2/1326/1162/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.2012 року Франківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого -судді Ванівському Ю.М.

при секретарі Мочульській М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Пята Львівська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1І звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Пята Львівська державна нотаріальна контора, у якому просить визначити йому, ОСОБА_1 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його батька, ОСОБА_6, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, видані Пятою Львівською державною нотаріальною конторою спадкоємцям за законом ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у спадковій справі № 94/10, перерозподілити спадщину між пятьма спадкоємцями, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_1.

20.03.2012р. ухвалою Франківського районного суду м.Львова, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Пята Львівська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Пята Львівська державна нотаріальна контора про визнання недійсними видані свідоцтва про право на спадщину та перерозподіл спадщини, розєднані в окремі провадження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав та повідомив, що покійний ОСОБА_6 є батьком позивача ОСОБА_1. ОСОБА_10 та його мати одружились 21 квітня 1990 року та перебували у шлюбі до 11 листопада 1992 року. 25 квітня 2002 року його батько змінив своє прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_6, а у 2007 року позивач змінив прізвище ОСОБА_10 на ОСОБА_1. Після розлучення мати позивача ОСОБА_1 вдруге вийшла заміж та у 1999 році переїхала на постійне мцісце проживання до м.Донецьк. У 2007 році, після закінчення школи він також переїхав на постійне місце проживання у м.Донецьк, де проживає та навчається до сьогоднішнього дня. Враховуючи, що мати позивача одружилась вдруге, а батько одружувався ще двічі, то позивач фактично не мав можливості підтримувати контакт з батьком. Про смерть батька дізнався лише в листопаді 2011 року. Причинами пропуску строку на прийняття спадщини позивач вважає проживання у віддаленому регіоні(м.Донецьк), те що інші спадкоємці не повідомили його про смерть батька та не повідомили нотаріуса про існування ще одного спадкоємця першої черги за законом. Просить визнати ці причини поважними та продовжити йому строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

В судовому засідання відповідачка ОСОБА_7 позов заперечила та пояснила суду, що у шлюбі з померлим ОСОБА_6 перебувала з 1995 року. Від цього шлюбу у неї є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. За весь час перебування у шлюбі з ОСОБА_6, а це 15 років у їхній сімї ніколи не обговорювалось питання про існування дитини від першого шлюбу. Її діти також про це не знали, батько їм ніколи цього не говорив. До неї доходили чутки про те, що ніби-то у її чоловіка є дитина від першого шлюбу, однак протягом спільного проживання ні у м.Добромилі Старосамбірського району Львівської області, ні у її батьків у с.Тишковичі Мостиського району Львівської області, а згодом і у м.Львові, ніхто із дітей до них не приходив. Тому вона вважала, що це тільки чутки, і якби у нього були діти, вони б якось намагались встановити контакт із батьком. Ні про існування позивача, ні про місце його проживання, ні про місце його перебування вона не знала. Оскільки окрім неї спадкоємцем по смерті ОСОБА_6 є його мати ОСОБА_5 і яка нічого не повідомляла нотаріусу про існування дитини від першого шлюбу, у неї не було підстав це робити та керуватись чутками. Окрім цього пояснила, що після смерті чоловіка, ОСОБА_6 на його мобільний телефон ще довго телефонували люди, з якими він повязаний роботою і які не знали, що він помер. Вона весь час відповідала на ці дзвінки і повідомляла їм про це. Приблизно на початку лютого 2010 року, коли черговий раз задзвонив мобільний телефон померлого ОСОБА_6 вона підняла слухавку. Молодий голос попросив дати слухавку ОСОБА_6, вона запитала хто його просить, він відповів, що син ОСОБА_11. Тоді вона повідомила йому, що останній помер 13 грудня 2009 року. Більше він до неї не дзвонив. Також повідомила суду, що її чоловік ОСОБА_6 був інвалідом 2-ї групи, хворів на епілепсію, перебував на обліку у Львівському психоневрологічному диспансері, йому постійно була потрібна стороння допомога, яку надавали йому вона і її діти. Вона ніяк не може зрозуміти, як позивач, який називає себе сином може так цинічно та аморально поступати. Ні разу не бачучи свого батька, не цікавлячись його життям та здоровям, через 21 рік може вимагати спадщину та ще й виправдовує свою негідну поведінку і просить відсутність відомостей про смерть батька визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Просить причини пропуску строку для прийняття спадщини, на які посилається позивач не визнавати поважними, а також зняти арешт з майна, накладеного ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 24.02.2012 р.

