Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 0602/1509/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2012 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Юрчука М. І. секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3М і її представника ОСОБА_4., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення суми авансу -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2012 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 9400 грн., як виплачений нею аванс, який вона заплатила для ОСОБА_3 за будинок, розташований в с. Михайлючка, Шепетівського району, Хмельницької області, вул. Леніна, 31 в сумі 10000 грн. за різницею 600 грн., як орендна плата за цей будинок за шість місяців проживання сім'ї позивачки в цьому будинку.

Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 зазначає в позовній заяві, що вона орендує житло з щомісячною оплатою 100 грн, а саме житловий будинок, розташований в с. Михайдючка по вул. Леніна, 31, який належить на праві власності відповідачці ОСОБА_3. Договір оренди житла був укладений 05.11.2011 року на строк шість місяців.

Перед укладенням договору оренди житла, а саме, 31.10.2011 року ОСОБА_2 з ОСОБА_3 уклали усну угоду про купівлю ОСОБА_2 даного будинку за суму коштів 45000 грн., які позивачка буде виплачувати частинами (авансовими платежами) і після виплати всієї обумовленої суми відповідачка оформить нотаріально договір купівлі-продажу даного житлового будинку. 31.10.2011 року ОСОБА_2 передала для ОСОБА_3 10000 грн., як перший авансовий внесок- частку вартості даного будинку. В підтвердження отримання коштів 10000 грн. 31.10.2011 року ОСОБА_3 власноручно написала розписку.

Позивачка зазначає в позовній заяві, що вона із сім'єю проживала в будинку ОСОБА_3 до травня місяця 2012 р., а 1 травня 2012 року її сім'я виселилась, оскільки будинок був у дуже поганому стані: мокріли стіни, була пліснявка, провалювалася підлога, бігали миші, так як вікна були гнилі, дощ заливав прямо в будинок, двері вивалювались. Її двоє малолітніх дітей почали часто хворіти, оскільки в хаті було сиро, прохолодно та по кутках стін з'явився грибок. Весною 2012 року вона викликала майстра, щоб встановити, які ремонтні роботи даний будинок потребує, але останній виявив те, що перекриття будинку ненадійне, підлога повністю прогнила, вікна та двері потребували заміни, дах також потрібно було міняти, так як в даному будинку жити було небезпечно. Про дані недоліки в житловому будинку відповідчка наймача житла ОСОБА_2 не повідомила, а навпаки - умисно замовчувала, сприяючи тим самим укладенню договору купівлі- продажу. Позивачка відмовилась купувати даний будинок, оскільки коли заселялася в цей будинок усі недоліки були приховані під косметичним ремонтом.

Оскільки відповідачка добровільно не повертає кошти 9400 грн., тому ОСОБА_2 просить суд стягнути зазначені кошти на її користь та понесені судові витрати: судовий збір- 214 грн.60 коп. та витрати на правову допомогу - 350 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві і пояснила, що в жовтні місяці 2011 року вона мала намір укласти договір купівлі-продажу житлового будинку у відповідачки і нотаріально оформити цей договір, але у ОСОБА_3 не було всіх документів для оформлення договору і нотаріального посвідчення, а унеї-позивачки не вистачало всієї суми 45000 грн., тому відповідач дозволила проживати її сім'ї в будинку, а ОСОБА_2 передала їй кошти як аванс за будинок 10000 грн.. Через місяць, півтора, стали проявлятися недоліки в будинку, які описані в позовній заяві, про що повідомляла позивач для відповідача, що провалюється підлога, сиріють стіни. Лише в січні місяці 2012 року був укладений договір оренди, а дату поставила відповідач 05 листопада 2011 року.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала частково і згідна повернути позивачу кошти лише в сумі п'ять тисяч гривень, оскільки позивач під час проживання в її будинку пошкодила двері, зрізала частину фруктових дерев, переорала на земельній ділянці посіви трави; також понесла витрати на збір документів для оформлення договру.. ОСОБА_3 пояснила, що по її оголошенню про продаж будинку ОСОБА_2 погодилась купити в неї будинок в с. Михайлючка за 45000 грн. і в жовтні місяці вони зверталися в нотаріальну контору з цього приводу, але оскільки ОСОБА_3 не мала всіх необхідних документів, тому вони в усній формі домовилися з ОСОБА_2, що остання буде проживати в належному їй будинку і внесе їй аванс 10000 грн., оскільки у позивача на той час не було коштів оплатити 45000 грн.. ОСОБА_3 не визнає вимог позивача про стягнення з неї понесених судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_4 вважає, що сторонами виконані всі дії, які свідчать про фактичне укладення між сторонами договору купівлі-продажу будинку, тому немає підстав задовольняти позов ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно розписки, виготовленої рукописним текстом, 31.10.2011 року в м. Шепетівка, ОСОБА_3 виготовила цю розписку в присутності двох свідків, в якій зазначила, що отримала від ОСОБА_2 частину вартості належного їй на праві власності будинку, розташованого в с. Михайлючка, Шепетівського району, Хмельницької області, вул. Леніна, 31 в сумі 10000 грн. (від загальної вартості будинку 45000 грн. (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила факт виготовлення даної розписки і отримання від позивача коштів в сумі 10000 грн., як завдаток по купівлі позивачкою належного їй будинку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Судом встановлено і сторони не заперечують тому, що договір купівлі-продажу належного ОСОБА_3 житлового будинку в с. Михайлючка, вул. Леніна,31 не укладався і нотаріально не посвідчувався, тому розписку ОСОБА_3 від 31.10.2011 року про отримання від ОСОБА_2 10000 грн., як авансовий платіж за придбаний житловий будинок, суд не визнає, як виконання зобов'язання за договром купівлі-продажу, як завдаток, чи як авансовий платіж.

Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України "завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання".

Завдаток характеризується тим, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязань. Це означає, що завдаток виплачується стороною, яка зобовязана сплачувати платежі за договором наперед до моменту настання строку платежу. Такий договір не був укладений між сторонами і судом не визнається розписка про передачу коштів 10000 грн., як завдаток за зобов'язаннями.

Частина. 2 ст. 570 ЦК України вказує про те, що якщо не буде встановлено, що сума. сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином встановлено, що сплачена позивачкою для відповідачка сума коштів- 10000 грн.- не є завдатком, оскільки договір купівлі-продажу не був укладений.

На відміну від завдатку, аванс є лише способом платежу і не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником у момент настання обовязку платежу, тобто є попередньою оплатою. Крім того, боржник, котрий видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором.

Стосовно правомірності укладення договору про наміри у сфері купівлі-продажу нерухомості згідно із ст. 635 ЦК договір про наміри не вважається попереднім договором, якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, таким чином, він не породжує у сторін таких прав та обовязків як попередній договір. Якщо ж у такому договорі існує таке волевиявлення сторін, то він має називатися попереднім договором. А це породжує необхідність нотаріального посвідчення такого договору.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 відмовилася від укладення договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_3, та враховуючи, що укладення такого договору повинно відповідати волевиявленню двох сторін, передача коштів для ОСОБА_5 проведена без достатньої правової підстави, тому передані для ОСОБА_3 кошти в сумі 10000 грн. має право витребувати позивач ОСОБА_2.

Дана обставина регулюється положенням ст. 1212 ЦК України, де зазначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином у суду є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача переданих нею 31.10.2011 року для ОСОБА_3 коштів, але суд стягує їх в розмірі 9400 грн., враховуючи існуючу домовленість сторін про сплату ОСОБА_2, як наймача житла для відповідача квартирну плату -600 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь позивача понесені судові витрати, що підтверджено документально: 214 грн.60 коп..

Суд відмовляє в задоволенні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на оплату послуг адвоката 350 грн., оскільки позивачем не надана угода про надання правової допомоги, відсутні докази про кількість витраченого часу адвокатом по наданню консультації, на складання позовної заяви, оскільки оплата проводиться в розмірах відповідно до затраченого часу. Суд також не стягує коштів по наданих позивачем фіскальних чеках на покупку бензину 03.09.2012 року -99 грн.96 коп. та 09.10.2012 року 99 грн.95 коп., оскільки позивач не надала доказів про укладення угоди з власником автомобіля на доставку її до суду, та фактичне використання бензину на певну відстань.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ; ст.ст. 509, 570, 635,655,657,1212 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, , мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 9400 грн., як безпідставно набуте майно та понесені судові витрати: судовий збір -214 грн.60 коп., а всього- 9614 грн.60 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6