Справа № 2114/6484/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2012 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Рушелюк О.М.

за участю представника позивачки адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника третьої особи відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виключення майна із опису (третя особа ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні)

в с т а н о в и в

Позивачка звернулася до суду із названим позовом, у якому зазначила, що державним виконавцем Солодухіною А.В. Відділу державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення солідарно із ОСОБА_2 Та ОСОБА_7 На користь ОСОБА_3 Боргу за договором позики складено Акт опису та арешту майна, яким описано і накладено арешт на 1/2 частини квартири №17 , що знаходиться за адресою м. Херсон, вул. Декабристів,69, і належить на праві власності позивачу.

Із накладенням арешту на вказане майно позивачка не згодна, оскільки вважає, що 1/2 частина арештованої квартири не належить до обсягу майна, на яке за рішенням суду може бути звернено стягнення.

Позивачка вважає, що за рішенням суду, на виконання якого накладено арешт на належну їй частину квартири, вона має відповідати лише своєю часткою у спільному сумісному майні подружжя. Право власності на 1/2 частини арештованої квартири позивачка набула в результаті приватизації житла у 1994році, а в шлюб із ОСОБА_2 вона уклала 10.11.2000року, і тому арештована частина квартири не є спільною сумісною власністю подружжя і на думку позивачки на неї не може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу за зобовязаннями чоловіка позивачки.

Посилаючись, як на правову підставу своїх вимог, на ст.60 Закону України Про виконавче провадження , статті 65,73 Сімейного Кодексу України, пункти 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976року №6 Про судову практику в справах про виключення майна з опису , п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003року №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, позивачка просила виключити з Акту опису і арешту майна від 08.05.2012року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ ОСОБА_6 При примусовому виконанні виконавчого листа №2114/2-48911/11 від 20.04.2012року 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позов, просив суд його задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, пояснив, що позивачка має відповідати за рішенням суду лише майном, яке є їх спільною сумісною власністю подружжя. А арештована частина квартири є її особистою власністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, просила суд у позові відмовити.

Представник третьої особи ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона вважає позов необґрунтованим, таким, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управлінні юстиції м. Херсона перебуває виконавчий лист, виданий для примусового виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.04.2012року, про солідарне стягнення на користь ОСОБА_3 із ОСОБА_2 та ОСОБА_7 боргу за договором позики.

Для примусового виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на належне позивачці майно 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, про що складено Акт опису та арешту майна.

1/2 частини арештованої квартири належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1994року, виданого Фондом комунального майна.

Відповідно до ст.60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту.

На підставі вказаної статті до суду може звернутися особа, яка не є учасником виконавчого провадження, і арешт на її майно накладено за зобовязаннями іншої особи, яка є боржником у виконавчому провадженні.

У спірних правовідносинах позивачка є боржником у виконавчому провадженні і арешт на належне їй майно накладено на примусове виконання рішення суду про стягнення з неї коштів. Позивачка є власником арештованої квартири на підставі свідоцтва про право власності, а тому визнання права на арештоване майно не потребується.

За викладених обставин ст.60 Закону України Про виконавче провадження не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Доводи представника позивача про відповідальність позивачки за рішенням суду лише часткою у спільному сумісному майні подружжя не базується на законі.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст,10,11,60, 179, 209, 212 ЦПК України, ст.60 Закону України Про виконавче провадження , суд

в и р і ш и в

У позові ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виключення майна із опису (третя особа ВДВС Комсомольського районного управління юстиції) - відмовити .

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_8