Справа № 0910/1184/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2012
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі
головуючого судді області ОСОБА_1, з
секретарем Удудяк І.А. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Косові справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з
даним позовом до відповідача.

У позовній заяві позивач ОСОБА_2
зазначив, що у період з 20 жовтня 2008 року
по 05 квітня 2009 року відповідач - ОСОБА_3
позичив у нього грошові кошти у розмірі
45 000 (сорок п’ять тисяч) доларів США.
ОСОБА_3 позичені кошти зобов’язувався
повернути позивачу до 05 жовтня 2009 року.
Факт укладення між ними договору
позики, передачі та отримання ОСОБА_3
суми позики підтверджується власноруч
написаною ОСОБА_3 розпискою, в якій
ОСОБА_3 пояснив, що йому така сума
грошей терміново необхідна для
вирішення нагальних бізнесових
проблем. Позивач спочатку не
погоджувався на прохання відповідача,
радив звернутися у будь-який банк чи
кредитну спілку і отримати там бажану
суму коштів, однак відповідач
пояснював, що банківський кредит
отримати дуже і дуже важко, крім цього
кредитній установі необхідно
сплачувати дуже великі відсотки за
користування кредитом, а це йому не під
силу. У той же час відповідач
стверджував, що позичені гроші він
поверне повністю та у визначений строк
і що з ним не буде жодних проблем. В
обумовлений договором строк ОСОБА_3
позичені кошти не повернув. Позивач
звертався до ОСОБА_3 з проханням
повернути суму боргу, однак він
належним чином на ці прохання не
відреагував і до цього часу. Все це
свідчить про те, що ОСОБА_3 не бажає
добросовісно та добровільно виконати
взяті на себе зобов’язання щодо
повернення позичених у ОСОБА_2 грошових
коштів. Небажання відповідача у справі
повернути гроші є неправомірним та
суперечить ст. 1046 ЦК України, згідно
якої, за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов’язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передавання грошей. Станом на
день подання позову до суду офіційний
курс НБ України гривні до долара
становить 7, 97. З огляду на це 45 000
доларів США за офіційним курсом НБ
України становить 358, 65 грн. 1 155 650 грн.
Крім майнової шкоди відповідачем у
справі також заподіяно і моральну
шкоду, оскільки небажання ОСОБА_3
повернути позичені у ОСОБА_2 гроші, а
також усвідомлення можливої втрати
такої значної для позивача суми грошей,
викликали у позивача глибокі моральні
переживання та істотно погіршився стан
його здоров’я. З приводу наявних
захворювань позивач отримував
необхідну медичну допомогу, продовжує
лікуватися амбулаторно і на даний час.
Оскільки на лікування позивача
потрібні кошти, то він просив
відповідача - ОСОБА_3 повернути так
необхідні позивачеві гроші, але
відповідач гроші не повертає. З огляду
на це моральну шкоду, заподіяну
відповідачем позивач визначає у
розмірі 5 000 грн. З урахуванням
заподіяної позивачу шкоди, загальна
сума, яку ОСОБА_3 зобов’язаний
позивачеві відшкодувати, крім судових
витрат, становить 1 160 650 один мільйон
сто шістдесят тисяч шістсот
п’ятдесят) грн.

Представник позивача в
судове засідання не з’явився, хоч про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, подав
заяву про підтримання позовних вимог,
просив позов задоволити.

Відповідач в судове
засідання не з’явився повторно, хоч
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення, про причину
неявки суд не повідомив. Суд за згодою
позивача ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 - 226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи
суд прийшов до висновку, що позов слід
задоволити із наступних мотивів.

З оригіналу письмової розписки ОСОБА_3
(а.с. 70) вбачається, що ОСОБА_3 позичив в
ОСОБА_2 145 000 доларів США терміном на
шість місяців до 05 жовтня 2009 року.
Розписка датована 05 квітня 2004 року та
підписана відповідачем ОСОБА_3

З довідки НБ України вбачається, що
станом на 30.09.2011 року (а.с.9) курс долара
США становив 7,97.

Із змісту боргової розписки (а.с.70)
вбачається, що сторони фактично
погодили всі істотні умови, як це
передбачено в ст. 207 ЦК України і це
узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК
України.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 612 ЦК
України зобов’язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, у встановлений строк, а
боржником є особа, яка прострочила або
не приступила до виконання
зобов’язання. Стаття 524 ч. 2 ЦК України
дає право сторонам визначити грошовий
еквівалент зобов’язання в іноземній
валюті.

Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у
зобов’язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушення
зобов’язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов’язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суми
позики, він зобов’язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625
цього Кодексу, в якій передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання           грошового
зобов’язання, на вимогу кредитора
зобов’язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунком суми договору (а.с. 11)
стверджено, що загальна сума
заборгованості відповідача складає 1 155
650 (один мільйон сто п’ятдесят п’ять
тисяч шістсот п’ятдесят) грн.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Як вбачається з ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно п.5 Пленуму Верховного суду
України від 31 березня 1995 р. № 4(v0004700-95)
“Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди”, відповідно до загальних
підстав про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов’язковому
з’ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв’язку між шкодою і протиправними
діяннями заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з’ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або витрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями оцінює заподіяну йому шкоду та з
чого він при цьому виходить, а також
інші обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Із консультативної довідки (а.с. 10),
виданої 12.04.2011 року Івано-Франківською
обласною клінічною лікарнею,
вбачається, що ОСОБА_2 01.11.2010 року
отримав важку черепно-мозкову травму,
лікувався в ОКЛ і був виписаний з
діагнозом забій головного мозку
середньої важкості, перелом кісток
черепа.

Суд звертає увагу, що лікування
позивача не знаходиться в причинному
зв’язку із діями відповідача щодо
невиконання ним свого боргового
зобов’язання, а тому в межах
розумності та справедливості, в
наслідок недобросовісного виконання
відповідачем взятих перед позивачем
зобов’язань, не підлягає
відшкодуванню моральна шкода.

На підставі наведеного,
ст.ст. 23, 625,1046, 1050, 1167 ЦК України та
керуючись ст.ст. 224-226, 218 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_1 1 155 650 (один мільйон сто
п’ятдесят п’ять тисяч шістсот
п’ятдесят) грн. заборгованості за
договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_2 1820 (одни тисяча вісімсот
двадцять) гривень оплачених судових
витрат.

У задоволенні решти
позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Івано-Франківського
Апеляційного суду через Косівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
–протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

Сабадах Б.В.