АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2-916/12
Справа № 413/3114/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/491/2286/12 Пустовіт О.Г.
Категорія - 26 (ІV) Доповідач - Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.

при секретарі: Куреденко О.П.

за участю: представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - Некрасової Катерини Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 28 березня 2010 року при виконанні трудових обов'язків підземного електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування, з ним стався нещасний випадок - погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим його було госпіталізовано. Висновком МСЕК від 22 липня 2010 року у зв'язку з травмуванням йому первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 50% та третю групу інвалідності.

Позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в сумі 180000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 травня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн., а також - на користь держави 107,30 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди, в тому числі, немає висновку відповідних медичних органів щодо наявності моральних страждань у нього, а судом не проведено огляду МСЕК для встановлення факту спричинення моральної шкоди. Не враховано судом відсутність вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу, що встановлено актом форми Н-1. Вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом не відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості й є завищеним. Не звернуто уваги судом й на пропуск строку позовної давності при зверненні до суду з позовом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що із ОСОБА_4 28 березня 2010 року при виконанні ним трудових обов'язків підземного електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування ВАТ «Кривбасзалізрудком» стався нещасний випадок - погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим його було госпіталізовано. Зазначений нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, про що складено акт № 06 від 20.09.2010 року.

Висновком МСЕК від 22 липня 2010 року у зв'язку з травмуванням йому первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 50% та третю групу інвалідності. Висновком МСЕК від 18.08.2011 року ступінь втрати профпрацездатності зменшено до 40%, група інвалідності залишилася незмінною.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП й виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв'язку з отриманим ним на виробництві трудовим каліцтвом.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

З акту № 06 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 20.09.2010 року, вбачається, що причиною нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4, стали психофізіологічні причини, особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, відсутні (а.с. 20-24).

Вказаним актом дійсно не передбачено вини роботодавця у заподіянні шкоди, однак ця обставина не може бути підставою для відмови в позові до роботодавця, оскільки як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв'язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов'язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв'язку з нещасним випадком на виробництві встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити амбулаторний та стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в даному випадку тільки на органи МСЕК покладений обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким нанесене ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 р. № 212, висновок МСЕК є одним із доказів, а не єдиним доказом, який відповідно до п. 3.8 Порядку розглядається в комплексі з іншими документами і наявними відомостями про потерпілого.

Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення потерпілому ОСОБА_4, в результаті ушкодження здоров'я, моральної шкоди й без висновку МСЕК.

Необґрунтованими вважає колегія суддів й посилання відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з ушкодженням здоров'я, випливають з порушення особистих немайнових прав, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України, не мають строку позовної давності.

При встановленні розміру моральної шкоди суд не взяв до уваги роз'яснення в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та ступінь вини підприємства в заподіянні ОСОБА_4 моральної шкоди, а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити в цій частині рішення суду і зменшити розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача, їх обсягу та тривалості з 20 000 грн. до 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 травня 2012 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4, з 20000 грн. до 15000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: