Справа №-261/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2012 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О.С.

секретаря Галів І.Б.

з участю прокурора Юхман Л.Я.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Долинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_5 обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 сільської ради , ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання незаконними рішення ОСОБА_3 сільської ради, скасування Державних актів на право власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду із вказаним позовом, прокурор обґрунтовує вимоги тим, що 22.06.2011року порушено кримінальну справу по факту зловживання службовим становищем та службового підроблення посадовими особами відділу Держкомзему у м.Болехові за ознаками злочинів , передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

В ході розгляду справи встановлено, що вказані особи достовірно знаючи, що земельна ділянка, площею1,74га в урочищі Під Рипи, знаходиться за межами населеного пункту с.Тисів Болехівської ради, в порушенні вимог ст.122 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу , затвердили технічне завдання на виготовлення робіт, на підставі якого ОСОБА_1 отримав державний акт на земельну ділянку, яку в подальшому відчужив згідно договору купівлі-продажу від 0706.2007року ОСОБА_6

Оскільки вказана ділянка знаходиться за межами населеного пункту, то у відповідності вимог ст.ст.8,122 ЗК її розпорядником є обласна державна адміністрація, а відтак рішення ОСОБА_3 сільської ради від 26.03.2003року про надання дозволу передачі у приватну власність ОСОБА_1 вказаної ділянки є неправомірним, а також з цих підстав є незаконним Державний акт на землю.

Посилаючись на викладені обставини, просить визнати незаконними та скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради від 26.03.2003року про надання дозволу передачі у приватну власність земельної ділянки в урочищі Під РипиОСОБА_1, скасувати Державний акт на землю, виданий 20.06.2003 року на його імя , договір купівлі-продажу вказаної ділянки від 07.06.2007року та Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 07.11.2007року на імя ОСОБА_6

Процесуальні строки просить поновити в звязку з порушенням 22.06.2011року кримінальної справи, що визнає поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

В судовому засіданні прокурор додатково пояснив, що в 2008році звертався до суду із вказаним позовом, в якому було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_3 сільська рада, в інтересах якої заявлено позов, не є органом виконавчої влади . Після розгляду в суді апеляційної інстанції 05.09.2008року , яка залишила рішення без змін, прокурор не звертався до суду із позовом в інтересах обласної державної адміністрації, так як за цей час проводилася перевірка для збирання матеріалів кримінальної справи. І якщо б не була порушена кримінальна справа, то не було б і підстав для звернення до суду із вказаним позовом, який предявлений на підставі порушення кримінальної справи.

В додатковому клопотанні про поновлення строку на а.с.96 вказує, що на час звернення до суду діяла норма ч.4 ст. 268 ЦК України, згідно якої позовна давність не поширювалася на вимоги про визнання незаконним рішення ОСОБА_3 сільської ради від 26.03.2003року. ОСОБА_5 ОДА, в інтересах якої заявлено позов, дізналася про порушення свого права на земельну ділянку під час розгляду справи в суді.

Представник позивача ОСОБА_5 ОДА, в інтересах якого заявлено позов, підтримав позовні вимоги та пояснив, ОДА не зверталася в прокуратуру з клопотанням про звернення до суду із вказаним позовом, який заявлений на підставі матеріалів кримінальної справи.

В клопотанні про поновлення строку звернення до суду зазначає, що на час прийняття ОСОБА_3 сільською радою рішення від 26.03.2003року діяла норма п.4 ч.1 ст.268 ЦК України, згідно якого позовна давність на вимоги про скасування рішення органу місцевого самоврядування не поширювалася. ( а.с.101).

Відповідач ОСОБА_6, яка стала власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу, подала заяву, в якій визнає позов безпідставний та просить розглядати справу без її участі ( а.с.66).

Представники відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сільської ради позовні вимоги не визнали та просили в позові відмовити.

Зокрема, представник ОСОБА_1 вказував, що прокурор опустив час для звернення до суду з 2008року , так як він уже звертався в суд із вказаним позовом і отримавши відмову в позові , з того часу протягом трьох років до суду не звертався. Вважає, що немає підстав для поновлення строку , так як прокурор, будучи ознайомлений із змістом судового рішення, мав достатньо часу для предявлення нового позову в інтересах ОДА, а постанова про порушення кримінальної справи не є підставою для поновлення такого строку.

