_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2012 р. року,

Головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Лазнікові І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третіх осіб ОСОБА_4 та Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно та зняття його з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля BENZ модель 308D, 1985 року випуску, шасі № 829, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КХС №685755, виданого МРЕВ-1 УДІЇ УМВС України в Одеській області 07.11.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючим від імені ОСОБА_3, визнання права власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_1 та зняття його з під арешту накладеному Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управляння юстиції.

Судом встановлено, що 22.04.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 , діючим від імені ОСОБА_3, на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_5 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 03.03.2006 року №1438, який є власником автомобілю BENZ модель 308D, 1985 року випуску, шасі № 829, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КХС №685755, виданого МРЕВ-1 УДІЇ УМВС України в Одеській області 07.11.2005 року було укладено усний договір купівлі- продажу, відповідно до якого відповідач продав позивачеві вказаний автомобіль за 32000,00 гривень. ОСОБА_2 надав позивачеві довіреність ВРІ №770590 від 22.04.2011 року позивачу з правом керування вказаним автомобілем , тимчасового виїзду за кордон та з правом продажу вказаного автомобілю. Довіреність видана строком на 10 років по 22.04. 2021 року (а.с.6).

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.208 ЦК правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За довіреністю може здійснюватися представництво, яке ґрунтується на договорі. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч.1, ч.3 ст.244 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено саме договір на представництво, шляхом видачі довіреності на право користування і розпорядження спірним автомобілем, а не договір купівлі-продажу.

За довіреністю право власності на передане майно до повіреного, який діє від імені довірителя, не переходить, він лише зобов'язаний ( за винагороду чи без винагороди) відчужити це майно третім особам і повернути довірителю отримані від реалізації кошти. Водночас згідно з договором купівлі-продажу право власності на майно переходить до покупця після виконання ним усіх істотних умов договору.

Тобто за договором на представництво сторона, якій передано майно, права власності на нього не набуває і діє від імені власника цього майна.

Довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

Посилання позивача, як на доказ укладення договору купівлі-продажу автомобіля на довіреність від 22.04. 2011 року, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст.220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст.220 ЦК України суд може визнати дійсним лише той договір, який за законом підлягав нотаріальному посвідченню, але сторони уклали його без додержання цієї форми і одна зі сторін виконала його повністю або частково, а друга - ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору.

Для договору купівлі-продажу автомобіля таке посвідчення не є обов'язковим.

Транспортний засіб має особливості цивільного обороту, без зняття його з реєстрації у відповідності з вимогами закону, та переєстрації на нового власника перехід права власності на транспортний засіб неможливий.

На час ухвалення рішення судом першої інстанції, згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником спірного автомобіля є ОСОБА_3 ,тому на транспортний засіб Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управляння юстиції, яка на майно боржника було накладено арешт, зняти який по заяві ОСОБА_1 який не є власником транспортного засобу не можливо.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4 та Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля MERSEDES-BENZ модель 308D, 1985 року випуску, шасі № 829, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КХС №685755, виданого МРЕВ-1 УДІЇ УМВС України в Одеській області 07.11.2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючим від імені ОСОБА_3, визнання права власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_1 та зняття його з під арешту накладеному Першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управляння юстиції.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Луняченко В. О.