Справа № 1003/6861/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Рябченко Л. А. ,

при секретарі Бібарцева В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визначення частки грошової компенсації та виплати взамін виділу частки в натурі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги просить визнати за нею право власності на 1/10 частину житлового будинку № 9 по пров. 1-му Лазаретному у м.Білій Церкві Київської області, компенсувати вартість 1/10 частини будинку, яка належить ОСОБА_2, в розмірі 16629грн., припинити право власності ОСОБА_2 на вказану частку. Вимоги обґрунтувала тим, що вона є власницею 90/100 частин вказаного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, а відповідач 10/100 частин. Позивач є людиною похилого віку, з відповідачем склалися неприязні стосунки з приводу користування житловим будинком, за комунальні послуги не сплачує, що підтверджується неодноразовими судовими тяжбами. Відповідачка проживає разом з чоловіком у його квартирі. Виділити її частину в натурі не має можливості, що встановлено висновком експертизи. Тому, враховуючи, що її частка є незначною позивач хоче сплатити компенсацію її вартості та визнати за нею право власності на цю частку.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримала позов, додатково пояснила, що вона з відповідачкою є рідними сестрами, спір за будинок виник після смерті батька, внаслідок чого склалися неприязні стосунки. Відповідачка перейшла проживати до свого чоловіка у його спадкову квартиру АДРЕСА_1, приходячи до матері, яка є позивачкою по справі, вчиняла сварки та бійки, за комунальні послуги не сплачувала, у 2005р. намагалася вселитися у будинок, але вчинивши сварку, пішла. Мати ОСОБА_1 оформила заповіт, тому бажає за життя переоформити право власності на весь будинок на себе. Представник позивача разом зі своїм чоловіком проживає близько 7 років з позивачкою, доглядає її. Враховуючи, що виділити частку відповідачки в натурі не має можливості, просить призначити компенсацію її вартості в розмірі 16629грн., що відповідає ринковій вартості, визначеній експертом з врахуванням вартості землі, право власності на яку не оформлене. У 2004р. судом було відмовлено в аналогічному позові, оскільки позивачем не була внесена сума компенсації на депозитний рахунок суду. Спільне проживання сторін у будинку є неможливим.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що виділення відповідачу частки будинку в натурі є неможливим, спільне проживання теж неможливе, тому відповідно до закону позивач має право вимагати усунення порушень її права власності на будинок та компенсувати відповідачу вартість її часки. На пропозицію відповідача щодо сплати їй 80000грн. за її частку або ж сплати позивачу вартості її частки в розмірі 150000грн. позивач не погоджується, оскільки це не є рівноцінним, і наполягає на оцінці вартості часки, встановленої експертом в розмірі 16629грн., яка є дійсною ринковою.

Відповідач до суду не зявилася, повідомлена належним чином, надала заперечення на позов, просить розглядати справу у її відсутність, оскільки даний позов вже не є першим. Заперечення обгрунтувала тим, що вона є власницею 10/100 частин спірного житлового будинку, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 2.09.2000р.. Іншого житла відповідач не має, змушена проживати в квартирі свого чоловіка, з яким розірвала шлюб ще у 1993році. Суму компенсації вартості її частки в будинку з врахуванням вартості земельної ділянки, вказану позивачем, вважає заниженою. Згідна, щоб позивачка їй сплатила 80000грн., або ж згідна сплатити позивачці 150000грн. вартості її частки будинку, згідно експертизи.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником ? частини будинку № 9 по пров. 1-му Лазаретному у м.Білій Церкві Київської області, згідно свідоцтва про право власності від 22.12.1998р. та 40/100 частин - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.1998р.. Власником 10/100 частин будинку є відповідач, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 2.09.2000р..

Згідно висновку № 0108 судової будівельно-технічної експертизи від 3.10.2011р., дійсна вартість житлового будинку з урахуванням вартості земельної ділянки, господарських будівель та споруд на час проведення дослідження становить 166290грн.. З технічної точки зору поділ в натурі будинку, згідно часток 1/10 та 9/10, є неможливим в звязку з нестачею загальної площі для влаштування двох відокремлених квартир. В звязку з цим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27.10.2011р. відмовлено ОСОБА_1 у позові про поділ будинку в натурі.

20.12.2004р. Апеляційним судом Київської області залишено в силі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 28.09.2004р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на будинок враховуючи те, що «припинення права відповідачки на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки іншого житла в неї немає. Крім того, позивачка не надала суду доказів, що вона … попередньо внесла на депозитний рахунок суду вартість частки відповідачки у спільному майні».

22.05.2012р. позивач внесла 16629грн. вартості 1/10 частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст.365 ЦК України, «право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду».

Згідно довідки ЖЕК № 1 від 13.06.2012р., у спірному будинку № 9 по пров. 1-му Лазаретному у м.Білій Церкві зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6. Згідно довідки ЖБК «Домобудівник № 1» від 5.02.2008р. ОСОБА_5 проживає із сімєю у АДРЕСА_2, але не зареєстрований. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.03.1993р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірваний.

17.05.2005р. рішенням Білоцерківського міськрайонного суду задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод власнику та вселення у житловий будинок. Проте, як пояснила представник позивача ОСОБА_2 намагалася вселитися, але не вселилася, покинула будинок, вчинивши сварку. Вище вказані обставини лише підтверджують факт неприязних стосунків між сторонами.

Враховуючи, що відповідач не має іншого житла, вселитися у спірний будинок не має можливості через неприязні стосунки з позивачем та представником позивача ОСОБА_3, суд вважає, що позбавлення його права на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди інтересам відповідача як співвласника та членам його сімї. А внесення коштів на депозитний рахунок суду - вартості частки відповідачки у спільному майні не є вагомою підставою для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 316, 317, 321, 356, 364, 183, 365 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 154, 208, 212-215, 218, 222, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Зняти арешт з житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами № 9 по пров.1-му Лазаретному у м.Білій Церкві Київської області, накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 18.05.2012р..

Повернути ОСОБА_1 кошти в розмірі 16629грн., внесені на депозитний рахунок Білоцерківського міськрайонного суду, згідно квитанції № к13/М/59 від 22.05.2012р..

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_7