним право власності, з врахуванням права позивача на обов»язкову частку , на 27/32 частин житлового будинку по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області та 27/32 частин земельних ділянок : площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства, як на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 та після смерті матері ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, а зустрічний позов визнав частково та пояснив, що розрахунки він зробив виходячи із наявності трьох спадкоємців на даний час. Після смерті батька він має право на обов»язкову частку при наявності заповіту. Про наявність заповіту від імені матері йому нічого не відомо, тому вважає, що має право спадкування в загальному порядку, тобто 1/3 частину належного їй майна при наявності трьох спадкоємців першої черги, тобто позивач, відповідач та третій брат ОСОБА_5. Згідно його пояснень шляхом складання часток на які він має право після смерті батька та після смерті матері загальна частка в спадковому майні на його користь буде складати 1/2 частину ( 1/6 + 1/3 ).

Відповідач в судовому засіданні свій позов підтримав. Зустрічний позов визнав частково, оскільки не заперечував право позивача на обов»язкову частку в майні як після смерті батька так і після смерті матері, а при визначенні часток кожного з них покладався на розсуд суду відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що 22.10.2007 року помер ОСОБА_3, 10.03.2010 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Згідно копії договору купівлі продажу від 26.02.1991 року ОСОБА_3 придбав у власність житловий будинок по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області. Згідно копії рішення виконкому Міньковецької сільської ради від 03.11.1993 року № 26 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельні ділянки: площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства. Дане майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як таке яке було набуте у власність в період шлюбу між ними, що підтверджується копією свідоцтва про їх одруження. За ст. 60 , 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності та частки подружжя в такому майні є рівними.

Згідно ст.. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на половину житлового будинку та земельних ділянок. Позивач та відповідач подали заяви про прийняття спадщини як спадкоємці першої черги, так як є синами покійного, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та копією спадкової справи. Однак ОСОБА_3 склав заповіт від 28 . 02. 2006 року на користь ОСОБА_2, яким охоплене майно в с. Міньківці по вул. Садова, 4,Андрушівського району, Житомирської області.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні але непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна (вдова, вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

На день смерті батька позивач був непрацездатний, оскільки має другу групу інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, а тому має право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту.

Із матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 видно, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 до спадкування закликалось чотири спадкоємці за законом : дружина ОСОБА_4, сини ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5. Таким чином, при спадкуванні за законом кожному із сторін належала б 1/4 частина спадкового майна після смерті батька, або 1/8 частина від усього спадкового майна . Позивач, як непрацездатний син померлого має право на обовязкову частку 1/16 від усього спадкового майна.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась також спадщина на половину житлового будинку та земельних ділянок. ОСОБА_4 склала заповіт від 09 . 01. 2008 року на користь ОСОБА_2, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно. Позивач та відповідач подали заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 Оскільки у померлої було троє дітей то в разі спадкування за законом, їхня частка у спадковому майні становила б кожному по 1/3 частині після смерті матері, або по 1/6 частині від усього спадкового майна, а так як в даному випадку є заповіт складений на користь ОСОБА_2 то половина частки від 1/6, згідно зі ст.1241 ЦК України, становить1/12 частина.

Таким чином суд вважає, що право спадкодавців на житловий будинок підтверджується наявністю договору купівлі продажу, який визнаний Міньковецькою сільською радою, про що свідчить довідка сільської ради від 24.04.2007 року № 188, але в БТІ даний договір не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Бердичівського МБТІ, що підтверджує право сторін на звернення до суду для вирішення питання спадкування даного майна.

На земельні ділянки, які були передані спадкодавцю у власність не виготовлений державний акт, що також позбавляє можливості спадкоємців реалізувати право на їх спадкування в позасудовому порядку. Тому суд вважає, що матеріалами справи підтверджується належність спадкового майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Сторони по справі, як спадкоємці, які вчасно звернулись до нотаріальної контори мають право на спадкування майна своїх батьків. Позивач ОСОБА_1 у вигляді обов»язкової частки за законом, а відповідач ОСОБА_2 відповідно до заповітів.

Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що обов»язкова частка позивача від усього спадкового майна після смерті батька та після смерті матері буде становити 7/48 (1/16 + 1/12 ), відповідно право на спадкування за заповітом на 41/48 частин спадкового майна буде належати відповідачу.

Приймаючі до уваги, що позовні вимоги стосуються визнання права власності на частку в спадщині, суд вважає за доцільне не визначати вартість спадкового майна , з урахуванням думки сторін.

Судовий збір на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача , а судовий збір з позовних вимог, задоволених на користь позивача слід віднести за рахунок держави, так як він звільнений від його сплати як інвалід другої групи.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1225, 1226,1233, 1234, 1241 1261, 1268, ЦК України , ст.ст. 78, 79, 80, 81 ЗК України суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/48 частин жилого будинку, що знаходиться в с. Миньківці, вул. Садова, 4, Андрушівського району, Житомирської області, та на 7/48 частин земельних ділянок розміром : 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0, 17 га. для ведення особистого селянського господарства , що були передані у приватну власність ОСОБА_3 рішенням виконкому Міньковецької сільської ради від 03.11.1993 року, як на спадщину після смерті батька ОСОБА_3, що помер 22.10.2007 року та після смерті матері ОСОБА_4, що померла 10.03.2010 року .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 41/48 частин жилого будинку, що знаходиться в с. Миньківці, вул. Садова, 4, Андрушівського району, Житомирської області, та на 41/48 частин земельних ділянок розміром : 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0, 17 га. для ведення особистого селянського господарства , що були передані у приватну власність ОСОБА_3 рішенням виконкому Міньковецької сільської ради від 03.11.1993 року, як на спадщину після смерті батька ОСОБА_3, що помер 22.10.2007 року та після смерті матері ОСОБА_4, що померла 10.03.2010 року .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 214, 60 грн. судового збору.

Частину судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особами, які не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_6