Представник ОСОБА_3 сільської ради, заперечуючи позовним вимогам, вказував, що ОСОБА_1 в1996році спірна земельна ділянка надана у користування згідно рішення ОСОБА_3 сільської ради та був виданий Державний акт на право постійного користування. З прийняттям нового Кодексу громадяни немали права набувати ділянку для постійного користування і тому він по спрощеному порядку переоформив своє право на ділянку шляхом прийнятт рішення про надання йому ділянки у власність та видачі Державного акту на право власності на неї. Так як Державний акт на право користування ділянкою, що виданий в 1996році не скасований, то у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 матиме право на користування цією ділянкою згідно державного акту, що суперечить чинному ЗК (громадяни можуть мати ділянку на праві приватної власності). Просить відмовити в позові в звязку з пропуском строку звернення до суду.

Свідок ОСОБА_7, пояснив про те, що ним видавалася довідка про щнаходження земельної ділянки за межами населеного пункту на підставі індексно-кадастрових карт та ортофотопланів, які діяли на час видачі довідки (2011року) і півтора року тому поступили від Обласного управління земельних ресурсів. Але межі населених пунктів по Болехівській міській раді , в тому числі ОСОБА_3 сільсьської ради, не виносилися та межовими знаками не закріплювалися. В цьому році така процедура проводиться тільки по м.Болехів.

Такі ж пояснення надані і свідком ОСОБА_8, яка , зокрема, вказала, що рішенням сесії ОСОБА_5 обласної ради в 1999році затверджені Проекти формування територій і встановлення меж сільських рад і населених пунктів по Болехівській міській раді. Але межі населених пунктів не винесено в натурі , для виготовлення проекту виносу межових знаків відбиваються кілки, які здаються на зберігання в сільську раду (таких межових знаків немає), і тому не можна встановити де знаходилася земельна ділянка на час прийняття рішення про надання її у приватну власність ОСОБА_1 Тільки в цьому році встановлено межі населеного пункту м.Болехів і винесено в натурі. Півтора року тому були отримані індексно-кадастрові плани , і на їх підставі було видано довідку, що на даний час (2011рік) спірна ділянка знаходиться за межами с.Тисів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, давши їм правову оцінку, прийшов до наступного.

Загальний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу - позовна давність- закріплений ст. 257 ЦК України і становить три роки.

Судом встановлено, що за наслідками проведеної в 2007році перевірки за дотримання вимог земельного законодавства на території ОСОБА_3 сільської ради прокурором виявлено, що прийняте сільською радою рішення від 26.03.2003року про надання дозволу передачі у приватну власність земельної ділянки урочищі Під Рипи, площею 1.74 га ОСОБА_1 є неправомірним , так як порушені вимоги ст.12 ЗК України та п.12 розділу Х перехідних Положень ЗК , оскільки земельна ділянка знаходилася за межами населеного пункту с.Тисів.

Вказані обставини ним викладені в обгрунтуванні позовних вимог, заявлених в інтересах Болехівської міської ради , тобто з аналогічними позовними вимогами прокурор вже звертався до суду 08.01.2008року.

Рішенням Болехівського міського суду від 25.06.2008року в позові відмовлено з тих підстав, що Болехівська міська рада , в інтересах якої заявлено позов, є таким же органом місцевого самоврядування, як і ОСОБА_3 сільська рада і не є органом виконавчої влади, оскільки державою їй таких повноважень не надано.

Як зазначено у рішенні суду прокурор вказував, що про прийняте рішення та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку , видане на імя ОСОБА_1 стало відомо лише в листопаді 2007року після звернення облдержземінспекції , тобто і обласній державній адміністрації (позивачу) було відомо про даний факт в цей період. (а.с. ).

З матеріалів справи вбачається, що позов пред'явлено лише у вересні 2011 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або утрудненим.

На порушення вимог ст. 60 ЦПК України , ні прокурором, ні особою в інтересах якої заявлено позов, не надано будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності, не встановлені вони й судом.

Обставини, на які посилалися прокурор та особа, в інтересах якої заявлено позов , як на поважність причин пропуску строку позовної давності, такими не є.

Під час розгляду справи відповідачі заявили суду про застосування строку позовної давності.

Як зазначено в ст.2 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Сплив строку позовної давності є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від того, чи дійсно права позивача порушені, тому суд встановивши, що строк позовної давності пропущено і підстав його продовження немає, може відмовити в задоволенні позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 60, 257, 267 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 214,215 ЦПК суд , -

ВИР І Ш И В:

В позові Долинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_5 обласної державної адміністрації до ОСОБА_3 сільської ради , ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання незаконними рішення ОСОБА_3 сільської ради, скасування Державних актів на право власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Головенко