Справа № 0538/5963/2012
Провадження № 2/0538/2026/2012
У Х В А Л А

03 липня 2012 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 В. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя.

Зокрема, в позовній заяві позивачка ОСОБА_2А просила звільнити її від сплати судового збору у звязку зі скрутним матеріальним становищем.

Відповідно ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторін, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більш ніж до прийняття судового рішення по справі.

Оскільки вказана норма є правом, а не обовязком суду, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки судом не надано суду доказів на підтвердження наявності у позивачів скрутного матеріального становища, тому у звільненні або відстрочці сплати судового збору суд позивачці вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява подана із порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Дана поовна заява містить позовні вимоги про розподіл сумісно нажитого мана подружжя, а отже є позовною заявою майнового характеру, за подачу якої ставка судового збору складає 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної платні 214, 60 гривень, що передбачено Законом України „Про судовий збір.

Крім того, вказана позовна заява подана з порушенням вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, згідно до яких позовна заява повинна містити в собі викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та посилання на докази, які підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в прохальній частині позовної заяви позивачка просить визнати право спільної сумісної власності та розділити між подружжям перелік транспортних засобів. Проте в обґрунтування заявлених вимог не надає жодних доказів, зокрема, правовстановлюючих документів на дане майно на підтвердження взагалі його існування.

Також, в позовній заяві позивачка ціну позову визначила у розмірі 200 000 гривень, але документально дана сума не підтверджена.

Зокрема, позивачка ОСОБА_2 посилається на факт перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, проте копії свідоцтва про шлюб до матеріалів позовної заяви також не долучено.

На підставі викладеного суд вважає, що при подачі позову зазначені недоліки позивачем не були враховані, та не були надані суду документи, які надають право на звільнення від доказування, у звязку з чим дана позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 82, 119, 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл сумісно нажитого майна подружжя, - залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі у пятиденний строк апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя