Справа № 22-2690/3172/12 Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко Н.О.
Доповідач: Невідома Т.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Невідомої Т.О.

суддів Пікуль А.А., Левенця Б.Б.

при секретарі Демяненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи - Головне управління юстиції у м. Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності, визнання частково недійсними свідоцтв на спадщину за законом,

встановила :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2 та померлого 25.08.2008 року ОСОБА_4 з 1990 року по 25.08.2008 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 25.04.2009 року видане 22 - гою Київською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_3, реєстровий номер 2-773, та свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 02.09.2009 року видане 22 - гою Київською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_1, реєстровий номер 2-1467 частково недійсними.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1, підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2, її представник ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3 заперечували проти апеляційної скарги, вважали, що спір судом вирішений правильно.

Головне управління юстиції у м.Києві просило розглядати справу за відсутності представника управління за наявними документами та доказами, ураховуючи фактичні обставини та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, зясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При ухваленні рішення про задоволення позову суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

08.11.1977 року між ОСОБА_2 та померлим 25.08.2008 року ОСОБА_4 було укладено шлюб.

Від шлюбу мають двох дорослих синів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

25.01.1990 року шлюб між подружжям було розірвано.

Не зважаючи на розірвання шлюбу , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з дітьми продовжували проживати разом, вести спільне господарство та турбуватися один про одного.

За час спільного проживання за рахунок спільної праці та спільні кошти 21.10.2997 року придбали квартиру АДРЕСА_2, яку оформили на ОСОБА_4.

25.08.2008 року ОСОБА_4 помер.

Похованням ОСОБА_4 займалася ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина , що складалася з Ѕ частини квартири АДРЕСА_2.

22 Київською державною нотаріальною конторою 23.06.2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини майна ОСОБА_4, померлого 25.08.2008 року його сину ОСОБА_3, № спадкової справи 281 реєстр. ном. 2- 772.

22 Київською державною нотаріальною конторою 2.09.2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини майна ОСОБА_4, померлого 25.08.2008 року його батьку ОСОБА_8, № спадкової справи 281 реєстр, ном. 2- 1467.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими.

Виходячи з наявних матеріалів справи, досліджених судом першої інстанції доказів висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо невідповідності висновків суду обставинам справи та не доведеності заявлених позовних вимог не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідач ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_7 зазначали в суді, що батьки(ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який раптово помер в 2008 році) завжди проживали разом, турбувалися один про одного, вели спільне господарство, разом працювали, спільно заробляли кошти для придбання квартири для одного із синів, їм як дітям взагалі не було відомо, що батьки фіктивно розлучилися.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також підтвердили суду, що позивачка та померлий ОСОБА_4 весь час проживали разом, вели спільне господарство, спільно заробляли кошти за кордоном для купівлі квартири.

Будь-яких доказів на спростування зазначених фактів відповідач суду не надав. Апеляційна скарга також не містить посилань на існування таких доказів.

Таким чином, судом першої інстанції було досліджено всі докази по справі відповідно до встановленого ЦПК порядку дослідження та надана цим доказам належна правова оцінка.

Колегія суддів також враховує положення ст.3 ЦК України та вважає, що ухвалене у справі рішення відповідає загальним засадам цивільного законодавства, а саме є справедливим, добросовісним та розумним.

В той же час при вирішенні позовних вимог про визнання квартири АДРЕСА_3 спільною власністю позивача та померлого ОСОБА_4 суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст. 74 СК України.

Однак за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України (далі - СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обовязків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обовязки визначаються на підставах, передбачених СК.

Спірне майно - квартира АДРЕСА_3, придбана 21 жовтня 1997 року, тобто до 1 січня 2004 року.

Відповідно до законодавства, чинного на час придбання спірної квартири, спільною сумісною власністю було: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сімї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що обєдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст. 17 Закону «Про власність»). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині посилання на норму матеріального права шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на ст.74 СК України та слід зазначити, що позов вирішено на підставі ст.ст.17,18 Закону України «Про власність».

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року змінити в частині посилання на норму матеріального права.

Виключити з мотивувальної частини посилання на ст.74 СК України та вказати, що позов вирішено на підставі ст.ст.17,18 Закону України «Про власність».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: