Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 0602/1343/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

26 жовтня 2012 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Васильчук О. В. секретаря судових засідань ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обгрунтування якої зазначила, що 14.04.2012 року біля 10-ї години вона підїхала на велосипеді до господарства відповідача у м. Баранівка, вул. Лісова,1, з метою придбання посівного вівса. На вході в домогосподарство помітила табличку „Обережно в дворі злий пес, відкривши хвіртку і заглянувши в двір, вона побачила як із-за будинку вибіг величезний пес з ланцюгом і по проволці побіг в її сторону. Вона зачинила хвіртку, а на гавкіт собаки вийшла дружина відповідача ОСОБА_4 та відмовилася продати їй посівний овес, сказавши, що її чоловік ОСОБА_3 хворий і порадила приїхати пізніше. Після цього вона сіла на велосипед і поїхала по вулиці додому, але не проїхавши і 10 метрів від будинку ОСОБА_3, відчула як щось важке навалилося їй на спину, збило з велосипеда і вона впала на землю. Під час падіння побачила собаку, яку бачила на ланцюгу у домоволодінні ОСОБА_3 Собака накинулася на неї і почала рвати праву ногу. Внаслідок укусів собаки позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя, що підтверджується актом судово-медичного обстеження № 457.

Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 461 грн. 55 коп., а також моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю.

В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали. Зокрема відповідач зазначив, що це не його собака покусала позивачку і тому в останньої не має підстав звертатися до нього за відшкодуванням шкоди.

Представник відповідача позов не визнала, оскільки вважає, що собака породи «Сторожовий кавказький», яку утримував у своєму домогосподарстві відповідач не належить до порід собак, які згідно ст.1187 ЦК України відносяться до джерела підвищеної небезпеки, а саме службових собак чи собак бійцівської породи.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що 14.04.2012 року, собака, яка належала відповідачу ОСОБА_4 порада «Сторожовий кавказький», яку останній тримав у своєму домогосподарстві в м. Баранівка по вул. Лісовій,1 покусала позивачку ОСОБА_2, чим заподіяла шкоду її здоровю, що підтверджується копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.05.2012 року(а.с.6-8) та копією постанови Баранівського районного суду Житомирської області від 15.06.2012 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП (а.с.13).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини які встановлені постановою Баранівського районного суду від 15.06.2012 року, доказуванню не підлягають і тому суд не бере до уваги заперечення відповідача.

Виходячи із розяснень постанови №6 від 27.03.1992 року Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, здійснення якої створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, збереженню предметів, речовин та інших обєктів виробничого, господарського або іншого призначення, які мають такі ж самі властивості (п.4). Тобто найбільш характерними ознаками джерела підвищеної небезпеки є: 1) неможливість повного контролю з боку людини; 2) наявність шкідливих властивостей;3) велика ймовірність завдання шкоди.

Тому суд, виходячи з норми ч.1 ст.1187 ЦПК України, вважає що в ній закріплений лише приблизний перелік джерел підвищеної небезпеки. Але враховуючи паспортні данні собаки, яку утримував відповідач «кавказька сторожова» (а.с.42) вона є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки підпадає під характерні ознаки джерела підвищеної небезпеки та крім того, в Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 липня 2002 року №4 «Про затвердження Порядку і правил проведення обовязкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, зазначено породу собаки- «вівчарка кавказька», власником вказаної породи собаки і є відповідач по справі ОСОБА_3, що також підтверджується і довідкою виданою головою відділення Кінологічного Клубу України (а.с.43).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заперечення представника відповідача є безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦПК України обовязок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Тобто в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 утримував собаку породи «сторожова кавказька» і мав паспорт на неї, тому суд задовільняє позов щодо стягнення з останнього матеріальної шкоди в сумі 461 грн.55 коп., що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с.14-15).

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України, відшкодування моральної шкоди незалежно від вини особи, на яку покладається відшкодування, може мати місце у випадках, установлених законодавством. До них зокрема належать: 1) відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодження здоровя або смертю фізичної особи в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності тощо.

Покладаючи на відповідача обовязок з відшкодування завданої моральної шкоди та визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує положення пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди», щодо характеру та обсягу немайнових втрат, понесених позивачем ОСОБА_2, а також засад розумності, виваженості та справедливості. Тому суд вважає за необхідне задовольнити в цій частині позов повністю, оскільки позивачка отримала нервове та психічне потрясіння, зверталася за консультацією до психіатра, згідно висновку останньої, після укусу собакою у позивачки зявилося відчуття страху, тривоги, що підтверджується витягом з амбулаторної карти (а.с.12). ОСОБА_3 того позивачка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.16). Згідно акту судово-медичного обстеження №457, позивачка отримала від укусу собаки тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с.9).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10,11,60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, статтями 1167, 1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в сумі 461 грн.55 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_6