Справа 2-383
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2012 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Кренцель М.І.

при секретарі: Амброз І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Денисівської сільської ради Козівського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що 23 березня 1996 року померла його бабця ОСОБА_5. Спадкове майно, яке залишилося після її смерті складалося з житлового будинку, розміщеного по вул. Веснівка, 338 в с. Денисів Козівського району, а також з земельної ділянки, розміщеної за тією ж адресою, площею 0,85 га (0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства).

Заповіту ОСОБА_5 не залишила, земельну ділянку площею 0,85 га. в рівних частках в порядку спадкування за законом успадкували діти ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

ОСОБА_6 успадкував ? земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і ? земельної ділянки площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства. Так само успадкувала і ОСОБА_2

На Житловий будинок з певних причин нотаріус не видала свідоцтва про право на спадщину, а тому право власності на цей будинок визнавалося в судовому порядку. Згідно рішення Козівського районного суду від 11 лютого 2008 року право власності на житловий будинок в с. Денисів, вул. Веснівка, 338 визнано за ОСОБА_6. Як вбачається з судового рішення, спадкоємець за законом ОСОБА_2 відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь ОСОБА_6

02 грудня 2011 року помер ОСОБА_6.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що на хуторі Веснівка, 338 в с. Денисів, Козівського району, ? земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і ? земельної ділянки площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства, розміщених в с. Веснівка, Денисівської сільської ради.

Заповіту ОСОБА_6 не залишив.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до Козівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Але нотаріус виявила, що ОСОБА_7 володів цілим житловим будинком, що в с. Денисів, вул. Веснівка, 338, але лише ? земельної ділянки площею 0,25 га на якій розміщений цей будинок. Іншою половиною земельної ділянки володіє ОСОБА_2. Ця земельна ділянка, а також земельна ділянка площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства належали ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності і власники земельних ділянок не здійснювали визначення та виділу часток цих ділянок внатурі. У звязку з цим нотаріус порадила позивачу визначити та виділити внатурі частки земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, які належали ОСОБА_6 Однак, Козівський районний виробничий відділ ДП «Центр державного земельного кадастру» надав йому відповідь, де зазначається, що поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності можливий лише за умови, що співвласники живі. Так як ОСОБА_6 помер, то здійснити поділ земельної ділянки, співвласником якої він був не можливо.

21 вересня 2012 року Козівська державна нотаріальна контора надала позивачу повідомлення, про те, що відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у звязку тим, що поділ цих ділянок на даний час не можливий. Питання про визнання права власності на ці земельні ділянки повинно вирішуватися в судовому порядку. Окрім цього, вказано, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Йому спочатку необхідно в судовому порядку визнати право власності на цілу земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і лише після цього йому може бути видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що по вул.. Веснівка, 338 с. Денисів, Козівського району.

Ч. 1 ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З вказаних правових норм є очевидним, що право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку повинен був набути ОСОБА_6 після того, як за ним було визнано право власності на житловий будинок, що розміщений на цій земельній ділянці..

Тітка позивача ОСОБА_2 відмовляється від права власності на ? земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, що в с. Веснівка, Денисівської сільської ради. Однак, офіційно відмовитися від права власності на земельну ділянку в органах реєстрації прав власності ОСОБА_2 не може, так, як земельна ділянка, яка їй належить фактично не сформована не виділена в натурі шляхом поділу, не зареєстрована в державному земельному кадастрі і на неї не виготовлена технічна документація. Все це неможливо зробити на даний час у звязку з тим, що співвласник земельної ділянки ОСОБА_6 помер.

Ст. 378 ЦК України встановлено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. а) ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку.

Відмова ОСОБА_2 від права власності на ? земельної ділянки для обслуговування житлового будинку є цілком правомірною, а у позивача є підстави для визнання за ним права власності на цю частину земельної ділянки у звязку з набуттям права власності на будинок, що розміщений на цій ділянці.

Окрім позивача спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є його мати ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_4. ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не бажають приймати спадщину після померлого ОСОБА_6 і відмовляються від своєї частки на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

ОСОБА_1 просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6 право власності на спадкове майно на ? частину земельної ділянки площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства, що розміщене в с. Веснівка, Денисівської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області. Також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, яка розміщена в с. Веснівка, 338 Денисівської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області, (право власності на ? вказаної земельної ділянки просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, а право власності на іншу ? частину вказаної земельної ділянки просить визнати на підставі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у звязку з набуттям ним права власності на житловий будинок, який розміщений на цій земельній ділянці).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінив, просить припинити за ОСОБА_2 право власності на ? земельної ділянки площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, що в с. Веснівка, Денисівської сільської ради, Козівського району, визнати в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6 право власності на спадкове майно на ? частину земельної ділянки площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства, що розміщене в с. Веснівка, Денисівської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, яка розміщена в с. Веснівка, 338 Денисівської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області, (право власності на ? вказаної земельної ділянки просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, а право власності на іншу ? частину вказаної земельної ділянки просить визнати на підставі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у звязку з набуттям ним права власності на житловий будинок, який розміщений на цій земельній ділянці).

Від Денисівської сільської ради Козівського району в судове засідання поступив відзив на позов в якому позовні вимоги позивача визнають повністю, просять справу слухати без їх участі.

В судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги позивача визнали повністю, просять його позов задоволити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, оцінивши зібрані докази суд, вважає, що позовні вимоги слід задоволити.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що на хуторі Веснівка, 338 в с. Денисів, Козівського району, ? земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і ? земельної ділянки площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства, розміщених в с. Веснівка, Денисівської сільської ради. Заповіту ОСОБА_6 не залишив.

Позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, оскільки інші спадкоємці відмовились від своїх часток спадкового майна в користь позивача.

ОСОБА_1 постійно проживав із ОСОБА_6 в смт. Козова по вул. Надрічна, 19а, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, а тому суд, вважає, визнати за ОСОБА_1 право власності на майно ОСОБА_6 згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 ЗК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що тітка позивача ОСОБА_2 відмовляється від права власності на ? земельної ділянки площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, що в с. Веснівка, Денисівської сільської ради.

Офіційно відмовитися від права власності на земельну ділянку в органах реєстрації прав власності ОСОБА_2 не може, так, як земельна ділянка, яка їй належить фактично не сформована не виділена в натурі шляхом поділу, не зареєстрована в державному земельному кадастрі і на неї не виготовлена технічна документація.

Відмова ОСОБА_2 від права власності на ? земельної ділянки для обслуговування житлового будинку є цілком правомірною, а у позивача є підстави для визнання за ним права власності на цю частину земельної ділянки у звязку з набуттям права власності на будинок, що розміщений на цій ділянці.

Згідно ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. а) ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку.

Тому суд, вважає, припинити за ОСОБА_2 право власності на ? земельної ділянки площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, що в с. Веснівка, Денисівської сільської ради, Козівського району та визнати за ОСОБА_1 право власності на дану земельну ділянку згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 ЗК України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 377, 378, 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 140 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

1. Припинити за ОСОБА_2 право власності на ? земельної ділянки площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, що в с. Веснівка, Денисівської сільської ради, Козівського району.

2. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_6, який помер 02 грудня 2011 року, право власності на спадкове майно на ? частину земельної ділянки площею 0,6 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розміщене в с. Веснівка, Денисівської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області.

3. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, яка розміщена в с. Веснівка, 338 Денисівської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області, (право власності на ? вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, та право власності на іншу ? частину вказаної земельної ділянки на підставі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у звязку з набуттям ним права власності на житловий будинок, який розміщений на цій земельній ділянці).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: