Номер провадження: 22-ц/1590/9369/12
Головуючий у першій інстанції Фабіжевський
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2012 року,

встановила:

У березні 2011 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним уточненим в подальшому позовом (а. с. 2 3, 103), в якому вказав, що з 21.09.06 р. він знаходився з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. 27.06.08 р. шлюб розірвано.

Під час шлюбу, за спільні сімейні кошти у розмірі 3 000 грн., вони придбали нежитлове приміщення кафе «Молодіжне», яке знаходиться по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовську Одеської області (в подальшому Кафе). Договір купівлі-продажу, а в подальшому і право власності на кафе, було оформлено на відповідачку. Кафе після придбання потребувало проведення великого ремонту. Для цього, за спільною згодою подружжя, ОСОБА_5 з ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» уклала кредитний договір на суму 330 000,00 грн.. З метою забезпечення виконання кредитного договору за іпотечним договором з ОСОБА_5 кафе було передано в іпотеку. На укладання кредитного договору та договору іпотеки він як чоловік надав письмову згоду. На погашення кредиту витрачалися сімейні кошти. Після розірвання шлюбу, за період з 2009 р. по 2010 р. за згодою відповідачки на погашення кредиту ним особисто сплачено 104 584,87 грн.. У результаті використання кредитних коштів після ремонту вартість кафе значно збільшилась. На його думку вона становить не менше 100 000 грн.. Вважає, що він є власником ? частини кафе.

За час шлюбу він зареєструвався як фізична особа-підприємець. Під час здійснення підприємницької діяльності, для забезпечення здійснення останньої, ним було придбано рухоме майно (5 більярдних столів, витяжне обладнання, компютер та інше) на загальну суму 183 400,00 грн.. Відповідачка не визнає його право приватної власності на вказане рухоме майно, а тому за ним необхідно визнати право приватної власності на вказане рухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 52, 328, 368, 392 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 61, 63, 69, 70 СК України, остаточно ОСОБА_3 просив: 1) визнати нежитлове приміщення кафе «Молодіжне», загальною площею - 343,1 кв. м., розташоване на першому поверсі цегляної будівлі по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовську Одеської області, його та відповідачки спільною сумісною власністю. Визнати за ним право власності на ? ідеальну частку цього нежитлового приміщення; 2) визнати за ним, як фізичною особою-підприємцем, право приватної власності на: - 5 великих більярдних столів, загальною вартістю 80 000,00 грн.; - телевізор, вартістю 5 000,00 грн.; - компютер, вартістю 1 600 грн.; - монітор, вартістю 1 600,00 грн.; - програмне забезпечення ігрового бізнесу, вартістю 4 800,00 грн.; - нове витяжне обладнання та кондиціонер, вартістю 64 000,00 грн.; - витяжне обладнання, вартістю 20 000,00 грн.; - кондиціонер, вартістю 6 400,00 грн., всього вартістю на загальну суму 183 400,00 грн..

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених в позові.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що з 29.05.05 р. вона зареєстрована як фізична особа-підприємець. Кафе придбавалося нею особисто за кошти її матері з метою здійснення бізнесу. Не визнала вона наявність телевізора «Філіпс», 2-х більярдних столів, які вона придбала особисто у 2006 р., витяжне обладнання з кондиціонером на суму - 64 000,00 грн..

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що приміщення кафе знаходиться в іпотеці на забезпечення виконання умов кредитного договору, укладеного з ОСОБА_5 на суму 333 000,00 грн., до 26.09.17 р., під 12,5% річних. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.11 р. задоволено позов банку про стягнення з ОСОБА_5 боргу за кредитом. Ухвалою Котовського районного суду Одеської області від 27.07.11 р. заява ОСОБА_5 про скасування вищевказаного рішення суду залишена без задоволення. Нежитлове приміщення кафе є особистою власністю ОСОБА_5.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.12 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право індивідуальної власності на ? частки ідеальної долі у витяжному обладнання на суму - 10 000,00 грн., залишивши іншу ? ідеальну долю цього ж майна у власності ОСОБА_4 В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 100,00 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 оскаржує рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання за ним права приватної власності на ? частину нежитлового приміщення кафе та визнання за ним права приватної власності на інше рухоме майно, крім витяжного обладнання вартістю 20 000,00 грн.. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на те, що в оскарженій частині рішення ухвалено з порушенням норм матеріального (ст. ст. 60, 62, 69, 70 СК України) та процесуального (ст. ст. 60, 61, 159, 177, 179, 185, 213 ЦПК України) права.

Апелянт в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 письмових заперечень на скаргу не надала. В судовому засіданні вважала необхідним апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що з 21.09.96 р. по 15.05.08 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В цей період ними було придбано нежитлове приміщення кафе «Молодіжне», що розташоване в м. Котовськ Одеської області по проспекту Перемоги, 12-в, 4 більярдних столи та витяжне обладнання з кондиціонером фірми «LG», вартістю 20 000 грн.. Кафе було придбано 01.02.07 р. і оформлено на відповідачку. Але хоча майно було придбано у період шлюбу, але сторони були зареєстровані як фізичні особи-підприємці, а тому вказане майно було придбане з метою здійснення бізнесу. Воно не є спільним сумісним майном подружжя. Інший з подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Крім того, судом враховується, що кафе перебуває в іпотеці. На інше майно (5-й більярдний стіл, телевізор марки «Philips», компютер, монітор, програмне забезпечення ігорного бізнесу, нове витяжне обладнання та кондиціонер вартістю 64 000 грн.) у порушення ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів наявності цього майна взагалі, придбання його у період шлюбу (а. с. 162 зворотна сторона - 163).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку щодо існування між сторонами сімейних відносин, визнання витяжного обладнання, вартістю 10 000 грн., спільним сумісним майном подружжя. Вказаний висновок, а також висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині визнання за ним як фізичною особою-підприємцем права приватної власності на 5 великих більярдних столів, телевізор, компютер, монітор, програмне забезпечення ігрового бізнесу, нове витяжне обладнання та кондиціонер відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 60, 61 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання нежитлового приміщення кафе спільним сумісним майном подружжя та його поділ зроблено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст. ст. 60, 61, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.02.07 р. (а. с. 10 12) ОСОБА_4 купила у ОСОБА_7 нежитлове приміщення кафе, загальною площею 343,1 кв. м., розташоване на першому поверсі цегляної будівлі, яка знаходиться в м. Котовськ Одеської області, проспект Перемоги, 12. ОСОБА_4 вказана в договорі як фізична особа, а не фізична особа-підприємець. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.04.07 р. (а. с. 13) право власності на нежиле приміщення вищевказаного кафе зареєстровано за ОСОБА_4.

Таким чином, вищевказане нежиле приміщення кафе є спільним сумісним майном подружжя, і воно підлягає поділу в рівних частках між ОСОБА_3 та ОСОБА_4. При цьому вказане майно не перестає перебувати в іпотеці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо нежилого приміщення кафе не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у частині відмови у визнанні нежилого приміщення кафе спільним сумісним майном подружжя та його поділ, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3. Необхідно нежитлове приміщення кафе «Молодіжне», загальною площею - 343,1 кв. м., розташоване на першому поверсі цегляної будівлі по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовськ Одеської області визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку нежитлового приміщення кафе «Молодіжне», загальною площею - 343,1 кв. м., розташованого на першому поверсі цегляної будівлі по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовськ Одеської області та на ? частку у витяжному обладнанні на суму 10 000,00 грн.. Залишити у власності ОСОБА_4 ? частку нежитлового приміщення кафе «Молодіжне», загальною площею - 343,1 кв. м., розташованого на першому поверсі цегляної будівлі по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовськ Одеської області та ? частку у витяжному обладнанні на суму 10 000,00 грн.. В решті позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 79, 80, 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1 584,50 грн.. Вказана сума визначена, виходячи з того, що загальна вартість спірного майна складає 186 380 грн.. ОСОБА_3 при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір тільки у розмірі - 15 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2012 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати нежитлове приміщення кафе «Молодіжне», загальною площею - 343,1 кв. м., розташоване на першому поверсі цегляної будівлі по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовськ Одеської області спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку нежитлового приміщення кафе «Молодіжне», загальною площею - 343,1 кв. м., розташованого на першому поверсі цегляної будівлі по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовськ Одеської області та на ? частку у витяжному обладнанні на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп..

Залишити у власності ОСОБА_4 ? частку нежитлового приміщення кафе «Молодіжне», загальною площею - 343,1 кв. м., розташованого на першому поверсі цегляної будівлі по проспекту Перемоги, 12-в в м. Котовськ Одеської області та ? частку у витяжному обладнанні на суму 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп..

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1 584 (одна тисяча пятсот вісімдесят чотири) грн. 50 коп..

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. М. Миза

ОСОБА_2