Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 2646 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Калюжна В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

Суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Проксіма» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Проксіма» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 30.03.2010 року відбулося ДТП за участі автобуса ЛАЗ 695, реєстр № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Nissan Micra, реєстр. АР 6886 АІ, під керуванням ОСОБА_5.

Автомобіль Nissan Micra, реєстр. АР 6886 АІ належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА № 049380, ОСОБА_5 зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, допущена до керування та має посвідчення водія ЯТА № 199079.

Внаслідок ДТП автомобіль Nissan Micra, реєстр. АР 6886 АІ було пошкоджено, за фактом ДТП складено адміністративний протокол.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2011 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за 124 КУпАП.

Між ОСОБА_4 та ТДВ „Страхова компанія „ПРОКСІМА" укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. що підтверджується полісом № ВС/7860686, на підставі якого відповідач є особою, відповідальною за збитки, завдані йому у дорожньо-транспортній пригоді.

Він звертався до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте відшкодування до звернення в суд не отримав.

Вважає, що відповідач протиправно не виконав свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, чим порушив права та законні інтереси та завдав йому матеріальної та моральної шкоди.

2

Посилаючись на вищезазначене просив суд стягнути з ТДВ „Страхова компанія „ПРОКСІМА" суму матеріальної шкоди у розмірі - 1 741, 36 грн., суму моральної шкоди у розмірі - 3 000 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2012 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «ПРОКСІМА» на користь ОСОБА_3, суму матеріальної шкоди у розмірі - 1 741 грн. 36 коп. , суму моральної шкоди грошові кошти у розмірі - 3 000 грн., судовий збір у розмірі 179 грн. 17 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн..

Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Проксіма подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заявлених вимог повністю.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеним.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 1 741,36 грн. та моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. суд вважав, що зазначена шкода була завдана позивачу бездіяльністю відповідача.

Проте з таким висновком суду погодиться неможливо.

Судом встановлено, що 30.03.2010 року відбулося ДТП за участі автобуса ЛАЗ 695, реєстр № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Nissan Micra, реєстр. АР 6886 АІ, під керуванням ОСОБА_5. Автомобіль Nissan Micra, реєстр. АР 6886 АІ належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РСА № 049380, ОСОБА_5 зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, допущена до керування та має посвідчення водія ЯТА № 199079.

Внаслідок ДТП автомобіль Nissan Micra, реєстр. АР 6886 АІ було пошкоджено, за фактом ДТП постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2011 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за 124 КУпАП.

Між ОСОБА_4 та ТДВ „Страхова компанія „ПРОКСІМА" було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № ВС/7860686, на підставі якого відповідач є особою, відповідальною за збитки, завдані позивачу у ДТП.

ОСОБА_3 звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування, яка була отриманя останнім 06.04.2010 року / а.с.18 /.

Згідно до п., п. 2, 3 ст. 34 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючого на час скоєння ДТП, страховик протягом 3-х робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП зобовязаний направити свого представника ( працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

В межах трьох робочих днів після повідомлення страховика, тобто до 10.04.2010 року ОСОБА_3 за своєї ініциативи автотехнічного дослідження пошкодженого автомобіля не здійснив.

16.04.2010 року експертом ОСОБА_6 направленим ТДВ „Страхової компанії „Проксіма з участю ОСОБА_3 проведено огляд транспортного засобу: автомобіля Nissan Micra, реєстр. АР 6886 АІ та складено акт пошкоджень / а.с.93 /.

3

Отже після того як страховик приступив до виконання своїх обовязків щодо визначення завданої позивачу шкоди від наслідків ДТП, а саме 16.04.2010 року, проведення ОСОБА_3 з власної ініциативи 20.04.2010 року та 21.04.2010 року діагностики кузова пошкодженого автомобіля та експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальної шкоди при ДТП не грунтувалося ні на вимогах законодавства ні на домовленості зі страховиком, а тому є безпідставним.

Крім того акти прийму-передачі робіт по виконанню діагностики кузова автомобіля і експертного автотоварознавчого дослідження, де зазначено про вартість наданих послуг відповідно у розмірі: 350 грн та 600 грн. не свідчить про здійснення позивачем сплати таких грошових коштів / а.с.17, 37 /.

На копії товарного чеку № 21 від 20.04.2010 року про вартість діагностики не мається підпису осіби, від якої приймаються грошові кошти та підпису особи, яка приймає ці грошові кошти і тому вона не є допустимим доказом понесених витрат позивачем.

З таких обставин неможливо визнати, що відповідачем у звязку з несвоєчасним початком виконання обовязків страховика позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Оскільки за умовами полісу № ВС / 7860646 від 20.10.2009 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на страховика не покладався обовязок відшкодування моральної шкоди при здійсненні ДТП і ОСОБА_3 у відповідності до ст.23 ЦК України не було доведено наявності спричинення йому відповідачем моральної шкоди несвоєчасним початком виконання обовязків страховика, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Виходячи з наведеного судова колегія рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної і моральної шкоди з відповідача скасовує і у цій частині ухвалює нове рішення про відмову у задовленні вказаних вимог позивача.

За нормами ст.89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Тому рішення суду щодо стягнення судових витрат залишається без змін.

Керуючись ст.,ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Проксіма» задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2012 року в цій справі в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди з ТДВ „Страхова компанія „Проксіма на користь ОСОБА_3 скасувати і у задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: