Справа №22ц- 2190/3344/2012 Головуючий в 1 інстанції:
Категорія № 37 ОСОБА_1
Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року листопада місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.

суддів Кузнєцовій О.А.

ОСОБА_2

при секретарі Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_3 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2012 року у справі

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про зменшення обов'язкової частки у праві на спадщину, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2012 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, який під час розгляду справи неодноразово доповнювався та змінювався. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 18.04.2011 року помер ОСОБА_7, який за життя, у встановленому законом порядку, заповів їй жилий будинок з надвірними та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою м. Скадовськ, вул.. Короленко, 53. У встановлений законом строк, вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на весь будинок вона не може, у звязку з подачею ОСОБА_3, яка має право на обовязкову частку у спадщині, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, незважаючи на те, що існує інше спадкове майно, не охоплене заповітом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 триманий час хворів, перебував у безпорадному стані та потребував допомоги, а відповідачка з 2007 року разом з ним не проживала, та ніякої допомоги йому не надавала, його здоровям не цікавилась, остаточно просила зменшити обов'язкову частку ОСОБА_3 у праві на спадщину з 1/4 до 1/6 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житлий будинок з надвірними та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Скадовськ, вул. Короленка 53.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. Зменшено ОСОБА_3 розмір обовязкової частки у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7, з 1/4 частини до 1/6 частини. В задоволені вимоги про визнання права власності на житловий будинок № 53 по вул. Короленка м. Скадовськ відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_9, зазначили, що, на їх думку, рішення суду є законним та обґрунтованим. Просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2007 року, з дотриманням вимог ст.ст. 1233, 1235, 1247, 1248 ЦК України, ОСОБА_7 склав заповіт, відповідно до умов якого заповів ОСОБА_10 належний йому на праві власності, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.1988 р., будинок з надвірними та побутовими будівлями та спорудами до нього, що розташований за адресою: м. Скадовськ, вул. Короленко, 53, а належні йому акції ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»заповів своїй дочці ОСОБА_11

Після смерті 18.04.2011 року ОСОБА_7, в строки визначені законом, спадкоємці померлого за законом - дружина померлого ОСОБА_3, та за заповітом - ОСОБА_4, ОСОБА_12 , подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

22 липня 2011 року дружина спадкодавця ОСОБА_3, яка є пенсіонеркою за віком, в строк встановлений ст. 1270 ЦК України, звернулася до Скадовської державної нотаріальної контори, із заявою про виділення обовязкової частки у спадщині, на яку вона має право згідно ст. 1241 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині зменшення розміру обовязкової частки у спадщині яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 з 1/4 частини до 1/6, суд першої інстанції виходив з того, що з 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 проживали окремо, будь-яка допомога зі сторони відповідачки ОСОБА_7 не надавалась, а відсутність можливості ОСОБА_3 надавати допомогу ОСОБА_7 у звязку з погіршенням стану здоровя відповідачкою не доведена.

Про те з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до вимог ст.1241 ЦК України, право на обовязкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець), незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Розмір обовязкової частки у спадщині, згідно з ч.2 цієї ж статті, може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, та пояснень позивачки вбачається, що вона вважає за необхідне зменшити обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_3, яка є непрацездатною особою за віком, з підстав тривалого не проживання разом з померлим, в той час, як ОСОБА_7, будучи особою похилого віку, потребував сторонньої допомоги, а відповідачка йому такої допомоги не надавала. Натомість позивачка постійно піклувалась про ОСОБА_7 та доглядала за ним, купувала йому ліки, готувала їжу, прала білизну.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування»№7 від 30.05.2008 року, суд може зменшити розмір обовязкової частки у спадщині з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. Позбавлення особи права на обовязкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обовязкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до ст. 1224 ЦК.

На виконання вимог ст. 60 ЦПК України , позивачка не надала належних та допустимих доказів щодо наявності негативних відносин між спадкодавцем та ОСОБА_3, а також наявності інших обставин, які мають значення для вирішення питання про зменшення розміру обовязкової частки у спадщині.

Факт тривалого сумісного не проживання відповідачки разом із спадкодавцем, зважаючи на те, що ОСОБА_3 виїхала на проживання до іншого населеного пункту у звязку з наявністю у неї онкологічного захворювання, та необхідністю лікування, на думку колегії суддів, не є підставою для зменшення розміру обовязкової частки у спадщині.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_7 за життя перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, а ОСОБА_3 ухилялась від надання такої допомоги, суду не надано, а судом такі обставини не встановлені.

Висновки суду про те, що стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 погіршилися, що сімейні стосунки фактично були припинені, а також те , що спадкодавець потребував сторонньої допомоги у звязку із похилим віком та поганим самопочуттям ґрунтуються лише на припущеннях. Крім того, висновок суду першої інстанції про наявність можливості у відповідачки надавати допомогу ОСОБА_7 не ґрунтується на досліджених судом матеріалах справи, з яких вбачається, що вона будучи особою похилого віку, хворіє на онкологічне захворювання, отримує пенсію у розмірі меншому ніж отримував спадкодавець.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав, визначених ст. 1241 ЦК України, для зменшення розміру обовязкової частки у спадщині відповідачки після смерті ОСОБА_7

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_4 права власності на спадкове майно - житловий будинок, суд першої інстанції правильно виходив з того, що обовязкова частка розраховується з урахуванням всього спадкового майна.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду в частині зменшення ОСОБА_3 розміру обовязкової частки у спадщині яка відкрилася після смерті ОСОБА_7, з підстав визначених ст. 309 ЦПК України, слід скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про зменшення обов'язкової частки у праві на спадщину відмовити. В решті рішення постановлено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2012 року в частині зменшення ОСОБА_3 розміру обовязкової частки у спадщині яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 з 1/4 до 1/6 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення обов'язкової частки у праві на спадщину відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: