Справа № 1306/2031/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Кіндратишин Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком №88 по вул. Дрогобицька в с. Летня Дрогобицького району Львівської області. Вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору дарування житлового будинку належить вказаний житловий будинок, у якому був зареєстрований, але фактично ніколи не проживав відповідач. З відповідачем у неї шлюб розірваний. Жодних звязків відповідач з сім»єю не підтримує. Будь-яких речей у вказаному будинку він ніколи не зберігав та не ніс жодних обовязків по оплаті такого.

Більше того, формальна реєстрація відповідача створює їй незручності, так як вона має намір приватизувати земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок та відремонтувати такий, оскільки він дуже старий.

Факт відсутності відповідача в зазначеному вище будинку підтверджується відповідними актами.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Доповнила, що відповідач ніколи не проживав у спірному житлі. Натомість формальна реєстрація відповідача чинить їй перешкоди у вільному здійсненні права власності щодо вказаного житла.

Відповідач вказав, що позов визнає лише в тому випадку, коли відповідачка в якості компенсації за виписку з вказаного житла дасть йому 3 тис. грн. Не заперечив факт свого не проживання у спірному житлі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду не таке.

Як вбачається з договору дарування житлового будинку від 24.01.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_3І, позивач є власником будинку №88 по вул. Дрогобицька в с. Летня Дрогобицького району Львівської області (а.с.5).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Летнянської сільської ради №313 від 26.01.2012 року, у зазначеному вище будинку є зареєстрованим, зокрема відповідач ОСОБА_2 (а.с.7).

Частиною першою ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Актами перевірки від 05.12.2011 року №525, 26.01.2012 року, 06.02.2012, складених комісією Летнянської сільської ради (а.с.8-10), встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в будинку №88 по вул. Дрогобицька в с. Летня Дрогобицького району Львівської області зареєстрований, однак ніколи не проживав.

Згідно ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

За змістом ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З розяснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Беручи до уваги наведене та те, що відповідач добровільно залишив спірне житло і в ньому не проживає понад встановлені ст. 71 ЖК України терміни, не сплачує комунальних послуг, його особисте майно в будинку відсутнє, суд приходить до висновку про те, що такі його дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем суду не надано, а з наданих доказів вбачається, що він самостійно залишив жиле приміщення і ніколи не намагався вселитись у таке. Разом з тим, позивач, як власник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися та на підставі ст. 319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст. 391 ЦК України - має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житлом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 88 по вулиці Дрогобицька в с. Летня Дрогобицького району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Івасівка