Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого - судді
–                              Гуса
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним,-
05 липня 2012 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідачів про
визнання договору купівлі-продажу
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
25 травня 2000 року між ним та
відповідачами був укладений договір №
515 купівлі-продажу нерухомого майна,
відповідно до якого позивач придбав у
власність квартиру №3 за адресою: м.
Миколаїв, вул. Урицького, будинок №5,
яка належала відповідачам на підставі
«Свідоцтва про право власності на
житло»від 02 серпня 1999 року,
зареєстрованого Миколаївським БТІ
укладеного договору він передав
відповідачам 1700 гривень, а вони
фактично передали йому у власність
нерухомість, а саме квартиру АДРЕСА_1.
Посилаючись на те, що при укладенні
угоди сторони досягли згоди з усіх її
суттєвих умов та виконали умови
договору, але на теперішній час
відповідачі ухиляються від
нотаріального посвідчення укладеного
договору, позивач просив визнати
договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 515 дійсним.
Позивач надав до суду заяву, у якій
позовні вимоги підтримав та просив суд
їх задовольнити в повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не
Відповідачі у судове засідання
не з’явилися, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялися судом
належним чином, причини неявки суду
Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності сторін, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
сторін, в порядку заочного розгляду.
Вивчивши доводи позову, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
Як вбачається із матеріалів справи,
Договір купівлі-продажу нерухомого
майна був зареєстрований на Товарній
біржі «Сангай»у «Журналі реєстрації
біржових угод»за №515 від 25 травня 2000
Відповідно до реєстраційного
посвідчення ММБТІ від 13червня 2000 року
квартира №3 за адресою: м. Миколаїв, вул.
Урицького, будинок №5 зареєстрована за
позивачем на праві приватної власності
на підставі Договору купівлі-продажу
від 25 травня 2000 року.
У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який
діяв на час укладення договору,
постанови №9 Пленуму Верховного Суду
України від 06 листопада 2009 р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», якщо угода, що потребує
нотаріального посвідчення виконана
повністю або частково однією з сторін,
а друга сторона ухиляється від її
нотаріального посвідчення, суд за
вимогою сторони, яка виконала угоду, її
правонаступників, прокурора вправі
визнати угоду дійсною.
викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2
ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає
позов підлягаючим задоволенню.
Судові витрати сплачені позивачем при
подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст. ст.14, 209, 212-215 ЦПК України ,
суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним –задовольнити.
Визнати дійсним Договір № 515
купівлі-продажу нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_2, що був укладений між
ОСОБА_1 - покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_3
–продавцями та посвідчений на
Товарній біржі «Сангай» 25 травня 2000
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачу протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
ОСОБА_4