Справа № 2119/2-о-53/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2012 року м.Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої, судді Шульги К.М. при секретарі Кліщ Л.П. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Скадовська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі, про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, яку мотивує тим, що протягом шлюбу з ОСОБА_2, який помер 09.12.1991 року, перебувала на його отриманні, оскільки працюючи продавцем у книжковому магазині, отримувала заробітну плату двічі меншу, ніж чоловік, який працював електрослюсарем на шахті ДП «Донбасантрацит». Заробітну плату чоловіка, яку той повністю їй віддавав, витрачала на придбання одягу та продуктів харчування, оплату комунальних послуг тощо. Просить встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка ОСОБА_2, померлого 09.12.1991 року, що необхідно їй для оформлення пенсії у звязку із втратою годувальника.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив на відсутність заперечень.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази та інші докази в їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 30.06.1963 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер 8 грудня 1991 року (а.с.6).

На підтвердження розміру отримуваної ОСОБА_2 заробітної плати заявницею надані копії відповідних довідок (а.с.7-9).

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за життя батько отримував заробітну плату більшу, ніж ту, що отримувала мати.

В судовому засіданні встановлено, що в період перебування у шлюбі ОСОБА_1 працювала, з 1996 року і по теперішній час отримує пенсію, проживає разом з сином.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що, за загальним правилом, право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сімї годувальника, які були на його утриманні ( ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»)».

Згідно статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

Непрацездатними членами сімї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сімї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Також слід зазначити, що за змістом частини 2 статті 1265 ЦК України утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сімї спадкодавця, але не менш як пять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Виходячи з системного аналізу наведених норм матеріального права, суд вважає, що до непрацездатних осіб, які мають право на отримання пенсії в звязку з втратою годувальника, оскільки знаходилися на його утриманні, ОСОБА_1 не відноситься, так як за час перебування у шлюбі і на момент смерті її чоловіка ОСОБА_2 була працездатною та працювала, отримувала заробітну плату, пенсійного віку не досягла, вад фізичного і розумового розвитку та інвалідності не мала, отже не може вважатись членом сімї померлого, який перебував на його повному утриманні, або одержувала від нього допомогу, яка була для неї основним джерелом засобів для існування. На теперішній час проживає разом з сином, який є працездатним.

Факт того, що ОСОБА_1 отримувала заробітну плату меншу від заробітної плати її чоловіка, не є підставою для застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині призначення пенсії у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заявницею не надано суду доказів того, що в період з 1963 по 1991 роки вона була непрацездатною особою та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 08.12.1991 року.

Отже у суду відсутні правові підстави для встановлення факту перебування заявниці на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 та втрати у звязку із його смертю джерела засобів для існування.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 62, 63, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Скадовському районі, про встановлення факту перебування на утриманні, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Скадовського

районного суду ОСОБА_4

23 листопада 2012 року