Справа № 1312/2-5109/11 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/1390/2567/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

при секретарі: Рванцовій О.О.

з участю : ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Винниківської міської ради м. Львова на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Винниківської міської ради, з участю третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2011 року позов задоволено.

Визнано за позивачами право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку набувальної власності.

Рішення суду оскаржила Винниківська міська рада. Апелянт вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що позивачами не представлено суду доказів набуття права власності на квартиру АДРЕСА_2. Вважає, що дана квартира відноситься до комунальної власності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2, як дружина та ОСОБА_4, як син проживали однією сімєю з ОСОБА_6-М.Р. в квартирі АДРЕСА_3. Крім цього в даній квартирі проживала двоюрідна сестра ОСОБА_6-М.Р. - ОСОБА_7

Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, на будинок №36 по вул. Івасюка в м. Винники, станом на 1996р. спірна квартира складалася з двох житлових кімнат, кухні, санвузла та коридору, загальною площею 40,4 м.кв.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 1997 року змінено договір житлового найму даної квартири шляхом укладення договору житлового найму з ОСОБА_7 на житлову кімнату площею 9,8 м.кв.; а з ОСОБА_6 - на житлову кімнату площею 17,2 м.кв.; коридор, санвузол, кухню, кладову залишено у спільному користуванні. На виконання вказаного рішення суду, виконавчим комітетом Винниківської міської ради прийнято рішення №363 від 16 вересня 1997 року, згідно якого розділено квартиру на дві квартири №3, яка буде складатися із однієї житлової кімнати площею 17,2 м.кв. та №3-а, яка складатиметься з житлової кімнати площею 9,8 м.кв., коридор, санвузол, кухню, кладову залишено у спільному користуванні. При цьому договір житлового найму на квартиру №3 укладено з ОСОБА_6, а договір житлового найму на квартиру №3-а - з ОСОБА_7

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру вбачається, що квартира АДРЕСА_4 площею 16,9 м.кв. передана у приватну власність ОСОБА_6-М.Р., ОСОБА_2 та ОСОБА_4 На підставі рішення виконавчого комітету виконавчого комітету Винниківської міської ради №297 від 22 вересня 1998 року, квартиру №3-а передано у власність ОСОБА_7

Як вбачається з свідоцтва про смерть, ОСОБА_6-М.Р. помер 5 травня 2008 року. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 2 червня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли у спадщину після смерті ОСОБА_6-М.Р.-1/3 частину квартири АДРЕСА_5.

З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_7 померла 14 липня 2001 року про що вчинено актовий запис №68 від 15 липня 2001 року.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 була її дочка - відповідач ОСОБА_5

Однак, як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №837 розпочатої 22 листопада 2002 року, після смерті ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не .зверталася, спадщину не прийняла. Із заявою від 20 листопада 2002 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, як спадкоємець другої черги звернувся ОСОБА_6-М.Р., однак рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2003 року в задоволенні його позову про продовження строку для прийняття спадщини відмовлено.

Крім цього судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_7 - квартира №3-а судом відумерлою не визнавалася, орган місцевого самоврядування із такою заявою до суду не звертався.

Відповідно до рішення Винниківської міської ради №297 від 22 вересня 1998 року вказана квартира була передана у приватну власність ОСОБА_7 В матеріалах інвентаризаційної справи на згаданий будинок міститься свідоцтво про право власності на квартиру, видане 19 серпня 1998 року виконавчим комітетом Винниківської міської ради на імя ОСОБА_7

Як вбачається із матеріалів інвентаризаційної справи на будинок №36 по вул. Івасюка, 36 в м. Львів-Винники, на даний час право власності на квартиру №3-а зареєстроване за померлою ОСОБА_7

Також встановлено, що з 2001 року, після смерті ОСОБА_7 сімя позивачів вільно, безперешкодно користується квартирою №3-а по вул. Івасюка, 36 в м. Львові, в квартирі проведено ремонт, сплачуються витрати по її утриманню та комунальні послуги.

Наведені позивачами обставини обєктивно підтверджуються квитанціями про оплату комунальних послуг, чеків про купівлю будівельних товарів.

Встановлені судом обставини підтвердили свідки.

Як вбачається з довідки Винниківської міської ради №02.6/790 від 28 листопада 2011 року позивач ОСОБА_2 зарахована в загальний список черговиків на отримання житла та як ветеран праці на першочергове отримання житла.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, введеного в дію з 1 січня 2004 року, визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної статті Кодексу передбачено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Крім цього, відповідно до п.8 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що є доведеним факт, що позивачі

відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, що належало на

праві власності покійній ОСОБА_7 - квартирою №3-а по вул. Івасюка, 36 в м.Львові,з

моменту її смерті в 2001році несуть витрати по утриманню квартири, проживають у ній. При цьому нічиї права не порушили, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_7 ніким не прийнята та судом не визнана відумерлою. А тому, вони набули права власності на спірну квартиру в порядку набувальної давності, яке не визнається, відтак, відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 15,16 ЦК України підлягає судовому захисту у спосіб визнання права.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Винниківської міської ради м. Львова відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: