Справа № 916/2642/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2012 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.Ю.

з участю: секретаря Мороз М.І., Курко М.М.

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

прокурора Кормила Р.О. представника третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_4

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог служба у справах дітей Тлумацької РДА, ОСОБА_5 про визначення місця проживання малолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 13 квітня 2004 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у Грушківській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Певний період часу, вони проживали однією сім'єю в с.Грушка Тлумацького району, але після пожежі, будинок став непридатним для проживання, і за спільною згодою, ними було віддано дітей для тимчасового проживання до матері відповідача - ОСОБА_5, яка проживає в м. Івано-Франківську.

На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. 15 грудня 2010 року вона подавала заяву про розірвання шлюбу, але під час розгляду справи все ж вирішила зберегти сім'ю, надавши чоловікові ще один шанс виправитись, і за їхньою спільною згодою справу залишено без розгляду.

Однак стосунки між нею і чоловіком не покращилися. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, регулярно вживає спиртні напої, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Вона пішла жити до своєї матері ОСОБА_9, і тоді вирішила забрати своїх дітей у чоловіка. Але чоловік і його мати не дозволили їх забрати, мотивуючи це різними причинами: її інвалідністю III групи, нездатністю виховувати своїх дітей. Після чого вона звернулася в

Тлумацьку райдержадміністрацію у відділ з питань захисту прав дитини.

Крім вищезазначеного, відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Тлумацької РДА від 24 лютого 2012 року про визначення місця проживання дітей, було прийняте рішення повернути малолітніх дітей на виховання до матері ОСОБА_1. Проте бабуся ОСОБА_5, незважаючи на рішення комісії, не повернула їй дітей.

Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхніх дітей та у неї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про будову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. А тому бажає шлюб, що був укладений між нею та ОСОБА_3, зареєстрований 13.04.2004 р. в Грушківській сільській раді, актовий запис №2 розірвати. Місце проживання дітей визначити по її місцю проживання.

ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, з тих підстав, що діти з їх народження і до цього часу знаходяться на його утриманні та піклуванні, проживають з ним та його мамою.

Більше року назад, відповідачка сама залишила дітей і пішла проживати до своєї матері в с. Грушка. До цього вона також не опікувалась належно дітьми: не купала їх, не прала дитячий одяг, не готувала їжу, пропадала на декілька місяців без попередження. Перший раз вона залишила дитину у віці 3-х місяців і декілька місяців не показувалася вдома. Після народження близнят позивачка отримала всі кошти, які держава виплачувала при народженні дітей, забрала їх і пішла жити до своєї матері, а дітей залишила зі ним. Коли закінчились гроші, вона, не утримуючи дітей, проживаючи окремо від них, подавала в Тлумацький районний суд позовну заяву про стягнення з нього аліментів на дітей. Тоді суд її заяву залишив без розгляду. Єдине, що хоче відповідачка ОСОБА_1 - це отримувати кошти на дітей, а самі діти їй не потрібні. За останній рік (і більше), вона не надала дітям жодної гривні, не купила їм жодної речі чи продуктів, не надала жодних коштів у відбудову (будівництво) будинку для дітей, не поцікавилась як вчиться в школі син ОСОБА_10, як почувають себе ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в садочку. Більше того, діти бояться її, так як її поведінка є неадекватною, в т.ч. і по відношенню до дітей.

Відповідачка перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, має ІІІ групу інвалідності з приводу психічного захворювання (епілепсія).

Позивачка ОСОБА_1 неодноразово і часто піддавала дітей небезпеці, залишала їх самих, била та залякувала дітей, не піклувалась про них, а вже більше року вона проживає окремо, абсолютно не переймаючись проблемами дітей, хоч має таку можливість. Вона ніде не працює, свого житла не має, живе разом з сім'єю своєї сестри в невеликому будинку своєї матері без жодних вигод.

Він має своє житло в м. Івано-Франківську, добудовує будинок в с. Грушка, працює (хоч і не офіційно) для того, щоб забезпечити дітей всім необхідним, позитивно характеризується по місцю проживання. Він любить своїх дітей, не залишав їх і піклується про них з народження, хоче та зробить все необхідне для того, щоб надати дітям і надалі належне виховання та матеріальне забезпечення. Вони самі хочуть жити і надалі там, де живуть - з батьком.

Тому щодо розірвання шлюбу не заперечує, а місце проживання дітей просить визначити за його місцем проживання.

12.09.2012 року представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заперечення на позов, в якому вказала, що після пожежі будинок в якому сімя проживала разом став непридатним для проживання і вони тимчасово стали проживати окремо. Сталося так, що позивачка ОСОБА_1 залишилась проживати в с. Грушка, а відповідач ОСОБА_3 разом з дітьми переїхав до своєї матері в м. Івано-Франківськ. Після цього останній заборонив позивачці бачитися з дітьми. Остання неодноразово приїжджала до дітей по місцю проживання матері відповідача, однак її в хату не впускали і дітей бачити не дозволяли. Позивачка ОСОБА_1 навідувала дітей в садку та в школі, купляла і привозила їм одяг та іграшки, що говорить про те, що ОСОБА_3 в своєму позові неправдиво стверджує про те, що вона не допомагає дітям і не знаходить можливості поспілкуватися з ними. Відповідач ОСОБА_3 стверджує, що мати дітей неодноразово і часто піддавала дітей небезпеці і залишала їх самих дома, однак це також неправда, оскільки ввесь час з дітьми проводила і виховувала вона, оскільки батько часто не бував вдома, вживав спиртні напої і приходив практично завжди п'яний і дітьми не цікавився. На даний час відповідач ОСОБА_3 віддав дітей на виховання своїй матері і проживає окремо від них.

Також відповідач ОСОБА_3 у своєму позові стверджує, що позивачка ОСОБА_1 живе разом з сімєю своєї сестри в невеликому будинку своєї матері без жодних вигод. Однак остання проживає в будинку своєї матері з мамою і братом ОСОБА_11, в будинку є всі необхідні для життя умови.

Всі доводи і слова написані відповідачем ОСОБА_3 в позові є неправдивими та необґрунтованими.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, з підстав наведених в позовній заяві, зустрічний позов не визнали. Просили первинний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 свій позов підтримав, з підстав наведених в позовній заяві. Позов ОСОБА_1 визнав тільки в частині розірвання шлюбу.

Прокурор Кормило Р.О. вважає позов ОСОБА_1 підставним і таким, що підлягає до задоволення.

В порядку ст.171 СК України малолітні ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказали на те, що проживають разом з бабусею в м. Івано-Франківськ. Надалі хочуть жити разом з мамою, татом та бабусею.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, врахувавши письмові висновки служби у справах дітей Тлумацької РДА та комісії з питань захисту прав дитини Івано-Франківської міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання ОСОБА_1, вислухавши думку прокурора, представника служби у справах дітей ОСОБА_4, який підтримав поданий висновок, думку третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5, яка вважає правильним визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання її сина ОСОБА_3, вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.04.2004 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя у сторін не склалося, протягом тривалого часу вони разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, дітей, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, присвоївши позивачці дошлюбне прізвище «Глинчак».Відповідно до ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку служби у справах дітей Тлумацької РДА № 167/01-18/04 від 24.02.2012 року сім'я Лазарів з часу одруження проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, проте, після пожежі будинок став непридатний для проживання, і за спільною згодою батьків, дітей було віддано для тимчасового проживання у бабусі ОСОБА_5 (м. Івано-Франківськ).

Проте через деякий час ОСОБА_5 заборонила матері ОСОБА_1 бачитися із малолітніми дітьми.

У звязку з цим, позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталася в службу у справах дітей Тлумацької райдержадміністрації із проханням допомогти вирішити питання щодо повернення дітей їй на виховання, оскільки бабуся ОСОБА_5, у якої проживають малолітні діти, почала не допускати її до спілкування з дітьми.

