Справа № 2018/2-496/11
н/п 2/2018/127/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2012 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В.

при секретарі - Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки з сумісної, часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просять провести розподіл домоволодіння по вул. Муромському в м. Харкові та виділити у спільне користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на належні їм 3/8 частин у житловому будинку літ. «А-1»приміщення №1-4, площею 14,5 кв.м., №1-5 площею 4,9 м.кв., №111 площею 1,7 м.кв., з окремим входом, з надвірних побудов вбиральню літ. «Г»та ОСОБА_4 виділити належні їй 5/8 часток домоволодіння приміщення у житловому будинку літ. «А-1»приміщення №1-3, площею 10,0 кв.м., №11 площею 5,2 м.кв., та приміщення №1 площею 1,3 м.кв., також визначити порядок користування земельною ділянкою, судові витрати стягнути з відповідача. В своїх доводах посилаються на те, що мешкають у житловому будинку №37 «літ. А-1»по вул. Муромській в м. Харкові. Вказує, що по сусідству з ними у сусідній кімнаті житлового будинку №37 літ. «А-1»по вул. Муромській в м. Харкові мешкає відповідачка. Зазначає, що вони з відповідачем сумісно володіють та коритсуються житловим будинком, однак земельною ділянкою вони користуються з боку домоволодіння №35, а відповідач користується земельною ділянкою з боку домоволодіння №39. В зв*язку з тим, що між ними та співвласником домоволодіння виникають протиріччя з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою вони вимушені звернутись за захистом своїх прав до суду. Добровільної згоди щодо користування та розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою між ними не досягнуто.

Представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та просила задовольнити позовні вимоги з урахуванням другого варіанту запропонованого експертом щодо користуванням земельною ділянкою. Житловий будинок та заїзд до будинку залишити в загальном користуванні сторін, від позовних вимог стосовно розподілу будинку відмовились.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з*явився, про день та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог з урахуванням другого варіанту запропонованого експертом щодо користуванням земельною ділянкою. Житловий будинок та заїзд до будинку залишити в загальном користуванні сторін.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки з сумісної, часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою підлягають задоволенню виходячи з наступного.В частині стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини.

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, 26 грудня 2009 року спадкоємцями зазначеного в заповіті 3/4 часток спадкового майна ОСОБА_5, який помер 07 листопада 2000 року є його дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_1, син ОСОБА_3, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 29.01.2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину (реєстраційний номер 7-2196 від 26.12.2009 року) є власниками по 1/8 частині домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові по вул. Муромська, 37.

Відповідно до технічного паспорту станом на 01 жовтня 2009 року на садибний житловий будинок виданий КП Харківське МіськБТІ власниками будинку № 375 літ. «А-1» по вул. Муромській в м. Харкові є ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/8 частки власності та ОСОБА_4 5/8 частки власності.

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, 26 грудня 2009 року спадкоємицею майна ОСОБА_7, померлої 20.11.2008 року є її дочка ОСОБА_4, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 29.01.2010 року ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину (реєстраційний номер 7-2200 від 26.12.2009 року) є власником 5/8 частини домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові по вул. Муромська, 37.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2011 року у справі призначено будівельно - технічну експертизу, попередня оплата проведення експертизи покладена на позивача ОСОБА_2

Як зазначено у висновку експерта №3367 від 30.09.2011 року сторонам запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою в домоволодінні №37 по вул. Муромській у м. Харкові відповідно до ідеальних часток співвласників 3/8 частини і 5/8 частини домоволодіння.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що другий варіант запропонований експертом, після проведення експертизи, є самим задовільним для застосування, а саме:

В зв*язку з тим, що розподіл та визначення порядку користування житловим будинком неможливі, пропонується земельну ділянку площею 150,00 кв.м. залишити в загальному користуванні співвласників домоволодіння.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 виділити в користування земельну ділянку площею 585 кв.м., що відповідає ідеальній частці 3/8, в тому числі:

- земельну ділянку площею - 510,0 кв.м.

- 1/2 площі земельної ділянки загального користування 75,0 кв.м..

ОСОБА_4 виділити в користування земельну ділянку площею 975 кв.м., що відповідає ідеальній частці 5/8, в тому числі:

- земельну ділянку площею - 900,0 кв.м.

- 1/2 площі земельної ділянки загального користування 75,0 кв.м..

Згідно до ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 90 Земельного кодексу України прямо передбачено право власника земельної ділянки самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди тобто самостійно використовувати одержану в установленому порядку земельну ділянку за умови збереження її цільового призначенням.

Стаття 24 Закону України «Про планування і забудову територій» прямо передбачає що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 152 ч. 2-3 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов*язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст. 158 ч. 2 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Частиною 3 ст. 98 Земельного кодексу України передбачено, що встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, при цьому сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи розяснював сторонам їх права та обовязки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Судові витрати за проведення експертизи суд покладає порівну на сторони, та стягує з відповідача на користь позивача половину вартості експертизи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 319 ЦК України, ст.ст. 90, 98, 103, 152, 158 Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити порядок користування земельною ділянкою в домоволодіння №37 по вул. Муромській м. Харкові, а саме:

Виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на належні їм 3/8 часток в користування земельну ділянку площею 585 кв.м., в тому числі:

- земельну ділянку площею - 510,0 кв.м.

- 1/2 площі земельної ділянки загального користування 75,0 кв.м..

Виділити ОСОБА_4 в користування земельну ділянку площею 975 кв.м., що відповідає ідеальній частці 5/8, в тому числі:

- земельну ділянку площею - 900,0 кв.м.

- 1/2 площі земельної ділянки загального користування 75,0 кв.м..

Земельну ділянку площею 150,00 кв.м. залишити в загальному користуванні співвласників домоволодіння.

Житловий будинок та заїзд до будинку залишити в загальном користуванні сторін, так як технічна можливість визначення порядку користування житловим будинком №37 по вул. Муромська в м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати: вартість експертизи в сумі 1172 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особам, які не були присутні під час проголошення рішення протягом 10 днів з дня отримання рішення.

Головуючий