Справа №0908/1985/2012
Провадження № 2/0908/700/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2012 р. Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 РДА ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5

представника відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 сільської ради, ОСОБА_3 РДА, Управління держкомзему в ОСОБА_3 районі, ОСОБА_8 про усунення порушень права власності, визнання недійсним державного акту на право на землю та власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

що бабуся позивача ОСОБА_9 померла 20.03.1999 року. Згідно погосподарської книги №1 за 1993 рік за господарством ОСОБА_9 числилось 0,41 га землі. Згідно довідки сільської ради №1508 від 27.10.2011 року за господарством ОСОБА_9 було закріплено 0,76 га землі в тому числі БОЖБ 0,12 га, рілля 0,23 га, багаторічні насадження 0,16 га, земельний пай 0,35 га. Позивач являється спадкоємцем за заповітом і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, АЕР №789146 від 18.06.2002 року успадкував житловий будинок площею 64,9 кв.м та господарські споруди, дві земельні ділянки, площами 0,1230 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та по господарських споруд, 0,4162 га для ведення особистого селянського господарства.

10.10.2002 року позивачу видано Державний акт про право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1230 га на території с.Бережниця, ОСОБА_7 сільської ради. Власником суміжної земельної ділянки є відповідач ОСОБА_8, які відповідно до рішення ОСОБА_7 сільської ради від 25.01.2008 року передано у власність земельні ділянки за пільговим призначенням ОБЖБ 0,05 га, ОСТ 0,25 га.

Нещодавно позивачу стало відомо, що межа, яка є спільною між ними та сусідньою земельною ділянкою була неправомірно і безпідставно змінена, що призвело до виготовлення правовстановлюючих документів на його земельну ділянку, розміри що є значно меншими ніж повинні бути. Таким чином порушується його право власності на земельну ділянку.

З приводу даного земельного спору він неодноразово звертався до сільського голови з вимогою створити комісію для з»ясування даних обставин, однак дане питання сільським головою не вирішено, про що свідчать формальні відписки. Спільна межа, яка розділяє його та сі судню земельну ділянку, а також в цілому площа суміжної земельної ділянки зазнала істотних змін, що призвело до збільшення розміру земельної ділянки у відповідачки ОСОБА_5 та відповідно зменшення у нього земельної ділянки. У зв»язку з цим позивач звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просять позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 РДА ОСОБА_4 позов не визнана та просить в позові відмовити за безпідставністю, оскільки жодного доказу, який би підтверджував те який розмір має на даний час земельна ділянка позивач не надав. Тобто те, що хтось зменшив розмір земельної ділянки позивача є голослівними фразами нічим не підтвердженими.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник просять в задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Представники відповідачів ОСОБА_7 сільської ради та управління держкомзему в ОСОБА_3 районі у судове засідання не з»явилися повторно, хоча завчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що бабуся позивача ОСОБА_9 померла 20.03.1999 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, АЕР №789146 від 18.06.2002 року (а.с.5) позивач ОСОБА_1 успадкував житловий будинок площею 64,9 кв.м та господарські споруди, дві земельні ділянки, площами 0,1230 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд, 0,4162 га для ведення особистого селянського господарства.

10.10.2002 року позивачу видано Державний акт про право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1230 га на території с. Бережниця, ОСОБА_7 сільської ради (а.с.6).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.06.2002 року покійній ОСОБА_9 для обслуговування житлового будинку належала земельна ділянка площею 0,1230 га., яку позивач і успадкував такої конфігурації та розміром, якою вона була та є на даний час . Її межі з часу успадкування не змінилися.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається і як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.152 ч.2 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Позивачем ОСОБА_1 не наведено жодного доказу який би підтверджував те який розмір має на даний час його земельна ділянка та яке його право порушене, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах звялених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.1218 ЦК України, ч.2 ст.152 ЗК України, керуючись ст.ст. 11 ч.1, 209, 213 215 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 сільської ради, ОСОБА_3 РДА, Управління держкомзему в ОСОБА_3 районі, ОСОБА_8 про усунення порушень права власності, визнання недійсним державного акту на право на землю та власності на земельну ділянку - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано- Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: