№ 2 290-12
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 жовтня 2012 року

Марїнський районний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Ліпчанського С.М.

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 представника ТОВ Перша дорожньо-будівельна компаніяза довіреністю ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ТОВ Перша дорожня будівельна Компанія, ОСОБА_4, ПрАТ НФСК Добробут, ПрАТ Страхова група ТАС, ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заяво, у якій просить стягнути з відповідача ТОВ Перша дорожня будівельна Компаніяспричинену матеріальну шкоду у розмірі 46 967 гривен 78 копійок; спричинену моральну шкоду у розмірі 50 000,00 гривен.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.09 липня 2009 року приблизно о 21-00 годині на проїзній частині вулиці Леніна в напрямку с. Максимільянівка с. Георгіївка Марїнського району донецької області сталося дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_7, який керував автомобілем НОМЕР_1. Власником даного транспортного засобу є відповідач ТОВ Перша дорожня будівельна компанія, з яким ОСОБА_7 знаходився у трудових відносинах.

ОСОБА_7 здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2 виїхав за межі проїжджої частини та перекинувся на пішохідній доріжці, де у той момент знаходився син позивачки ОСОБА_8. За фактом дорожньо-транспортної пригоди відносно ОСОБА_7 було порушено кримінальну справу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її синові ОСОБА_8 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті останнього.

У звязку з чим їй була спричинена матеріальна та моральна шкода.

Позивач ОСОБА_3 звернувшись до суду, просить стягнути з відповідача ТОВ Перша дорожня будівельна компаніяспричинену матеріальну шкоду у розмірі 1085,20 гривен та спричинену моральну шкоду у розмірі 10 000 гривен.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 09.07.2009 року близько 21 годині 00 хвилин ОСОБА_7 знаходячись у стані алкогольного спяніння, керуючи грузопасажирським транспортним засобом марки ГАЗ-33023 д.н.з. НОМЕР_3, здійснював рух на проїзднія частині по вулиці Леніна зі сторони м. Марїнка у напрямку с. Максимільянівка-с. Георгіївка. Проїжджаючи дану ділянку дороги у районі будинку № 116 по вулиці Леніна водій ОСОБА_7 здійснив зіткнення із транспортним засобом марки ВАЗ-2103 д.н.з. НОМЕР_4 яким керував ОСОБА_3 в попутньому йому напрямку. В наслідок зіткнення позивач втратив контроль над транспортним засобом, яким керував та виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8, який рухався на пішохідній доріжці. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 були спричинені легкі тілесні ушкодження. Пішоходу ОСОБА_8 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть. Крім того, була спричинена матеріальна шкода транспортному засобу марки ВАЗ-2103 д.н.з. 383-48ЕК. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні у Красногорівській ЦРЛ, у звязку з чим ним були витрачені певні грошові засоби у розмірі 1085 гривен 20 копійок. Крім того йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 10 000 гривен.

За клопотанням представника позивача ухвалою Марїнського районного суду від 04 вересня 2012 року була залучена у якості відповідача особи ОСОБА_6, ОСОБА_3, ПрАТ СК ТАС, ПрАТ НФСК Добробут.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2, позивач ОСОБА_3 підтримали свої позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7, який відповідно вироку Марїнського районного суду Донецької області від 08 квітня 2011 року відбуває покарання в Крюковській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області № 29 був допитаний в порядку окремого доручення. Пояснив, що із позовом згоден частково, зазначає, що він є єдиний утримувач у сімї, на даний момент відбуває покарання, не має доходу. Спричинену моральну шкоду не визнає у повному обсязі, спричинену матеріальну шкоду визнає у розмірі 46 967 гривен 78 копійок.

Представник відповідача ТОВ Перша дорожня будівельна компанія із позовом не погодився. Зокрема суду надав наступні пояснення. ОСОБА_7 при допиті його у якості обвинуваченого надавав наступні пояснення: 09.07.2009 року він відпрацював на транспортному засобі марки ГАЗ-33023-14 поставив автомобіль у гараж, здав шляховий аркуш та пішов додому. Тобто, ОСОБА_7 виконав свої трудові обовязки, трудовий робочий день був закінчений. Через деякий час він повернувся, сів за руль транспортного засобу та уїхав, під час керування даним транспортним засобом вживав спиртні напої, скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Аналогічні пояснення надав представник відповідача ОСОБА_5 Зазначає, що відповідно до чинного законодавства юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, спричинену їх працівниками під час виконання ними своїми трудовими (службовими) обовязками. Вважає, що ОСОБА_7. удень скоєння дорожньо-транспортної пригоди о 21-00 годині свої трудові обовязки вже не виконував, а діяв самостійно та відповідно він повинен особисто сам нести цивільну відповідальність.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала і суду пояснила, що вона є власником автомобілю НОМЕР_5, який під керуванням ОСОБА_3 потрапив у ДТП, в наслідок якого постраждав ОСОБА_8. Потерпілий був травмований в наслідок удару автомобілю ВАЗ, який у свою чергу, був ударений ззаду автомобілем НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_7В,, який знаходився у стані алкогольного спяніння. Щодо ОСОБА_4 будь яких протоколів про порушення правил дорожнього руху не складалося, кримінальна справа не порушувалась, таким чином її провини у скоєному ДТП не має.

ПрАТ Страхова компанія ТАС, ПрАТ НФСК Добробутбули належним чином повідомлені про час і дату судового засідання, до суду не зявилися, про причини своєї не явки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності не зявившихся співвідповідачів.

Вивчивши в сукупності всі докази у справі, вислухавши пояснення позивачів, відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вироку Марїнського районного суду від 08 квітня 2011 року ОСОБА_7 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого статтею 286 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення років з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Вирок був оскаржений учасниками справи. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07 жовтня 2011 року вирок Марїнського районного суду був змінений частково, а саме в частині

Вирішення цивільних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в іншій частині вирок був залишений без змін.

Суд вирішуючи питання щодо стягнення спричиненої матеріальної та моральної шкоди позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважає за доцільне стягнути з відповідача ОСОБА_7, оскільки в судовому засіданні було встановлено, і цей факт не оспорювався сторонами, ОСОБА_7 на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди не виконував свої прями трудові обовязки, а діяв як самостійна фізична особа.

Згідно наданих копій квитанцій матеріальна шкода позивачці ОСОБА_10 спричинена у розмірі 46 967 гривен 78 копійок, тому позовній вимоги ОСОБА_10 в частині відшкодування спричинених матеріальних збитків підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_3 щодо відшкодування йому спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 1085 гривен 20 копійок, суд вважає їх задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_7, оскільки вони підтверджені матеріалами справи (квитанціями).

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робот. Згідно до ст.. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 500000 грн. є завищеними і сума у 300000 грн. є достатньою, для відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 10000 грн. є завищеними і сума у 3000 грн. є достатньою, для відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ТОВ Перша дорожньо-будівельна компанія, ОСОБА_4, ПрАТ НФСК Добробут, ПрАТ Страхова група ТАС, ОСОБА_6, про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 46967,78 грн. матеріальної шкоди і 300000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 1085,20 грн. матеріальної шкоди і 3000 грн. моральної шкоди.

В інших позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Ліпчанський

12.10.2012