Справа №1806/9996/12
Провадження №2/1806/2742/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2012 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі :

головуючого - судді Катрич О.М.,

при секретарі - Гробовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сумидорспецбуд» про усунення перешкод в доступі на робоче місце, визнання незаконним відсторонення від посади та скасування наказу про звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка свої уточнені вимоги мотивує тим, що наказом № 1-к о/с від 31.12.2006 року вона була призначена на посаду бухгалтера- касира, інспектора кадрів, секретарем- машиністкою ТОВ «Сумидорспецбуд» і по 13.08.2012 року тривали трудові відносини, адже в цей день вона була звільнена з товариства за прогули. Вважає, що директор товариства ОСОБА_2 чинить їй перешкоди у доступі на робоче місце, незаконно відсторонив її від займаних посад у березні 2010 року, тому вона не може повноцінно виконувати свою роботу і отримувати зарплату. Вважає, що звільнення є незаконним, так як ніяких прогулів з її боку не було і до серпня 2012 року з цього приводу будь яких стягнень на неї не накладались. Тому просить суд зобов»язати керівництво ТОВ «Сумидорспецбуд» в особі ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у доступі на робоче місце шляхом надання їй ключів від робочого кабінету, належних документів і всього того, що необхідно для належної роботи, визнати незаконним її відсторонення у березні 2010 року від займаних посад та скасувати наказ про її звільнення за прогули.

В судовому засіданні позивач та її представник свої вимоги підтримали і просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та суду пояснив, що позивачка спочатку 2010 року не працює на товаристві, відповідно зарплата їй не нараховується, на запрошення до товариства для врегулювання трудового спору вона не з»являється, наказ про відсторонення від посади у березні 2010 року відсутній. Разом з цим, винесений наказ про звільнення за прогули, так як за 2 роки вона не повідомляла керівництво з яких причин не з»являлася на роботу і товариство визнало цю відсутність не поважною. Тому вважає заявлені вимоги необґрунтованими , а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивачку, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом № 1-к о/с від 31.12.2006 року ОСОБА_1 була призначена на посаду бухгалтера- касира, інспектора кадрів, секретарем- машиністкою ТОВ «Сумидорспецбуд» (а.с. 8)

13.08.2012 року наказом № 01 « Про звільнення за прогули» ОСОБА_1 була звільнена з товариства на підставі ст. 40 п.4 КЗпП України (а.с. 18)

Як убачається з актів від 01.08.2012 року, 02.08.2012 року ОСОБА_1 з»являлася на робочому місці на товаристві, але директор ОСОБА_2 їй пояснив, що він не допускає її до роботи, так як її немає в штатному розкладі. (а.с. 6, 7) Разом з цим, відповідачем надані акти від 01.08.2012 року, 02.08.2012 року, 03.08.2012 року , де вказано про відмову ОСОБА_1 надавати пояснювальну записку з приводу відсутності її на робочому місці з травня 2010 року по 13 серпня 2012 року, які за своїм місцем вже носять сумнівний характер, адже 01 та 02.08. відповідачу ще не могло бути відомо, що всі дні до 13.08. позивачка не буде з»являтися на роботі. (а.с. 29-36)

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 17.07.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача про витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки трудової книжки та компенсації за невикористанні відпустки було відмовлено, і як пояснила в суді ОСОБА_1 саме це судове рішення стало підставою для неї звернутися до суду з даним позовом, так як було зазначено, що трудові відносини з товариством не припинені.( а.с. 11-12)

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці тощо. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Так, позивачкою надані докази, а відповідачем у встановленому ЦПК України порядку вони не спростовані, що керівництвом ТОВ «Сумидорспецбуд» чиняться перешкоди у доступі на робоче місце 01-02 серпня 2012 року , коли вона прийшла на товариство після набрання законної сили рішення апеляційного суду для зайняття свого робочого місця, адже на той час наказу про її звільнення ще не було. Більш того, з 03.08. по 08.08.2012 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, про що свідчить листок непрацездатності. (а.с. 5) Тому суд вважає за необхідне вимогу щодо усунення перешкод у доступі на робоче місце шляхом надання ОСОБА_1 ключів від робочого кабінету задовольнити , що ж стосується видачі їй документів та всього необхідного для роботи, то це компетенція керівництва товариства.

Разом з цим, є необґрунтована і ніякими доказами не підтверджена вимога про визнання незаконним відсторонення ОСОБА_1 від займаної посади у березні 2010 року, так як відповідного наказу згідно положень КЗпПУ не було, що і не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 40 п.4 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, передбачених цією статтею , в тому числі прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідач не надав суду жодного доказу, з якого б убачалося, що ОСОБА_1 з 03 травня 2010 року не знаходилася на робочому місці без поважних причин, адже з цієї дати по 13. 08.2012 року минуло вже більше 2-х років і роботодавець протягом всього часу належним чином не з»ясував причину її не явки. Звільнення за вчинення прогулу є дисциплінарним стягненням і повинне здійснюватися з додержанням парвил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Оскільки відповідачем не дотримано процедуру звільнення, то наказ від 13.08.2012 року № 01 є незаконним і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218, ЦПК України, Конституцією України, ст. ст. 40 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов»язати керівництво ТОВ «Сумидорспецбуд» в особі ОСОБА_2 не чинити перешкоди у доступі на робоче місце ОСОБА_1 шляхом надання їй ключів від робочого кабінету.

Скасувати наказ ТОВ «Сумидорспецбуд» від 13.08.2012 року № 01 про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера-касира, інспектора по кадрам, секретаря машиністки за прогули.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ТОВ «Сумидорспецбуд» на користь держави 107 грн. 30 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Катрич