Справа № 2 - 2372/11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

8 лютого 2012 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, адміністрації Ленінського району виконкому Миколаївської міської ради про покладення обов'язку,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, адміністрації Ленінського району виконкому Миколаївської міської ради про визнання неправомірною відмову ОСОБА_3 дати згоду на оформлення самочинних забудов та зобов'язання адміністрації Ленінського району виконкому Миколаївської міської ради оформити самочинні забудови без згоди відповідачки. Позивач вказував на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом він є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 Співвласником другої частини житлового будинку є відповідачка ОСОБА_3 Зазначений житловий будинок належав його батькам та батькам чоловіка ОСОБА_3 - батьку ОСОБА_5, а потім матері - ОСОБА_6. В цілому житловий будинок мав 3 житлові кімнати, житлову площу 30,5 кв.м, вспоміжну площу 37,20 кв.м, та загальну площу 67,70 кв.м. За життя батьками для покращення житлових умов були побудовані деякі господарські споруди, а саме літня кухня літ.Б була переобладнана з сараю, сіни до літньої кухні літ.б, переобладнані з сараю, побудовані душ літ.Д, гараж літ.Г. За життя батьки не оформили ці забудови належним чином, а тому забудови не увійшли у свідоцтво про право на спадщину. Фактично ними користується відповідачка. Крім того, ОСОБА_3 в житловому будинку збільшила житлову площу на 11,7 кв.м за рахунок переобладнання прим.1-2 з кухні в житлову.

Розпорядженням адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.06.2010 року була визнана готовність всіх самовільних забудов та переобладнань до експлуатації, а сторонам необхідно було звернутися до МБТІ для реєстрації даного розпорядження. Проте після звернення ОСОБА_3 до адміністрації Ленінського району з заявою про скасування даного розпорядження в зв'язку з відсутністю її згоди на таке оформлення, розпорядженням адміністрації Ленінського району від 12.08.2010 року попереднє розпорядження було скасовано.

Посилаючись на те, що відмова ОСОБА_3 дати згоду на оформлення самочинно побудованих приміщень та переобладнання в житловому будинку порушує його права як співвласника житлового будинку, просив суд визнати відмову відповідачки дати згоду на оформлення самозабудов адміністрацією Ленінського району неправомірною, зобов'язати адміністрацію Ленінського району оформити винести розпорядження про готовність до експлуатації житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 без згоди ОСОБА_3

Ухвалою суду в якості третьої особи до участі у справі залучено Миколаївську міську раду.

У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги позову. Просили про його задоволення. Відповідачка позов не визнала. Вказуючи на те, що спірний гараж вона будувала з чоловіком за власні кошти, а також на безпідставність заявлених вимог, просила в позові відмовити.

Представник адміністрації Ленінського району та Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи судом повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачки вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

При цьоому наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати відмову ОСОБА_3 дати згоду на оформлення адміністрацією Ленінського району самовільних забудов та переобладнання в житловому будинку неправомірною та зобов'язати адміністрацію Ленінського району винести відповідне розпорядження про готовність до експлуатації житлового будинку та господарських споруд без згоди ОСОБА_3

В той же час, такого способу захисту права, який обрав позивач, не передбачено чинним цивільним законодавством в якості способу захисту прав у розумінні ст.16 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про покладення обов'язку є безпідставним, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3, адміністрації Ленінського району виконкому Миколаївської міської ради про покладення обов'язку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська