overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження № 2/1006/1012/12
Справа № 1006/4763/12
Номер рядка звіту 36
УХ В А Л А

про відкриття провадження у справі

11 жовтня 2012 року смт.Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Унятицький Д.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Управління Держкомзему у Бородянському районі, Бородянська районна державна нотаріальна контора, Озерська сільська рада Бородянського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Заява відповідає вимогам ст.119, 120 ЦПК України.

Керуючись ст.122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Управління Держкомзему у Бородянському районі, Бородянська районна державна нотаріальна контора, Озерська сільська рада Бородянського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Призначити судовий розгляд по даній справі на 18 жовтня 2012 року на 16 годин 30 хвилин в приміщенні Бородянського районного суду Київської області.

В судове засідання викликати сторони.

Роз'яснити, що до 18 жовтня 2012 року відповідач має право подати свої письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження своїх заперечень.

Суддя Д.Унятицький
Номер справи214/2392/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2012 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сільченка О.В.

народних засідателів:Медяна Н.Д.

Глазкова Г.О.

при секретарі: Плахотнюк Л.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за заявою ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, Літинське відділення ДРАЦ Літинського РУЮ про усиновлення:

В С Т А Н О В И В;

07.08.2012 року ця заява подана до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги заяви підтримав та просив ухвалити рішення, яким усиновити за ним повнілітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, так як він проживає у шлюбі із її матір"ю та з п"ятирічного віку виховує її. Вона з того часу називає його батьком. Крім цього, заявник вимагав виключити із актового запису запис про батька: "ОСОБА_6", вказавши у графі батько: " ОСОБА_6".

ОСОБА_4 пояснила, що вона перебуває у шлюбі із заявником та не заперечила проти задоволення заявлених вимог.

Представник відділу ДРАЦ Літинського РУЮ для розгляду справи не з"явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

ОСОБА_5 пояснила, що вона не заперечує проти ї усиновлення заявником, так як вважає та називає його батьком.

З*ясувавши позиції учасників судового розгляду суд визнає, що заяву слід задовільнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім*ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування.

Відповідно до вимог ст. 211 СК України у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж 18 років.

Під час розгляду справи достовірно встановлено, що заявник на правах дочки прийняв у свою сім"ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та що різниця у віці між усиновлювачем та усиновленою складає більше, ніж 18 років, що відповідає вимогам ст. 211 СК України.

ОСОБА_4, яка є матір"ю усиновлюваної та сама усиновлювана не заперечили проти усиновлення.

Сукупність вказаних обставин стверджують те, що заяву слід задовільнити.

Керуючись ст.212-215, 255 ЦПК України;

В И Р І Ш И В :

Заяву задовільнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 усиновив ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Митки Барського району Вінницької області.

Зобов"язати відділ ДРАЦС Літинського РУЮ із актового запису про народження ОСОБА_5 виключити відомості про батька: "ОСОБА_6", вказавши запис про батька: "ОСОБА_6".

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя : Сільченко О. В.
Справа № 0614/459/2012
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2012 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря Кравець Л.Ю..

розглянув заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 , а саме накладення арешту на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ :

03 квітня 2012 року представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, просить накласти арешт на столярський цех розташований в с. Горинь Малинського району , автотранспорт та інше рухоме і нерухоме майно, грошові кошти , які знаходяться у відповідачів або інших осіб та заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь які дії щодо цього майна та грошових коштів.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову , вважає , що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України , суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначив в заяві , що відповідачі мають у власності столярський цех та автотранспорт , заявник на підтвердження даного не надав суду будь яких доказів . Крім того не надано і доказів про знаходження майна відповідачів на зберіганні у інших осіб.

Суд не вправі в ухвалі про забезпечення позову обмежуватися лише загальною вказівкою щодо майна, не вказуючи конкретного майна , оскільки дане приводить до виникнення труднощів при виконання таких ухвал.

Докази про намір відповідачів відчужити будь - яке майна належне їм на праві власності також не надані суду.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку , що дана заява є необґрунтованою та неконкретизованою з якої не вбачається необхідності застосування даних заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене , керуючись ст.ст. 151,152,153 , 293 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ :

В задоволені заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 , а саме накладення арешту на столярський цех , розташований в с. Горинь Малинського району , автотранспорт та інше рухоме і нерухоме майно , грошові кошти які знаходяться у відповідачів або інших осіб та заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь які дії щодо цього майна та грошових коштів відмовити за безпідставністю.

На ухвалу суду протягом пяти днів з дня її отримання може бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд.

Суддя: ОСОБА_5
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1609/707/2012
Провадження № 2-н/1609/188/2012
У Х В А Л А

02.02.2012 року суддя Київського районного суду м. Полтави Кузіна Ж.В., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничного підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надання послуг з теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В :

Заява відповідає вимогам ст. 98 ЦПК України.

Перешкод у відкритті провадження по справі немає.

Керуючись ч. 7 ст. 100 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відкрити наказне провадження у цивільній справі за заявою Полтавського обласного комунального виробничного підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надання послуг з теплопостачання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кузіна Ж.В.
Справа № 6-103/11
У Х В А Л А

06 квітня 2012 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Куц Т.О.

при секретарі Ребреній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську подання відділу державної виконавчої служби Комсомольського МУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Представник відділу ДВС Комсомольського МУЮ звернувся до суду з поданням, в якому просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України до повної сплати заборгованості по виконавчому листу № 2-280 від 11.10.2010 р., виданому Лубенським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 1609,05 грн .

Представник відділу ДВС Комсомольського МУЮ в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій подання підтримує повністю, просить розглядати подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання обґрунтоване, підлягає до задоволення.

Згідно виконавчого листа № 2-280/10 від 16.08.2010 р. ,виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області з ОСОБА_1 стягнуто на корсить ОСОБА_3 майнову та моральну шкоду на загальну суму 1609,05 грн. На підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 3 ЗУ « Про виконавче провадження» видані судом виконавчі листи , підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою. Згідно з ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням відділу державної виконавчої служби.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи, що боржник, будучи достовірно обізнаним про відкриття провадження і з метою повного виконання зобовязань по виконавчому листу № 2-280/10 від 16.08.2010 р. виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, необхідно тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання ним зазначеного зобовязання на загальну суму 1609,05 грн .

На підставі викладеного та керуючись ст.11 ЗУ «Про виконаче провадження»ст. 377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Подання відділу ДВС Комсомольського МУЮ задовольнити повністю.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України до виконання ним зобов»язання за виконачим листом № 2-280/10 виданого Лубенським районним судом Полтавської області .

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О.Куц
Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 2-66/12
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"13" січня 2012 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Гура А. О. розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів завданих ушкодженням здоровя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою приватного звинувачення відносно відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.09.2011 року близько 9 год. 10 хв. в м. Лебедині по вул. Крилова, 4 Сумської області ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3, здійснив наїзд на нього. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, травми грудної клітини, травми правого плеча, лівої гомілки множинні садна обличчя, які відповідно до акту судово-медичного дослідження № 247 від 23.09.2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, велосипед на якому він їхав отримав механічні ушкодження. У звязку з цим він з 21.09.2011 року знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Лебединської ЦРЛ, а 02.10.2011 року він отримав постанову про відмову у порушенні кримінальної справи. 07.10.2011 року він звернувся зі скаргою в прокуратуру Лебединського району з вимогою скасувати вищевказану постанову. 17.10.2011 року отримав відповідь, з якої вбачається, що дії ст. лейтенантом міліції ОСОБА_5 обґрунтовані та законні та законні і розяснено можливість вирішити спірні питання в судовому порядку. Тому він звернувся до суду і просить порушити кримінальну справу по факту завдання йому легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності по ч. 2 ст. 125 КК України, стягнути з останнього на його користь матеріальну шкоду в сумі 2675 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн.

Ознайомившись з поданою позовною заявою, вважаю, що позивачем не в повній мірі виконані вимоги ст. 119 ЦПК України, а саме:

- позивачем не сплачений судовий збір на р/р 0214, ОКПО отримувача 23636456, банк ГУДКУ в Сумській області МФО 837013, код бюджетної класифікації 22030001 - судовий збір, отримувач державний бюджет Лебединського району в сумі 226 грн. 75 коп.;

- надані додатки до матеріалів справи не читаються.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів завданих ушкодженням здоровя залишити без руху, запропонувавши позивачеві в пятиденний строк з дня отримання даної ухвали усунути вказані недоліки, про що її повідомити і пояснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя:ОСОБА_6
Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 1007/8223/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2012 р. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого-судді: Шинкаря А.О. при секретарі: Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

У липні 2012 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 25 вересня 2010 року.

Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що сімейні стосунки між ними не склалися, близько року вони проживають окремо. Відповідач забрав свої речі і пішов з дому. Дочка знаходиться на її повному утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини дуже рідко, що не дає їй можливості в повній мірі утримувати дитину. Вказує, що самій їй важко утримувати дитину, а відповідач повинен приймати участь у вихованні та утриманні її по Закону.

Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дочкою повноліття.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів.

Відповідно до положень ст.180, ч.І ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що відповідач свої батьківські обовязки по матеріальному утриманню дитини не виконує.

Судом встановлено, що дитина проживає з матірю.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, наведені в ст. 182 СК України.

Суд, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів.

На підставі ст.ст. 180-182 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК У країни, суд -

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого автомеханіком в ТОВ «Транслогістік» (с. Перемога вул. Б. Хмельницького, б. 1), зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 19-а, кв. 71, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не^менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 27 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір 214,60 грн. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

На рішення протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Броварський мїськрайонний суд.

Суддя Шинкар А.О.
Справа № 2/0825/1443/2012 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2012 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

при секретарі Латій В.О.

з участь представника позивача ОСОБА_1

з участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2012 року ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банка Приватбанкзадоволені в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн м. Запоріжжя вул. Рубана б. 20 кв. 188) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банка Приватбанк(р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором від 26.08.2005 року у розмірі 24443(двадцять чотири тисячі чотириста сорок три) грн. 69 коп. та стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн м. Запоріжжя вул. Рубана б. 20 кв. 188) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банка Приватбанк(р/р 0001, МФО 305299, ) суму сплачених судових витрат у розмірі 244 (двісті сорок чотири)грн. 44 копійок.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він ні якого кредитного договору не укладав та те, що рішення було ухвалено за його відсутності, поважність причин відсутності мотивує тим, що він не проживає за адресою, яку вказує позивач, відповідно до цього не отримував судових повісток.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти скасування заочного рішення, вважає, що підстав для скасування немає.

Заслухавши пояснення, вивчивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом зясовано, що відповідач не зявився у судові засідання з поважної причини не отримання судових повісток, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка Приватбанкдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 05 листопада 2012 року на 15-00 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя:
08.02.2012 Справа № 1311/132/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

02.02.2012

В складі: головуючого судді- Бакай І. А. при секретарі Проць І.Б.

розглянувши в м. КамянкаБузька Львівської області в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції Державного технічного нагляду у Кам'янка-Бузькому районі про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за ним право власності на причіп марки 2ПТС-4М, який він придбав і фактично ним володіє. Відповідач відмовляє у реєстрації причепа у зв'язку із відсутністю документів на причіп. Причіп він використовує відкрито, претензій з боку інших осіб до нього немає.

У судове засідання позивач подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач подав заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника Інспекції державного нагляду у Кам'янка-Бузькому районі, проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК особа, котра добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Судом встановлено, що позивач придбав у 1990 р. причіп до трактора марки 2 ПТС-4М, 1990 року випуску.

З акту технічного огляду машини від 19.12.2011 р., проведеного інспектором інспекції державного технічного нагляду в Кам'янка-Бузькому районі причіпа-цистерни 1990 року випуску, встановлено, що на момент огляду машина комплектна, обліково-ідентифікаційні таблички в наявності.

Судом встановлено, що трактора відповідає технічним нормам, прав інших осіб не порушено.

Інспекція «Держтехнагляд»відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про реєстрацію вказаного причепа, чим порушуються права позивача як власника транспортного засобу і добросовісного набувача, так як відповідно до ст.41 Конституції України кожен може володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на вказаний вище причіп.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 344, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212 - 215 ЦПК України,

суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на причіп цистерну 1990 року випуску, масою 1750 кг.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Головуючий: