Справа № 2-305/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2012 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Святської О.В.,

з участю секретаря Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення боргу , -

встановив :

ОСОБА_6 звернулася до суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення боргу .

Вказала, що у 2011 році до неї та ОСОБА_5В.( її чоловіка) звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з проханням надати позику в сумі 12 500 доларів СІЛА на два місяці.

21.01.2011 року подружжю ОСОБА_7 було передано 12 500 доларів США, про що ОСОБА_8 було складено особисту розписку , з терміном повернення 21.03.2011 року. Незважаючи на те, що термін повернення коштів давно минув, відповідачі кошти не повернули. Просила суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики 99 837 грн. 50 коп.( еквівалент 12 500 доларів США), та понесені судові витрати.

В засіданні позивач вимоги свої підтримала та збільшила їх. Пояснила, що 21.01.2011 року позичила кошти ОСОБА_4, яка казала, що це кошти для родини, та що її чоловік обізнаний про це. Просила суд стягнути солідарно з відповідачів 99 848 грн. 75 коп. суму основного боргу, З 126 грн. 77 коп. - 3% річних станом на 9.04.2012 року, 8 149 грн. 30 коп. проценти станом на 9.04.2012 року, та понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_9 вважає, що позов підлягає задоволенню в повному

обсязі , в тому числі щодо солідарного стягнення , так як ОСОБА_7 був обізнаний про те, що

його дружина отримала у борг кошти, про що свідчить його пояснення, викладені письмово, які

є у справі. v

Представник відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вважає, що оскільки кошти, які брала у борг ОСОБА_4 були використані не на потреби родини, то позов до ОСОБА_7 пред'явлено безпідставно. Стосовно вимог щодо стягнення суми боргу з ОСОБА_4, вказала, що в частині стягнення суми основного боргу заперечень немає, в частині стягнення 3% річних та процентів за користування коштами просила суд відмовити в позові, так як позивач не є кредитною установою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 1046,1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей .Договір позики укладається у письмовій формі , якщо сума не менш яку 10 разів перевищує встановлений законом розмір неп оподатковуваного мінімуму доходів громадян .На підтвердження укладення договору позика його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми .Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,

визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, майно , є об'єктом права спільної сумісної власності.

В засіданні достовірно встановлено, що згідно оригіналу розписки від 21 січня 2011 року ОСОБА_4 року отримала в борг від ОСОБА_2 12 500 доларів США, що еквівалентно на час звернення до суду з позовом 99 848 грн. 75 коп. строком на два місяці. На час розгляду справи в суді позичальник ОСОБА_8 не здійснила жодного внеску на погашення заборгованості, чим порушила умови договору , а саме - не повернула суму коштів, отриманих нею у борг від ОСОБА_6 , тому з неї підлягають до стягнення вказані кошти 99 848 грн. 73 коп . сума основного боргу,

Одночасно з урахуванням того, що надання коштів у позику є фінансовою послугою, а -позивач не має права на надання фінпослуг згідно закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», то вона і не може ставити питання про стягнення відсотків за ст..1О48 ЦК України, тобто щодо стягнення 8 149 грн. ЗО коп. (проценти станом на 9.04.2012 року).

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положення даної статті встановлюють відповідальність за прострочення грошового зобовязання, яким є також позика грошових коштів, тому вимоги в частині стягнення коштів в сумі 3 126 грн. 77 коп. - 3% річних станом на 9.04.2012 року підлягає задоволенню.

Також слід стягнути з відповідача понесені відповідачем судові витрати.

Позивачем не надано суду належних і достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 брала вказану сум коштів на потребу сім'ї, а тому суд не вбачає підстав для визнання того факту, що кошти були взяті для потреб родини, що могло б бути підставою для існування зобов'язань за договором позики ОСОБА_7, тому в задоволенні вимог до ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215 ЦПК України , ст.ст. 526, 625, 1046,1047, 1048,

1049, 1050ЦК України,суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 21.01.2011 року 99 848 грн. 73 коп. суму основного боргу, 3 126 грн. 77 коп. - 3% річних станом на 9.04.2012 року, понесені судові витрати в сумі 1 029грн. 75 коп..

В задоволенні решти позову та щодо стягнення з ОСОБА_3 -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд. Особи, як брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Святська