АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/692/2012 Номер провадження 22-ц/1690/692/2012Головуючий у 1-й інстанції 16022012 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року позивач ОСОБА_4 /на даний час ОСОБА_3/ С.В. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 22.08. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2011 року позовна заява ОСОБА_3 задоволена повністю.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, 22.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись з даним рішенням суду, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просив оскаржуване ним рішення місцевого скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 /ОСОБА_3/ С.В. задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується ніким зі сторін, що з 30 грудня 1995 року по 14 грудня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

22 серпня 2000 року у них народилася дочка ОСОБА_4, яка після розірвання шлюбу батьків проживає зі своєю матірю ОСОБА_3 /ОСОБА_4/ С.В. позивачкою у справі та знаходиться на її утриманні.

Також судом встановлено, що позивачка ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за новонародженою 26.09.2011 року дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги позивачки у повному обсязі, та, визначаючи відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1000 грн. щомісячно, суд першої інстанції, не повно зясував та врахував обставини, передбачені ст. 182 ч.1 СК України, зокрема щодо матеріального стану відповідача та спроможності останнього сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, у справі відсутні докази щодо отримуваних відповідачем доходів, при цьому судом встановлено, що останній взагалі ніде не працює.

Виходячи із вищенаведених обставин, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в той час як стягнуті за рішенням суду з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини значно перевищують гарантований законом мінімум без зазначення правових підстав щодо цього, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду в частині визначення розміру стягнутих на користь позивача аліментів, частково задовольнивши апеляційну скаргу відповідача, та зменшити розмір стягнутих із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 /ОСОБА_2/ С.В. аліментів до 500 грн. щомісячно.

В іншій частині судове рішення ухвалене з дотриманням вимог закону, тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2011 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1000 грн. щомісячно до 500 грн. щомісячно, починаючи з 12 липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття 22 серпня 2018 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: