Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" вересня 2012 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у
складі:

Головуючого –судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Кир’янчук
Б.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва, звертаючись з
позовом до суду, просить стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
заборгованість за квартплату та плату
за комунальні послуги у розмірі 13294,76
грн., а також відшкодувати за рахунок
відповідачів судові витрати, що є
предметом позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явилась про час , та
місце слухання справи повідомлена
належним сном, подала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, щодо ухвалення заочного
рішення не заперечує. (а.с. 24)

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з’явились, про час та
місце слухання справи повідомлялися
належним чином, шляхом направлення
судових повісток за адресою, вказаною в
позовній заяві, що підтверджується
зворотними поштовими повідомлення про
їх отримання особисто відповідачами,
про поважні причини неявки відповідачі
суд не повідомили, процесуальним
правом подати пояснення по суті
предмету спору не скористались.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі виходячи
з наступного.

Правовідносини із споживання житлово
–комунальних послуг регулюються
Законом України «Про житлово
–комунальні послуги», відповідно до
ст. 4 якого законодавство України у
сфері житлово-комунальних послуг
базується на Конституції України і
складається з нормативно-правових
актів у галузі цивільного, житлового
законодавства, цього Закону та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні
послуги визначений у статті 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», якою передбачено, що плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно
до умов договору в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і при
будинковими територіями, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.1992 року №572, обов’язок по сплаті
за обслуговування і ремонт будинку,
комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується довідкою (форма №3) від
11 жовтня 2011 року вих.№1581, яка видана
Житловою ремонтно-експлуатаційною
організацією №408. (а.с.7)

Відповідно до ст.68 Житлового кодексу
Української РСР наймач зобов’язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги. Квартирна
плата та плата за комунальні послуги в
будинках державного і громадського
житлового фонду вносяться щомісяця в
строки, встановлені Радою Міністрів
Української РСР.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п. 35
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і при будинковими
територіями, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року №572, обов’язок по сплаті за
обслуговування і ремонт будинку,
комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Як підтверджується наявними у справі
доказами, що за період з 01 січня 2004 року
по 01 жовтня 2011 року у відповідачів
виникла заборгованість перед
підприємством позивача по оплаті за
житлово-комунальні послуги в розмірі
13294,76 грн., що підтверджується довідкою
про нарахування та оплату з утримання
будинків і споруд та прибудинкової
території та довідкою про нарахування
та оплату комунальних послуг, які
приєднано до матеріалів справи, ці
обставини не спростовані
відповідачами, які не скористались
процесуальним правом надати належні та
допустимі докази в порядку ст.60
Цивільного процесуального кодексу
України. (а.с. 10-11,12, 13-14)

Відповідно положень ст.540 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов’язанні
беруть участь кілька кредиторів або
кілька боржників, кожний з кредиторів
має право вимагати виконання, а кожний
із боржників повинен виконати
обов’язок у рівній частці, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства.

Статтею 541 Цивільного кодексу України
солідарний обов’язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема неподільності предмета
зобов’язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов’язання.

З огляду на викладене, оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає задоволенню в
повному обсязі, та присуджує стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в розмірі 13294,76 грн.

В порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 214,60 грн., тобто по 107
грн.30 коп. з кожного відповідача, які
сплачено позивачем при зверненні з
даними позовом до суду, що
підтверджується оригіналами платіжних
документів, які долучено до матеріалів
справи. (а.с.3-4)

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 540, 541, 625, ст.68 Житлового кодексу
УРСР, ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п. 35
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і при будинковими
територіями, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року №572, ст. ст. 10, 11, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218,
224-226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в розмірі 13294 (тринадцять тисяч
двісті дев’яносто чотири) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Дніпровський районний суд міста Києва,
яка подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання її
копії.

С у д д я