Справа № 2-57/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2012 року.

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Сичовій Я.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «ПриватБанк»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту рішення Банк), звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, які у подальшому уточнював (а.с. 196-197). Просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №PLRMGK від 27 грудня 2007 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити ОСОБА_2 і зняти її з реєстрації у переданому в іпотеку будинку.

Представник позивача ОСОБА_1, посилаючись на умови укладених договорів кредиту та іпотеки, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула. Про розгляд справи повідомлялась через начальника слідчого ізолятора УМВС України в Полтавській області, оскільки перебуває під вартою у зв»язку із розслідуванням кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (а.с. 191, 204-205, 211).

Представник відповідача - КМУ ГУМВС України в Полтавській області, залучений до участі у справі ухвалою суду від 06 травня 2010 року, в судове засідання не з»явився, справу просив слухати без його участі та покладався на розсуд суду (а.с. 88, 92).

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив наступні фактичні обставини справи:

27 грудня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №PLRMGK, відповідно до умов якого Банк надав відповідачці кредит на придбання нерухомості у сумі 100 000 доларів США, а також у розмірі 26 000 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення коштів 27 грудня 2027 року. У забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки №PLRMGK від 27 грудня 2007 року. Згідно з цим договором ОСОБА_2 надала в іпотеку Банку нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Вадима Бойка, буд. 1/31, та в цілому складається з: житлового будинку літ. А,а,а2,ап.,аг, загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м.; сараю літ.Б, вбиральні літ. В, гаража літ.З, магазину літ.Л, водовіду літ. К, огорожі №1,2, вимощення №3.

Відповідач тривалий час своїх зобов»язань не виконує. Станом на 10 квітня 2012 року її заборгованість перед Банком за кредитним договором №PLRMGK від 27 грудня 2007 року становить 201 255,80 доларів США, що по курсу НБУ (1 долар США = 7,985 грн.) дорівнює 1 607 027,56 грн., і складається з:

- 101 263,19 доларів США заборгованість по тілу кредита,

- 42 295,62 долара США заборгованість по процентам,

- 7 800,00 доларів США заборгованість по комісії,

- 49 896,99 доларів США пеня.

12 серпня 2011 року Банк надіслав відповідачці вимогу про повернення суми кредиту в повному обсязі в 30-денний строк з дня отримання цієї вимоги, попередив про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки та вимагав виселення із будинку (а.с. 212, 213).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої частиною 1 статті 38 цього Закону. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Як роз»яснив Пленум Вищого спеціалізованого Суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця ...

Із договору іпотеки вбачається, що предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями №1/31 по вул. Вадима Бойка у м. Кременчук, що «розташовані на землі державної форми власності»(а.с. 10).

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Банку слід задовольнити частково і у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарськими будівлями №1/31 по вул. Вадима Бойка. Не підлягає задоволенню вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості в сумі 201 255,80 доларів США, оскільки це буде подвійним стягненням боргу з відповідачки. Суд відмовляє у задоволенні вимоги про звернення стягнення на земельну ділянку, оскільки вона не є предметом іпотеки і перебуває у власності територіальної громади. Передчасною є вимоги до Кременчуцького УМВС про зняття відповідачки з реєстрації, оскільки спору між Банком та УМВС немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «ПриватБанк»до ОСОБА_2 задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №PLRMGK від 27 грудня 2007 року в розмірі 201 255,80 доларів США (що відповідає 1 607 027,56 грн. за курсом 1 долар США= 7,985 грн.), розрахованої станом на 10 квітня 2012 року, звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Вадима Бойка, буд. 1/31, та в цілому складається з: житлового будинку літ. А,а,а2,ап.,аг, загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м.; сараю літ.Б, вбиральні літ. В, гаража літ.З, магазину літ.Л, водовіду літ. К, огорожі №1,2, вимощення №3.

Звернення стягнення здійснити шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк»( 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, з отриманням Витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ «ПриватБанк»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселити ОСОБА_2 із житлового будинку № 1/31 по вул. Бойка у м. Кременчуці.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ПриватБанк»понесені позивачем судові витрати в сумі 1738,50 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя