Справа № 2/1219/381/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2012 рокуНовопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Ю.О.Бондар

при секретарі О.Л.Котовій

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма Агро, про незаконне звільнення та поновлення на роботі, третя особа ОСОБА_3 заступник генерального директора ПП СВФ Агро,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2012 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма Агро, в якому просить суд: 1) скасувати наказ № 31-к від 24.09.2012 року Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми Агропро звільнення ОСОБА_1, у звязку з однократним грубим порушенням трудових обовязків, п. 1 ст. 41 КЗпП України; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керуючого Північно-Західним регіоном (Новопсковського району) з 24 вересня 2012 року; 3) стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за дні вимушеного прогулу з 24.09.2012 року по день поновлення на роботі; 4) стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні позивач наполягав на вимогах, просив позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог зазначив, що з 11.04.2003 року він працював керуючим відділення Донцівське, відповідно до наказу № 25-а від 11.04.2003 року. 01.03.2005 року відповідно до наказу №3-к його переведено на посаду регіонального керуючого Новопсковським регіональним управлінням, 01.02.2011 року згідно наказу №365 назву посади змінено на заступника керуючого Північно-Західним регіоном (по Новопсковському районі). 24.09.2012 року його було звільнено з посади заступника керуючого Північно-Західним регіоном (по Новопсковському районі) за п.1 ст. 41 КЗоТ України. Наказ про його звільнення вважає незаконним, та таким що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що в наказі про розірвання трудового договору у звязку з однократним грубим порушенням трудових обов*язківвказано, що підставою для звільнення його від займаної посади являється ОСОБА_2 перевірки відділення по Північно-Західному регіону (Донцівка) від 10.09.2012 року, пояснення агронома від 10.09.2012 року та акт розрахунку врожайності від 20.09.2012 року, але він з вищевказаними актами не був ознайомлений, вперше чує, що була проведена перевірка відділення та був зроблений розрахунок врожайності. Та пояснив, що раніше порушень трудової дисципліни не мав, вважає, що це являються неприязні стосунки з керівництвом. Не до отримання запланованого врожаю не є порушенням трудової дисципліни. Згідно акту перевірки за не проведення агротехнічних заходів відповідає не він, а агроном, крім того в казаний період часу він знаходився на лікарняному. Агротехнічні заходи проводилися на указаних полях, що підтверджується подорожніми листами, які він надав. Пояснень письмових чи усних по причині звільнення в нього ніхто не питав та не відбирав, від дачі пояснень він не відмовлявся. Після отримання наказу він оскаржив дії керівництва до суду. Але так яка він працював з 11.04.2003 року по 24.09.2012 року та весь цей час проживав і проживає в с. Донцівка, його односельчани були та є працівниками ПП СВФ Агро, за не законне звільнення він зазнав душевних страждань і змушений прикладати значні додаткові зусилля для виконання своїх обов*язків.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, пояснила, що наказ № 31-к від 24.09.2012 року виданий з додержанням вимог чинного трудового законодавства. В наказі зазначено, що позивач, в силу своїх посадових обовязків несе відповідальність за виконання робіт по обробці земельних ділянок відділення Донцівка. На частині перевірених полів, загальною площею 283 га не виконано технологічну операцію боронування, як наслідок цього порушення, підприємство недоотримало врожай на суму близько одного мільйону гривень. Виконання технологічної операції не було забезпечено позивачем, що є його службовим обовязком.

Третя особа на боці відповідача заступник генерального директора з економіки ПП СВФ АгроОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на полях вказаних в ОСОБА_4 перевірки проводилось каткування та боронування після посівів соняшника, не до отримання врожаю було в наслідок засухи та не виділення і відсутності гербіцидів. При ньому в обідній перерві біля дому ОСОБА_1 в його присутності два представника ПП СВФ Агро вручили під підпис наказ про звільнення. ОСОБА_1 зробив напис, що з наказом не згоден. Пояснень від ОСОБА_1 не відбирали, акт не складали та трудову книжку не віддавали.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що вони працюють ревізорами в ПП СВФ Агро. По завданню керівництва були направленні в с. Донцівка для вручення ОСОБА_1 наказ про звільнення, трудову книжку не передавали. Керівництво просило відібрати пояснення від ОСОБА_1, але він відмовився, на підставі цього ними було складено акт про відмову дати письмове пояснення.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він працює начальником служби економічної безпеки ПП СВФ Агро, здійснює контроль за економічною безпекою відділення Донцівка де є керівником ОСОБА_1 По завданню керівництва 10.09.2012 року він та представник відділу контролю рослинництва служби економічної безпеки ОСОБА_9 здійснювали перевірку полів №13/119 га., № 26/114 га, №39/50 га по північно-західному регіону (Донцівка), де були виявлені значні порушення технології вирощування (доглядом за посівами соняшника), при перевірці ОСОБА_1 присутній не був, так як він знаходився на лікарняному, пояснення від нього не відбирались. Раніше він отримав інформацію про те, що ОСОБА_1 використовує їхню техніку для обробки інших земел. На підставі цього була зроблена перевірка, але до дисциплінарного стягнення його не було притягнуто, других дисциплінарних стягнень у нього не було.

В травні місяці була розмова с керівництвом про майбутній врожай, ОСОБА_1 обіцяв, що врожайність буде така як і запланована, але не виконав свої обіцянки, за що його і було звільнено.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії АВ №564252 від 11.04.2004 року позивач ОСОБА_1, 11.04.2003 року був призначений на посаду керуючого відділенням Донцівське, відповідно до наказу № 25-а від 11.04.2003 року, 01.03.2005 року відповідно до наказу №3-к його переведено на посаду регіонального керуючого Новопсковським регіональним управлінням, 01.02.2011 року згідно наказу №365 назву посади змінено на заступника керуючого Північно-Західним регіоном (по Новопсковському районі). .

Згідно до наказу Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма Агро № 31-к від 24.09.2012 року ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади у зв*язку з однократним грубим порушенням трудових обовязків, на підставі п.1 ст.41 КЗпП України.

Підставою для звільнення ОСОБА_1, за наказом №31-к від 24.09.2012 року є те, що у Північно-Західному регіоні (Донцівка) встановлено грубе порушення технології вирощування сільськогосподарської культури соняшника. Загальні посіви площею 283 га сильно засмічені однолітнім буряном (на 1 одиницю рослини соняшника приходиться до 10 рослин буряна). Стан посівів свідчить про невиконання передбаченої технологічної операції боронування до сходів посівів та після сходів посівів. Таким чином прямі збитки повязані з неможливістю отримати планову врожайність соняшника складають близько 270 т. на суму 1 млн. грн.

Таким чином, судом встановлено, що звільненню позивача з займаної посади відповідно наказу № 31-к від 24.09.2012 р. передувало лише однократне грубе порушення трудових обовязків, а саме порушення технології вирощування соняшника. Однак дисциплінарні стягнення до позивача не застосовувалися.

Відповідно до п.3 ч.І ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У п. 22, постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів№ 9 від 06.11.1992 року зазначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п.1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Таким чином, звільнення за однократним грубим порушенням трудових обовязків, можливе лише в разі виявлення таких порушень, та за умови накладення дисциплінарного стягнення за кожне з порушень з додержанням правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Аналізуючи докази у справі, суд дійшов висновку про те, що за однократне грубе порушення трудових обовязків, до працівника раніше дисциплінарне стягнення не застосовувалось. Отже, звільнення позивача було проведено незаконно, з порушенням вимог ч. 1 п. 1 ст. 41 КЗпП України, в звязку з чим наказ від 24.09.2012 р. підлягає скасуванню.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, звільняючи позивача з посади в наказі № 31-к від 24.09.2012 р. вказує на однократне грубе порушення вчинене позивачем, які виявлені 10.09.2012 р. згідно до акту перевірки відділення по Північно-Західному регіону (Донцівка).

У відповідності до ч.1 ст.235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до вимог ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що справа про поновлення на роботі ОСОБА_1 розглядалася судом менше одного року.

З наданої до суду копії трудової книжки вбачається, що позивач після звільнення його 24.09.2012 р. з роботи не працевлаштовувався, таким чином не отримував заробітну плату.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Відповідно до п.8 вищевказаної Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (година) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З дослідженої судом довідки про доходи ОСОБА_1 встановлено, що за останні 2 місяці роботи, що передували його звільненню, заробітна плата за липень 2012 р. становить 8584,00 грн., а за серпень 2012 р. складає 2730,92 грн. Таким чином, середньомісячна заробітна плата позивача становила 5657,46 грн. ((8584,00+2730,92):2).

У відповідності до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 257,16 грн. (11 314,90 грн.: 44), де 11 314,90 грн. - заробітна плата за відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні, а 44 - число відпрацьованих робочих днів протягом липня, серпня 2012 р.).

Разом з тим, середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі становить 15 943,92 грн. (257,16 грн. х 62 дні), де 257,16 грн. являється середньоденним заробітком, а 62 - становить число робочих днів протягом 24.09.2012 р. по 19.12.2012 р.).

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення із відповідача 10000 грн. моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що позивача ОСОБА_1 звільнено незаконно, внаслідок чого порушено його трудові права, що призвело до переживань і завдання такими діями моральної шкоди, беручи до уваги характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач і виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення із відповідача 10000 грн. моральної шкоди підлягає до задоволення частково, у розмірі 5000 грн.

Зважаючи на те, що позивач за цією категорією справи відповідно до п.1 ст.5 Закону України Про судовий збірзвільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволенні частково, то суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь держави у сумі 214,60 грн. на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі та виплаті заробітної плати в межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 88,209,212-215,218,223, 367 ЦПК України, ст.ст. 40 ч.3, 41 ч.1 п. 1, п.5 ч.1 ст.43-1, 43, 147, 148, 149, 235, 237, 237-1 КЗпП України, п.п.2,8 Порядку розрахунку середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів№ 9 від 06.11.1992 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма Агро, про незаконне звільнення та поновлення на роботі, третя особа ОСОБА_3 заступник генерального директора ПП СВФ Агро, задовольнити частково.

Скасувати наказ №31-к від 24.09.2012 р. Приватного підприємства сільськогосподарського виробничої фірми АГРОпро звільнення ОСОБА_1 у звязку з однократним грубим порушенням трудових обов*язків, п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керуючого Північно-Західним регіоном (Новопсковського району) з 24 вересня 2012 року.

Стягнути з Приватного підприємства сільськогосподарського виробничої фірми АГРОна користь ОСОБА_1 заробітну плату за дні вимушеного прогулу з 24.09.2012 року по день поновлення на роботі у розмірі 15943,92 грн. та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного підприємства сільськогосподарського виробничої фірми АГРОсудовий збір на користь держави у розмірі 214,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення однієї середньомісячної заробітної плати в сумі 5657,46 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: