ун. № 2-7452/11
пр. № 2/2608/1792/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді : Т.О. Величко,

при секретарі: Н.В. Мороз,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 10.02.2004 року шлюб з відповідачем розірвано на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва.

Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Впродовж останніх років відповідач не виконує своїх обов»язків по утриманню дитини, не надає для цього ніяких коштів, при цьому зазначала, що інших дітей у відповідача по справі не має, відповідач відбуває покарання за вироком суду.

У добровільному порядку відповідач відмовляється від вирішувати питання щодо утримання дитини.

Просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача у справі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивачка з»явилась, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься зворотнє повідомлення про отримання ним судової повістки про виклик до суду, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності та постановити по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 10.02.2004 року шлюб з відповідачем розірвано на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва.

Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Впродовж останніх років відповідач не виконує своїх обов»язків по утриманню дитини, не надає для цього ніяких коштів, при цьому зазначала, що інших дітей у відповідача по справі не має, відповідач відбуває покарання за вироком суду.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте не заперечує проти сплати аліментів на їх утримання, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до відповідно до ст. ст. 180, 181,182, 185 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі або у натуральній формі, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров»я і матеріальне становище дітей, стан здоров»я і матеріальне становище платника аліментів.

Одночасно, відповідно до ч 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно.

При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 тієї ж постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення для справи, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно встановити на користь позивачки по справі має сплачуватись у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача у справі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути також судовий збір в розмірі 107 гривень 30 копійок на користь держави.

На підставі зазначеного, керуючись п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, ст. ст. 80, 179-183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, що відбуває покарання у Вінницькій УВП № 1 Державного департаменту України з питань виконання покарань, аліменти на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ОСОБА_2, що відбуває покарання у Вінницькій УВП № 1 Державного департаменту України з питань виконання покарань, щомісячно, починаючи з 23.11.2011 року та до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, що відбуває покарання у Вінницькій УВП № 1 Державного департаменту України з питань виконання покарань, 107 гривень 30 копійок судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: