Справа № 2114/4935/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2012 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

Судді: Радченко Г.А.

при секретарі: Булатовій А.О.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області, державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.07.2003 року він був затриманий за підозрою у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 4, 353, 357 ч. 1, 191 ч. 5, 364 ч. 2 КК України. 16.07.2003 року йому було продовжено строк тримання під вартою до 10 діб. Постановою Цюрупинського районного суду від 24.07.2003р. провадження по поданню про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припинено у звязку із зміню прокуратурою запобіжного заходу відносно нього на підписку про невиїзд. Постановою прокуратури Цюрупинського району від 20.07.2005р. ст. 364 ч. 2, ст. 191 ч. 5 КК України із звинувачення виключено. 23.02.2006р. по зазначеній кримінальній справі прокуратурою йому предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 3, 353, 358 ч. 2, 3, 383 ч. 2, 350 ч. 2 КК України. 17.07.2008 року Цюрупинський районний суд Херсонської області постановив вирок, яким його визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 3, 358 ч. 2,3, 383 ч. 2, 350 ч. 2 КК України. За ст. 353 КК України зазначеним вироком суду він був виправданий. Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Херсонської області від 16.09.2008р. вирок суду першої інстанції залишений без змін, окрім епізоду у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, по якому кримінальну справу направлено на додаткове розслідування в прокуратуру Цюрупинського району Херсонської області. Постановою слідчого прокуратури Цюрупинського району від 07.11.2008 року кримінальну справу відносно мене у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК закрито на підставі п. 2 ст. 6, п. 2 ст. 213 КПК України за недоведеністю та відсутністю складу злочину. Вважав, що його було незаконно притягнуто прокуратурою Цюрупинского району як обвинуваченого за ст. ст. 190 ч. 3, 191 ч. 5, 353 КК України і незаконно засуджено Цюрупинським районним судом за ст. 190 ч. 3 КК України. Зазначав, що незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 3, ст. 353 КК України, що потягло за собою незаконне затримання і тримання під вартою, нанесло йому непоправимої моральної шкоди, яка полягає у порушенні його нормальних життєвих звязів, погіршення стосунків із оточуючими. Під час перебування в ізоляторі він був позбавлений звичайних санітарно-гігієнічних умов та інших умов життя. Внаслідок його психоемоційних переживань стан його здоровя різко погіршився, в лютому і березні 2004 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділені лікарні, а в травні 2004 року отримав інвалідність 2-ї групи. Просив стягнути з державного бюджету України на його користь моральну шкоду в сумі 2 000 000 гривень.

В судовому засідані позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що він незаконно перебував під слідством і судом за вчинення злочину, передбаченого ст. 353 КПК України 5 років 5 місяців 28 днів, а за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України 5 років 7 місяців 18 днів. В ході досудового слідства по кримінальній справі на його нерухоме майно було накладено арешт, який було знято лише 07.11.2008 року. Внаслідок незаконного накладення арешту на його майно було порушено його право власності, оскільки він протягом більш як 5 років не мав можливості володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном. Незаконне притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 3, ст. 353 КК України, що потягло за собою незаконне затримання і тримання під вартою, нанесло йому непоправимої моральної шкоди, яка полягає у порушенні його нормальних життєвих звязів, погіршення стосунків із оточуючими. Зазначив, що внаслідок переживань стан його здоровя погіршився, внаслідок чого він отримав інвалідність 2-ї групи. Крім того, вказав, що у 1994 році він зареєстрував і очолив приватне підприємство СПАІ, яке працювало і приносило йому доходи, однак з 2004 по 2011р. підприємство не працює, оскільки внаслідок отриманої інвалідності він не може очолювати і керувати діяльністю підприємства.

Представник позивач в судовому засіданні позов також підтримав, просив його задовольнити, з викладених у ньому підстав.

Представник Прокуратури Херсонської області в судовому засідані позов не визнав та пояснив, що вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.07.2008р. ОСОБА_1 визнано винним у скоєні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст. 383 ч. 2, 350 ч. 2, ст. 190 ч. 3 КК України, за ст. 353 КК України його виправдано. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.08.2008р. вказаний вирок суду в частині засудження ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 190 КК України скасовано, а справу в цій частині направлено прокурору Цюрупинського району для проведення додаткового розслідування. Цей же вирок в частині засудження ОСОБА_1 за ст. 350 ч. 2, ст. 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст. 383 ч. 2 КК України змінено, вказано в мотивувальній частині вироку помякшуючі покарання обставини пенсійний вік засудженого та наявність у нього інвалідності. У решті вирок залишено без змін. Даних про те, що вирок скасовано не має. На виконання ухвали апеляційного суду Херсонської області від 16.09.2008 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчинені злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України 03.11.2008 року прийнято до провадження слідчим прокуратури Цюрупинського району. 07.11.2008 року слідчим кримінальну справу по вказаному епізоду закрито у звязку із недоведеністю у вчинені злочину на підставі ст. 6 п. 2, ст. 213 п. 2 КПК України. Вина позивача у скоєні злочининів, передбачених ст. 350 ч. 2, ст. 358 ч. 2, ст. 358 ч. 3, ст. 383 ч. 2 КК України, обвинувачення у вчинені яких предявлялося в ході розслідування вказаної кримінальної справи доведена належними засобами доказування та підтверджена обвинувальним вироком суду, який набрав чинності, що свідчить про відсутність незаконного притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Представник державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, просив слухати справу у його відсутність та надіслав на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву. У вказаній заяві просив суд відмовити у задоволені позову за необгрунтованістю, посилаючись на те, що позивачем в обгрунтування суми, заявленої до відшкодування, не надано належних доказів про завдання йому моральної шкоди. Обставини, на які посилався позивач ставлячи вимоги про відшкодування моральної шкоди, мають бути підтверджені належними засобами доказування, а не грунтуватися на субєктивній думці зацікавленої особи. За відсутності належних доказів, які б свідчили про настання тяжких наслідків для позивача в звязку з ситуацією, в якій він опинився у звязку з проведенням працівниками правоохоронних органів оперативно-розшукових заходів, можна стверджувати про недоведеність позивачем факту завдання йому моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 27.05.2003 року прокуратурою Цюрупинського района Херсонської області було порушено кримінальну справу у відношені ОСОБА_1 за ст. ст. 191 ч. 5, 364 ч. 2 КК України. Раніше у відношені нього вже було порушено кримінальну справу за ст. ст. 190 ч. 4, 353, 357 ч. 1 КК України.

14.07.2003 року ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 4, 353, 357 ч. 1, 191 ч. 5 и 364 ч. 2 КК України.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16.07.2003 року строк затримання ОСОБА_1 було продовжено до 10 діб.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області позивачу було обрано міру запобіжного заходу в вигляді підписки про невиїзд з 24.07.2003 року.

Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.07.2008 року ОСОБА_1 було визнано винним за ст. ст. 190 ч. 3, 358 ч. 2, 358 ч. 3, 383 ч. 2, 350 ч. 2 КК України та призначено покарання:

за ст. 358 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України від відбування призначеного покарання звільнено у звязку із закінченням строків давності;

за ст. 358 ч. 3 КК України у вигляді арешта строком на шість місяців. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України від відбування призначеного покарання звільнено у звязку із закінченням строків давності;

за ст. 383 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі сроком на два роки. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України від відбування призначеного покарання звільнено у звязку із закінченням строків давності;

за ст. 350 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України від відбування призначеного покарання звільнено у звязку із закінченням строків давності;

за ст. 190 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки. Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного за ст. 190 ч. 3 КК України покарання з випробуванням, встановлено випробувальний строк на два роки. За ст. 353 КК України позивач виправданий.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.09.2008 року вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 17.07.2008 року у відношені ОСОБА_1 в частині засудження його по ст. 190 ч. 3 КК України скасовано, а справу в цій частині повернуто прокурору Цюрупинського района Херсонської області для проведення додаткового розслідування. Цей же вирок в частині засудження ОСОБА_1 за ст. ст. 350 ч. 2, 358 ч. 2, 358 ч. 3, 383 ч. 2 КК України змінено, зазначено в його мотивувальній частині, що в якості помякчуючих покарання обставин визнається пенсійний вік засудженого, наявність у нього інвалідності. В решті вирок залишено без змін.

Постановою старшого слідчого прокуратури Цюрупинського району Херсонської області від 07.11.2008 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за епізодом у скоєні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, закрито за недоведеністю, за відсутністю складу злочину.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду(в редакції закону, що діяв на момент спірних правовідноси) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян

Проте, закриття кримінальної справи у відношені позивача в частині предявленого обвинувачення не свідчить про незаконне притягнення як обвинуваченого та про повну реабілітацію засудженого ОСОБА_1, тому не дає йому права на відшкодування шкоди на підставі вказаного Закону.

Стаття 2 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду(в редакції закону, що діяв на момент спірних правовідноси) має вичерпний перелік підстав, у разі яких виникає право на відшкодування шкоди, передбаченої цим Законом. Вказаний закон, і зокрема ст. 2, не визначають право особи, засудженої судом за однією статтею, вимагати відшкодування шкоди, якщо ця особа в процесі розгляду справи була виправдана за іншою статтею Кримінального кодексу. Тобто право на відшкодування виникає тільки у випадку повної реабілітації засудженого. Матеріальна та моральна шкода, заподіяна правоохоронними органами, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку, як неправосудного. Позивач же засуджений вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області і визнаний винним у скоєні злочинів, передбачених ст. ст. 358 ч. 2, 358 ч. 3, 383 ч. 2, 350 ч. 2 КК України. Вказаний вирок ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.09.2008 року змінено лише в мотивувальній частині, в решті вирок залишено без змін.

Відповідно до положення п. 3 Положення Про застосування Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду право на відшкодування шкоди у громадянина, який був незаконно засуджений судом, виникає у випадку повної його реабілітації.

Таким чином відсутність повної реабілітації особи, притягнутої до кримінальної відповідальності, позбавляє її права на відшкодування шкоди за рахунок держави.

Оскільки в обвинувальному вироку суду чи в іншому рішені суду не встановлено факту незаконного притягнення позивача як обвинуваченого, незаконного відсторонення його від роботи та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують його права та свободи, то право на відшкодування шкоди відповідно до Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і судуу позивача не виникає, а підстави для задоволення його позову відсутні.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 179, 209, 212 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1, 2 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, п. 3 Положення Про застосування Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і судусуд

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області, державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності відмовити за необгрунтованістю.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_4