Питання щодо повернення дітей на виховання матері розглядалося на засіданнях комісії 16.12.2010 року та 21.12.2010 року, де було прийнято рішення повернути малолітніх дітей матері на виховання (враховуючи, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дітей (п.1 ст. 151 СКУ). Проте, бабуся ОСОБА_5, незважаючи на рішення комісії, не повернула дітей до матері.

Тому, щоб повернути дітей, позивачка ОСОБА_1 на початку 2011 року подала в Тлумацький районний суд заяву щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей. 01.02.2011 року на комісії розглядалося питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей при розлученні подружжя Лазарів та прийнято рішення - доцільно визначити місцем проживання малолітніх дітей за місцем проживання матері ОСОБА_1 в с. Грушка Тлумацького району. Судом не було прийнято рішення по даній справі, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вирішили зберегти сім'ю, а тому написали заяву, щоб суд справу про розлучення залишив без розгляду.

На даний час малолітні діти і надалі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, вихованням та утриманням дітей і надалі займається бабуся - ОСОБА_5, яка чинить перешкоди у спілкуванні дітей із матір'ю. Коли мати приїздить в м.Івано-Франківськ до дітей, ОСОБА_5 виганяє її із квартири, не дозволяє навіть побачитись із малолітніми дітьми.

ОСОБА_1 проживає у будинку своєї матері - ОСОБА_9 по вул. Шкромиди, 11 в с. Грушка Тлумацького району. У вказаному будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 - власник житла; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 - син; зареєстровані, проте фактично з вересня 2010 року проживають в іншому будинку в с. Грушка, вул. Городенка: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7 - дочка; ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8 - онука. Матеріально-побутові умови проживання та санітарно-гігієнічний стан житла добрі. Будинок цегляний, газифікований, загальною площею 86 кв.м., житловою - 54 кв.м., складається з 4-х кімнат, прихожої, коридору. Є господарські прибудови (літня кухня, стайня, стодола), ведеться домашнє господарство.

При прийнятті рішення було взято до уваги характеристики сільської ради на обох батьків а також те, що батько малолітніх дітей проживає в с. Грушка, у незавершеному будинку, а мати дітей - інвалід III групи, проживає в будинку своєї матері, в якому створені всі умови для проживання, виховання та навчання малолітніх дітей.

Тому, виходячи з інтересів малолітніх дітей та керуючись ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування райдержадміністрації вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10 разом із матір'ю, ОСОБА_1 (с. Грушка Тлумацького району).налогічні доводи та висновок містяться і у рішенні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Івано-Франківської міської ради № 73 від 20.06.2012 року.

В ході розгляду справи, встановлено, що вказані висновки органів опіки та піклування відповідають інтересам малолітніх дітей, узгоджуються із встановленими в засіданні обставинами та поясненнями учасників процесу.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом та відповідно до ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом встановлено, що діти проживають з бабусею в м. Івано-Франківську, а батьки проживають окремо один від одного в с. Грушка Тлумацького району.

Відповідно до ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними, мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь - якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.За рівних умов для виховання дитини у батьків і третіх осіб перевагу мають батьки.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

При вирішенні спору суд враховує також посередню характеристику ОСОБА_3 від 20.02.2012 року, те що він вживає спиртні напої, через що в сімї виникали скандали.

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що місцем проживання малолітніх дітей слід визначити місце проживання їх матері ОСОБА_1

На підставі ст.ст. 7, 19, 110, 112, 161, 163, 171 СК України, Закону України «Про охорону дитини», Конвенції про права дитини, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 -зареєстрований 13 квітня 2004 року у виконкомі Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 - розірвати.

Місцем проживання малолітніх дітей - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити місце проживання їх матері - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «Глинчак».

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог - служба у справах дітей Тлумацької РДА, ОСОБА_5 про визначення місця проживання малолітніх дітей - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання Апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд.

Головуюча Г.Ю. Бондаренко