Київський районний суд м. Полтави
Справа № 1609/6621/12
У Х В А Л А

13 листопада 2012 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Шевченко А.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняти з реєстраційного обліку, третя особа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 01 серпня 2012 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняти з реєстраційного обліку.

В поданій до суду 21 вересня 2012 року заяві уточнив свої позовні вимоги.

Посилався на те, що з відповідачем знаходився в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, за рішенням суду здійснено розподіл спального майна подружжя та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вказував, що відповідач ОСОБА_2 не проживала та не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В уточненій позовній заяві просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 74 по вул. Ватутіна, 30/32 в м. Полтаві та зобовязати відділ ВГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області зняти її з реєстрації.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2012 року до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору залучено Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області.

В судовому засіданні представником Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області заявлено клопотання про закриття провадження в справі в частині позовних вимог про зобовязання зняти відповідача з реєстраційного обліку.

Суд, заслухавши думки осіб, які приймають участь в розгляді справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з нормами ст. 11 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач ОСОБА_4, використовуючи на власний розсуд надане йому диспозитивне право, за захистом свого права звернувся лише до одного відповідача ОСОБА_2, яка не є субєктом владних повноважень в розумінні п. 7 ст. 3 КАС України.

Київський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області та Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області не є відповідачами в справі. Незважаючи на розяснення судом позивачу норм ст. 33 ЦПК України, жодні клопотання про залучення до участі в справі інших осіб в якості співвідповідачів позивачем та його представником не заявлялися.

Право вибору особи-відповідача, до якої звертається з позовом, нормами ст. ст. 11, 33 ЦПК України покладено виключно на позивача.

За таких обставин, враховуючи, що позивач ОСОБА_4, обираючи спосіб захисту свого права, звернувся з позовом лише до ОСОБА_2, яка не є субєктом владних повноважень, інших осіб в якості співвідповідачів залучати не просив, враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку, про відсутність підстав, передбачених ст. 205 ЦПК України для закриття провадження в справі.

Тому в задоволенні клопотання про закриття провадження в справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження в справі в частині позовних вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко

13.11.2012