Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2012 Справа №1915/3877/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря Ю.Ю. Філіпенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Державний комітет з земельних ресурсів в м. Тернополі, Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи Державний комітет з земельних ресурсів в м. Тернополі, Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 170010169, площею 0, 0612 га згідно цільового призначення для садівництва за адресою м. Тернопіль садівниче товариство "Тернопільське" №1871.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що спірну земельну ділянку нею придбано за цивільно правовою угодою, однак вона (ОСОБА_1П.) не може отримати на своє ім'я державного акта про право приватної власності з причини невідповідності первинної технічної документації цільового призначення спірної земельної ділянки, про що свідчить повідомлення Головного управління Держкомзему в м. Тернополі.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та з мотивів, зазначених у позовній заяві, просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Третя особа Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала думку позивача.

Третя особа Державний комітет з земельних ресурсів в м. Тернополі не забезпечила явку в суд повноважного представника, хоча своєчасно повідомлялася про час і місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини.

14 квітня 2011 року між позивакою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 992, згідно з умовами якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала у власність земельну ділянку за кадастровим номером 170010169, площею 0,0612, згідно цільового призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: місто Тернопіль, садівниче товариство Тернопільське, № 1871.

У відповідності до вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, позивачка звернулася до Головного управлінням Держкомзему у місті Тернополі про реєстрацію за мною права власності на придбану земельну ділянку.

В усній формі останній повідомили про те що, у Державному акті про право власності на земельну ділянку, виданого на ОСОБА_2 (попереднього власника) серії ЯГ №470694, Тернопільським міським управлінням земельних ресурсів 28 грудня 2006 року було допущено помилку у графі Призначення земельної ділянки- де помилково зазначено цільове призначення Для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а насправді призначення, придбаної мною земельної ділянки - для садівництва і запропонували, з метою приведення у відповідність усіх документів, виготовити технічну документацію.

Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, ОСОБА_1 звернулася до Управління Держкомзему у м. Тернополі із заявою про реєстрацію права власності на придбану земельну ділянку як об'єкт нерухомості, надавши для розгляду всі необхідні документи.

Проте, Головним управлінням Держкомзему у місті Тернополі було відмовлено - Лист від 14 грудня 2011 року вихідний № 815/10/03 здійснити державну реєстрацію права власності на придбану мною земельну ділянку на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки з причин невідповідності первинній технічній документації та витягу з Поземельної книги виданого 11 квітня 2011 року Управлінням Держкомзему у м. Тернополі за № 57 цільового призначення земельної ділянки Державному акту серії ЯГ №470694, виданого Тернопільським міським управлінням земельних ресурсів 28 грудня 2006 року та відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Судом встановлено, що у первісному акті на спірну земельну ділянку, належному гр.. ОСОБА_4 цільове призначення землі зазначено для садівництва, що стверджується копією державного акта серії ТР №001224 від 22.07.1997 року.

Надалі ОСОБА_4 продав спірну земельну ділянку відповідачці ОСОБА_2 за договором купівлі продажу 29.05.2006 року й в п. 1 договору знову ж таки цільове призначення землі зазначене "для садівництва", відтак суд констатує, що помилку в цільовому призначення ділянки було допущено не з вини покупця, при виготовленні державного акту серії ЯГ №470694 від 28.12.2006 року уже на ім'я ОСОБА_2, де зазначено "для будівництва та обслуговування житлового будинку".

Відповідно до абз. 2, ч. 2, ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч. 1-2, ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахування вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 3-4, ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. В порядку ч. 1, ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З врахуванням того, що у позивачки немає претензій до ОСОБА_2 з приводу якісних характеристик проданої ОСОБА_1 земельної ділянки і остання погоджується на набуття у власність земельної ділянки із цільовим призначенням - для ведення садівництва, договір купівлі-продажі земельної ділянки нотаріально посвідчено і здійснено нотаріусом його державну реєстрацію, договір виконано сторонами повністю, тому слід констатувати факт виникнення в ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 170010169, площею 0,0612, згідно цільового призначення для ведення садівництва, розташовану за адресою: місто Тернопіль, садівниче товариство Тернопільське, №1871.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Керуючись ст. ст. 10, 11 ч.1, 60, 210, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 170010169, площею 0, 0612 га згідно цільового призначення для садівництва за адресою м. Тернопіль садівниче товариство "Тернопільське" №1871.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий В.М. Братасюк