Представник відповідачки підтримала заперечення ОСОБА_2 та зазначила, що причини наведені позивачем не можна визнати поважними. Також повідомила суду, що відповідно до ст. 64 Закону України «Про нотаріат»,- нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязаний повідомити про це тих спадкоємців місце проживання або роботи яких йому відоме. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що на початку лютого 2010 року, перебуваючи у одній кімнаті з відповідачкою ОСОБА_13 задзвонив мобільний телефон покійного ОСОБА_6. Слухавку взяла відповідачка ОСОБА_2 Вона чула як остання запитала хто дзвонить. Чула слова, що це син ОСОБА_11 і як ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_6 помер 13 грудня 2009 року. Після цього вона запитала у відповідачки ОСОБА_2, хто дзвонив, на що остання відповіла, що син ОСОБА_11. Вона була дуже здивована, бо ніколи його не бачила і не чула про такого. До племінниці приходила часто, протягом усього часу спільного проживання з ОСОБА_6, а після його смерті постійно проживає з відповідачкою ОСОБА_2

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_14 в судовому засіданні вказав, що він підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задоволити.

Представник третьої особи - Пятої Львівської державної нотаріальної контори до суду не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що справу можна розглянути у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідка, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, сідоцтвом про переміну прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 та свідоцтвом про переміну призвмища ОСОБА_10 на ОСОБА_6 До 2007 року проживав та навчався у м.Старий Самбір Львівської області, після закінчення школи переїхав на постійне місце проживання до матері у м.Донецьк, де проживає та навчається до сьогоднішнього дня. До смерті з ОСОБА_6 ніколи не спілкувався. Іншими спадкоємцями є дружина померлого, ОСОБА_2, його діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5, які заперечують проти надання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 Померлий ОСОБА_6 був інвалідом 2-ї групи , про що свідчить посвідчення № 5228689 та довідка серії ЛВА-1 № 211896.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України,- за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абз.6 п.24 Пленуму ВС України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»,- вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що на початку лютого 2010 року у неї відбулась розмова по мобільному телефону , що належав покійному ОСОБА_6 із ОСОБА_1, на який той телефонував і вона йому повідомила, що ОСОБА_6 13 грудня 2009 року помер.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що на початку лютого 2010 року, перебуваючи у одній кімнаті з відповідачкою ОСОБА_2 чула розмову між позивачем ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Таким чином судом встановлено, що позивач ще на початку лютого 2010 року знав, що його батько ОСОБА_6 помер 13 грудня 2009 року. Однак не скористався своїм правом і не подав у встановлений законом термін заяву в нотаріальну контору для прийняття спадщини, тому цей строк пропустив без поважних причин.

Причини пропуску строку для прийняття спадщини, наведені в позовній заяві, не є поважними і спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні.

Крім того суд встановив, що протягом 21 року ОСОБА_1 не цікавився здоровям і життям свого батька, який був інвалідом 2-ї групи та хворів на епілепсію, а тому вважає його доводи непереконливими, такими, шо не виправдовують поведінку сина.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 10,11,31,60,209,212,214-215, 218 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, Постановою Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 року, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Пята Львівська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити в звязку з пропуском строку на прийняття спадщини без поважних причин.

Зняти арешт на майно, накладений ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 24.01.2012 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання через районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.