Справа № 1718/2-975/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю.В.

при секретарі Кудіній А. Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Надра, державний нотаріус Сарненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про визнання недійсним договору про передачу грошей та стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив визнати недійсним правочин від 20 квітня 2009 року про сплату ним на користь відповідачки 10000 доларів США за умови отримання у спадщину квартири АДРЕСА_1 від її матері ОСОБА_6 Оскільки квартира, яка йому належить на праві власності у відповідності до виданого 30 березня 2011 року державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на момент передачі грошей перебувала в іпотеці ВАТ КБНадра згідно договору від 29 листопада 2007 року, просив на підставі ст. 230 ЦК України стягнути на його користь з відповідачки в звязку з недійсністю правочину збитки у подвійному розмірі переданих коштів в сумі 10 000 доларів США.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 позов підтримали, пояснивши, що позивач домовився із відповідачкою про передачу їй грошей в сумі 13,5 тисяч доларів США, на що мати відповідачки повинна була оформити на нього квартиру. 20 квітня 2009 року позивач сплатив ОСОБА_4 5 000 доларів США, отримавши від останньої письмову розписку із зобовязанням переписати спірну квартиру на його користь після отримання решти грошей. 12 травня 2009 року позивач передав відповідачці суму 40000 грн., розписки на цю суму не взяв, в це й же день на його імя ОСОБА_6 оформила заповіт, однак в подальшому довідався, що квартира в заставі банку. Оскільки до позивача переходять обовязки спадкодавця за договором іпотеки, просив задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_4 позову не визнала, пояснивши, що її покійна мати ОСОБА_6 у 2007 році спірну квартиру передала в іпотеку ВАТ КБ "Надра" в забезпечення отримання нею кредиту в цьому ж банку. Не заперечувала обставин отримання від позивача коштів в сумі 5000 доларів США як частини оплати, однак домовленість була про подальше проживання матері у квартирі. Факт отримання від позивача суми 40000 грн. заперечувала. В звязку з раптовою смертю матері, повідомила позивача, що поверне йому кошти. Оскільки ОСОБА_3 не доплатив обумовленої суми і відмовився отримувати назад передану їй частину, просила в позові відмовити.

Представник ПАТ КБ "Надра" ОСОБА_2 підтвердив обставини передачі матірю позивачки ОСОБА_6 29 листопада 2007 року належної їй квартири в іпотеку в забезпечення кредитних зобовязань ОСОБА_4 і надав письмові докази про внесення квартири цієї дати до реєстру заборон її відчуження.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки від неї повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення рішення у відсутності третьої особи, яка не зявилась.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

За змістом свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 352, спадкоємцем майна за заповітом ОСОБА_6, яка померла 30 травня 2009 року, є ОСОБА_3 Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавиці ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування.

Таким чином, право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру виникло на підставі одностороннього безвідплатного правочину - заповіту ОСОБА_6, нотаріально посвідченого за її життя 12 травня 2009 року.

Моментом набуття цього права у позивача є дата реєстрації вищевказаного свідоцтва 30 березня 2011 року, з огляду на презумпцію чинності правочину саме з цього часу позивач являється одноосібним власником квартири.

З письмової розписки ОСОБА_7 від 20 квітня 2009 року вбачається, що вона отримала 5 тисяч доларів США грн. із зобовязанням переписати квартиру.

Проте на думку суду зазначений письмовий документ не може бути врахований судом як належний та допустимий письмовий доказ в обґрунтування заявлених вимог про вчинення правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків їх недійсності.

Доводи позивача про наявність між сторонами правовідносин щодо оплатного відчуження нерухомого майна є необґрунтованими, оскільки доведено, що відповідачка ОСОБА_4 не являється власником спірної квартири, і їй у відповідності до вимог ст. 658 ЦК України не належало право продажу цього майна.

Крім цього, згідно ст. 657 ЦК України купівля-продаж нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Не приймає до уваги суд представлену позивачем розписку і в обгрунтування обставин трьохсторонньої домовленості щодо порядку спадкування квартири з огляду на наступне.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухомість, його виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації,

У відповідності до вимог ст.ст. 209, 210 ЦК України правочин підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ж статті 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такого посвідчення та реєстрації.

Обов'язковість нотаріального посвідчення та державної реєстрації спадкового договору передбачена ст. 1304 ЦК України.

Оскільки позивач заперечував обставини нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору про оплатне відчуження квартири його користь чи виконання інших зобовязань щодо спадкування нерухомості, не можна вважати що такі правочини були вчиненими, а тому доводи ОСОБА_3 про застосування до цих правовідносин наслідків недійсності правочину є необгрунтованими.

На підставі викладеного, ст.ст. 210, 334 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Надра, державний нотаріус Сарненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, про визнання недійсним договору про передачу грошей та стягнення збитків відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 629 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: