Справа № 2306/3123/12
номер провадження 2/2306/1139/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21.12.2012 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 по визначення місця проживання дитини.

В судове засідання позивач за первинним позовом ОСОБА_1, не зважаючи на неодноразові виклики, не прибув і про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був своєчасно та заздалегідь повідомленим про час та місце проведення судового засідання. Відповідно до вимог ст.. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. В даному випадку від позивача ОСОБА_1 не надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд вирішує залишити його позов без розгляду.

В судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги ствердила і пояснила суду слідуюче.

27.04.2006 року між нею та ОСОБА_1 був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша Золононіського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 37. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від року шлюб між обома був розірваний. Від шлюбу з ОСОБА_1 позивачка має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Починаючи з 2010 року і до розірвання шлюбу та після його розірвання ОСОБА_3 постійно проживає разом із матірю, оскільки його батько, як стверджує ОСОБА_2 не бажав приймати жодної участі в його вихованні та матеріальному забезпеченні. До цього часу ОСОБА_1 жодного разу не ставив питання про його участь у вихованні дитини, хоча ОСОБА_2 ніколи не забороняла ОСОБА_3 спілкуватися зі своїм батьком. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2012 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку.

ОСОБА_2 вважає, що син повинен проживати саме із нею, оскільки це відповідатиме в першу чергу його інтересам як у фізичному, так і в психологічному аспектах, його здоровому розвитку та потребам, а тому просить суд винести відповідне рішення. При цьому ОСОБА_2 не заперечує проти заочного розгляду справи.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, то суд вважає необхідним розглянути їх і оскільки відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 повторно не зявився в судове засідання, та постановити по справі заочне рішення у відповідності до вимог ст.. 169 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та пояснення сторін, вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. У будинку за вказаною адресою проживають батьки ОСОБА_2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У вказаному будинку на час перебування ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_4 створені належні умови виховання, проживання та розвитку ОСОБА_3, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 11 липня 2012р., складеного комісією Служби в справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради. Разом з тим комісією встановлено, що стосунки між матірю та дитиною добрі.

В будинку по вул. Черняхівського, 5 в м. Золотоноша створені всі належні умови для проживання та розвитку ОСОБА_3: в нього окрема кімната, в якій є ліжко, іграшки, компютер, шафа. Зазначене підтверджується актом обстеження житлових умов проживання від 11.07.2012 року, складеного комісією служби в справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради. Цим же актом встановлено, що при спілкуванні з батьком ОСОБА_1 малолітній ОСОБА_3 отримує травмування психіки та порушення емоційного стану, в результаті чого підлягає направленню до Черкаського обласного центру соціаотно-психологічної реабілітації дітей на денний стаціонар.

Як витікає з матеріалів справи, ОСОБА_2 має постійне місце роботи та стабільно отримує заробітну плату, працюючи директором магазину Євротопв м. Черкаси. За місцем роботи характеризується позитивно, користується довірою у власників магазину, колег.

При цьому, як заявила ОСОБА_2, вона не курить, не вживає алкоголю та наркотиків, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалася, не веде аморальний спосіб життя і документи такого характеру в матеріалах справи відсутні.

Суд вважає, що таким чином жодного негативного впливу на розвиток свого малолітнього сина ОСОБА_4 ОСОБА_2 не здійснює та не подає негативних прикладів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 із сином проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5. Вказаною квартирою ОСОБА_2 користується на підставі договору найму (оренди) квартири від 05.01.2012 року. Цей договір укладений терміном до 31.12.2014 року, про що в матеріалах справи маються відповідні копії вказаних документів.

З матеріалів справи витікає, що малолітній ОСОБА_3 перебуває у дитячому садочку. Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 50 Світлофорчиквід 08.02.2012 року № 10 ОСОБА_3 відвідує цей дошкільний навчальний заклад з 09.09.2010 року. Згідно довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 50 Світлофорчиквід 19.07.2012 року № 47 за ОСОБА_3 на період літнього оздоровлення з 07.07.2012 року по 31.08.12р. зберігається місце в садочку.

Позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_2 купуються всі необхідні для сина ОСОБА_4 речі: одяг, медичні вироби, засоби для розвитку та відпочинку, що підтверджується квитанціями, які збереглися на даний час і маються в матеріалах справи.

Відповідно до довідки Дитячої поліклініки № 1 в м. Черкаси від

року ОСОБА_3 знаходиться на Добліку в поліклініці з 2009 року з діагнозом рахіт, при цьому йому рекомендовано оздоровлення в санаторіях південного берегу Криму. У звязку з цим, як пояснила ОСОБА_2, вона їздила з сином ОСОБА_4 на відпочинок в с. Малорєченск Автономної Республіки Крим, що підтверджується проїзними квитками.

Суд, аналізуючи викладене, вважає, що оскільки обидві сторони по справі не можуть визначити місце проживання дитини, неповнолітній ОСОБА_3 повинен проживати разом з матірю.

Згідно з Декларацією про загальні засади державної політики України стосовно сімї та жінок, схваленою Постановою Верховної Ради України від 05.03.1999 року № 475-ХІУ, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сімї та жінок.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав людини від 20.11.1959 року, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

На думку суду, відсутні будь-які обєктивні обставини для розлучення матері із сином, а його проживання з матірю забезпечить йому більш повний нормальний фізичний і духовний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку судом враховується, що мати дитини ОСОБА_2 сумлінно ставиться до виконання свої материнських обовязків, займається створенням для дитини всіх належних для цього умов, піклується про фізичний та психічний стан здоровя свого сина, не надає йому негативних прикладів. При цьому також суд враховує, що дитина із дня свого народження проживає з матірю, яка має споріднений з ним душевний стан, а тому розлучення дитини з матірю не буде відповідати інтересам дитини та може посилити психологічну травму, що вже мається.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають повному задоволенню.

Суд одночасно розяснює ОСОБА_1, що він має право на повторне звернення до суду з тими ж позовними вимогами.

Керуючись ст.., ст.. 207, 213, 214 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, - залишити без розгляду в звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, - задоволити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 із його матірю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. Г. Савенко