Справа № 1819/3865/12 р.
Провадження № 2/1819/804/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2012 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвші С.Л.,

з участю секретаря Щербань С.О.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка»

- про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11 січня 2012 року по 02 липня 2012 року у розмірі 10558 гривень 08 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що з 03 липня 1992 року по 10 січня 2012 року працювала на різних посадах Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка».

Заробітну плату своєчасно не виплачували. Крім того, 10 квітня 2012 року звільнена з роботи у звязку із скороченням штатів п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII (далі КЗпП України).

Також зазначає, що на день звільнення з роботи за відповідачем рахується заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати в сумі 6060 гривень 06 копійок.

Крім того вказує, що на день предявлення цього позову до суду, а саме, за період з 11 січня 2012 по 02 липня 2012 року сума середнього заробітку, за час затримки розрахунку складає 10558 гривень 08 копійок. Для розрахунку позивачем взято наступні складові: розмір середнього заробітку 90 гривень 24 копійки та час затримки розрахунку 117 днів.

18 липня 2012 року позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої збільшує розмір позовних вимог і просить також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03 липня 2012 року по 19 липня 2012 року в розмірі 1173 гривні 12 копійок, а всього за період з 11 січня 2012 року по 19 липня 2012 року в сумі 11731 гривня 20 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що працювала на Казенному підприємстві ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» близько 20 років, була звільнена з причини скорочення штатів, заробітна плата їй своєчасно не виплачена, тому, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вини Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» у затримці виплати позивачу заборгованості по заробітній платі немає, оскільки на рахунки підприємства накладено арешт і підприємство не має фізичної можливості щодо здійснення зазначених виплат.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з довідки виданої Казенним підприємством ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» 20 лютого 2012 року №7-ГБ вбачається, що у ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі по остаточному розрахунку складає 6060 гривень 06 копійок.(а.с.2).

З довідки виданої Казенним підприємством ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» 20 лютого 2012 року №007/б вбачається, що у ОСОБА_1 її середній заробіток за день складає 90 гривень 24 копійки. (а.с.3).

З трудової книжки БТ-І №9172688 заповненої 25 серпня 1992 року на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається наступний запис:

- ОСОБА_3 завод «Зірка»: запис №2, 03.07.1992 року прийнята до цеху апартником окислення, наказ №539 від 18.06.92 року; запис №14, 10.01.2012 року звільнена у звязку з скороченням штату ч.1 ст.40 КЗпП України, наказ №19-к від 10.01.2012 року. (а.с.4,5).

З паспорта громадянина України МА 724208 виданого Шоскинським МВ УМВС України в Сумській області 05 жовтня 1999 року вбачається, що ОСОБА_1 народилася 16 квітня 1974 року у м. Шостка Сумської області. (а.с.6).

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 14.11.2008 року за №21685715 вбачається, що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про арешт всього рухомого майна ОСОБА_3 казенного заводу «Зірка», яке заборонено відчужувати, з терміном дії до 14.11 2013 року. (а.с.15).

З витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №25325101 від 13.11.2009 року вбачається, що до Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» є:

- запис 1: тип обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження зведене виконавче провадження №8700850, обєкт обтяження нежитлова будівля, окремо розташована нежитлова будівля, свинарник відкормлювач, Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна, буд. 1;

- запис 2: тип обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження зведене виконавче провадження №8700850, обєкт обтяження нежитлова будівля, нежитлова будівля, окремо розташована нежитлова будівля комоцеху з відповідним обладнанням, Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна, буд. 1;

- запис 3: тип обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження зведене виконавче провадження №8700850, обєкт обтяження нежиле приміщення, нежитлове приміщення, нежитлове приміщення на першому поверсі, Сумська область, м. Шостка, вул. Робоча, буд. 20-а;

- запис 4: тип обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження зведене виконавче провадження №8700850, обєкт обтяження все нерухоме майно. (а.с.16, 17).

З постанови ЗВП №8700850 про арешт коштів боржника винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 06 січня 2012 року вбачається, що накладено арешт на кошти Казенного підприємства «ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» у межах суми 29957313 гривень 00 копійок, що належать боржнику та містяться на рахунках боржника, відкритих в філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та на всі інші рахунки. (а.с.18).

З постанови Сумського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року у справі за позовом Казенного підприємства «ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про зобовязання вчинити дії та скасування постанов вбачається, що цей адміністративний позов задоволено частково, скасовано постанову про арешт коштів боржника від 04 квітня 2012 року ЗВП №8700850 в частині накладення арешту на кошти відповідача, що знаходяться на розрахунковому рахунку №01 в філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та кредит». Крім того, в мотивувальній частині постанови зазначено, що при прийнятті постанови від 04 квітня 2012 року ЗВП №8700850 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №01 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» державним виконавцем порушено вимоги частини 2 статті 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», суд вважає за необхідне скасувати постанову про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти Казенного підприємства «ОСОБА_3 казенний завод «Зірка», що знаходяться на розрахунковому рахунку № 01 в філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та кредит». (а.с.19-20).

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього ж Кодексу, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідач подав суду копію постанови старшого державного виконавця від 06.01.2012 року про арешт коштів боржника, з якої вбачається, що ним накладено арешт на кошти Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» у межах суми 29957313 гривень 00 копійок, що належать відповідачу та містяться на рахунках відповідача, відкритих в філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та на всі інші рахунки, а також, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з якої вбачається, що на підставі зведеного виконавчого провадження №8700850 від 11.02.2005 року до боржника ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» застосовано тип обтяження арешт нерухомого майна.

Однак позивач працював у відповідача і був звільнений з роботи через значний проміжок часу після накладення арешту на нерухоме майно відповідача. Крім того, заборгованість по заробітній платі позивача виникла не як наслідок арешту коштів відповідача, а відтак Казенне підприємство ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» зобовязане було забезпечити виконання вимог трудового законодавства щодо оплати праці та проведення розрахунку з працівником, належним чином організувавши виробничий процес навіть в умовах обмеження коштів.

Доказів про поважність причин не виплати заробітної плати відповідач суду не надав. Всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач не надав суду переконливих доказів відсутності своєї вини в несвоєчасному розрахунку з позивачем, а також доказів наявності обєктивних перешкод в належній організації свого виробництва.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідно виплата. Згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період, У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п.8 Порядку).

Таким чином, з відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період, який просить сам позивач.

З позовної заяви слідує, що позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 11 січня 2012 року (наступний день після звільнення) по 19 липня 2012 року (день ухвалення рішення по справі), що становить 130 робочих днів. Середньоденний заробіток становить 90 гривень 24 копійки, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку становитиме 11731 гривня 20 копійок (130 х 90,24 грн.), який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Отже, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає до задоволення.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З врахуванням вимог частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 214 гривень 60 копійок (1 відсоток від суми задоволених вимог, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати), оскільки необхідно задовольнити позовні вимоги на суму 11731 гривня 20 копійок.

Керуючись ч. 1 ст. 116, ст. 117 КЗпП України, ст.ст. 3, 7, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 11 січня 2012 року по 19 липня 2012 року в розмірі 11731 (одинадцять тисяч сімсот тридцять одна) гривня 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах заробітної плати за один місяць.

Стягнути з Казенного підприємства ОСОБА_3 казенний завод «Зірка» в дохід держави судовий збір у розмірі 214 гривень 60 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5