Справа № 0513/2059/2012
Справа № 2/0513/597/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2012 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого –судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Конопльовій О.В.,

за участю прокурора Сердюка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Димитров
справу за позовом прокурора м.
Димитрова в інтересах держави в особі
Димитровської центральної міської
лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат на лікування особи, потерпілої
від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Димитрова
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення з
нього на користь Димитровської
центральної міської лікарні витрат на
лікування особи, потерпілої від
злочину.

В обґрунтування позовних
вимог позивач вказав, що 10.09.2011 року
приблизно о 20 годині ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного
сп’яніння, знаходячись зі своєю
співмешканкою ОСОБА_2, яка також
знаходилась в стані алкогольного
сп’яніння, за місцем їх спільного
мешкання за адресою: АДРЕСА_1, де в
приміщенні кухні зазначеної квартири
між ними виникла сварка та ОСОБА_1 на
підставі неприязних відносин умисно, з
метою спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_2, вдарив її кухонним ножем в
брюшну порожнину. Після чого ОСОБА_2
пішла в зальну кімнату квартири, куди
за нею пішов ОСОБА_1, який на грунті
конфлікту, продовжуючи реалізовувати
свій злочинний умисел, спрямований на
спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2,
наніс їй декілька ударів в область
брюшної порожнини та по тулубу, після
чого конфлікт припинився. Внаслідок
умисних дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2
були спричинені тяжкі тілесні
ушкодження. Внаслідок цього ОСОБА_2 у
період з 11.09.2011 року по 20.09.2011 року
знаходилась на стаціонарному
лікуванні в хірургічному відділенні
Димитровської центральної міської
лікарні і на її лікування згідно
довідки ДЦМЛ було витрачено 1348,44 грн.

Вироком Димитровського міського суду
Донецької області від 9 грудня 2011 року
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК
України, та засуджено до позбавлення
волі на строк 5 років.

В ході розгляду Димитровським міським
судом Донецької області даної
кримінальної справи питання про
відшкодування шкоди ДЦМЛ не
вирішувалось. Кошти, витрачені на
лікування ОСОБА_2, до теперішнього часу
Димитровській центральній міській
лікарні не відшкодовані. Тому прокурор,
діючи в інтересах держави в особі
Димитровської центральної міської
лікарні, просить суд стягнути з ОСОБА_1
на користь Димитровської центральної
міської лікарні 1348,44 грн. на
відшкодування витрат на лікування
особи, потерпілої від злочину.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги,
обґрунтовуючи позовні вимоги
викладеними в позовній заяві
обставинами.

Відповідач на час розгляду справи
відбуває покарання у вигляді
позбавлення волі у Менській виправній
колонії № 91, повідомлений про час та
місце слухання справи належним чином,
згідно протоколу допиту від 09.07.2012 року
відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги
визнає (а.с.34).

Суд вважає, що в справі є
достатньо матеріалів про права i
взаємовідносини сторін i немає
необхідності вислуховувати особисті
пояснення відповідача, який не
з’явився до суду.

Вислухавши пояснення
прокурора, дослідивши докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що вироком
Димитровського міського суду
Донецької області від 09.12.2011 року
ОСОБА_1 був визнаний винним в скоєнні
злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК
України. Потерпілою від цього злочину є
ОСОБА_2. Вироком суду встановлено, що
під час скоєння злочину ОСОБА_1 було
заподіяно ОСОБА_2 тілесні ушкодження,
які по ступеню тяжкості відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечні для життя (а.с. 9-12).

Внаслідок цього ОСОБА_2 з 11.09.2011 року по
20.09.2011 року перебувала на стаціонарному
лікуванні в хірургічному відділенні
Димитровської ЦМЛ і на її лікування
згідно довідки Димитровської ЦМЛ було
витрачено 1348,44 грн. (а.с.5).

Відповідно до ст. 1206 ЦК
України особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 07 липня 1995 року № 11
«Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат», відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
може покладатися тільки на особу, вина
якої у вчиненні злочину встановлена
обвинувальним вироком суду (у тому
числі без призначення покарання, із
звільненням від покарання, про умовне
засудження чи засудження з відстрочкою
виконання вироку.

Згідно ст.121 Конституції України на
прокуратуру України покладається
функція представляти інтереси
громадянина чи держави в суді у
випадках, передбачених законом.

Оскільки за вироком суду
доведено скоєння злочину відповідачем
і його визнано винним у спричиненні
потерпілій тяжких тілесних ушкоджень,
закладом охорони здоров’я на
стаціонарне лікування потерпілої
ОСОБА_2 були витрачені кошти, які не
відшкодовані, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України
з відповідача підлягають стягненню
судові витрати у сумі 214,60 грн. судового
збору.

На підставі ст.1206 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 209, 212, 215 ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора м. Димитров в
інтересах держави в особі
Димитровської центральної міської
лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат на лікування особи, потерпілої
від злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Димитровської центральної міської
лікарні відшкодування витрат на
лікування особи, потерпілої від
злочину, в сумі 1348 (одна тисяча триста
сорок вісім) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в розмірі 214
(двісті чотирнадцять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя