Справа № 1013/7472/2012
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26жовтня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернов Д. Є.

при секретарі Радзівон С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція про порушення правил добросусідства та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачі у серпні 2012 року, звернулися до суду з позовом про порушення правил добросусідства та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги, тим, що протягом тривалого часу ОСОБА_3 (далі-Відповідач) порушує правила добросусідства, передбачені ст. 103 ЗК України - той спосіб, в який ОСОБА_3 використовує власну земельну ділянку, завдає їм значні незручності - неприємні запахи, шумове забруднення, Відповідач ставить свій автомобіль на подвір'ї свого будинку на відстані бл. 2.5 м. від вікна їхнього будинку - клубки відпрацьованого газу та шум від авто потрапляють до їхнього будинку через відчинені вікна. Також, вказують, що Відповідач розташувала свою вигрібну яму на відстані бл.4 м. від їхнього будинку, в результаті чого, вони постійно зазнають незручностей через неприємні запахи від цієї ями, особливо в ті моменти, коли її очищає спецтранспорт, що відбувається декілька разів на рік. Близьке розташування вигрібної ями до стін їхнього житлового будинку викликає появлення тріщин та відшарування штукатурки на стінах та стелі мого будинку, що небезпечно для будинку.

Позивачі зазначають, що у відповідь на їхнє звернення 21.06.2012р. фахівцями СЕС спільно з представником КП Контроль благоустроюІрпінської міської ради 16.07.2012р. з виїздом на місце проведено обстеження домоволодіння Відповідача. Під час перевірки встановлено, що на території домоволодіння гр. ОСОБА_3 за адресою: м. Ірпінь, вул. Толстого 4-в обладнана вигрібна яма. Відстань від люка вигрібної ями до стін нашого будинку складає 4.46 м, що не відповідає нормативній відстані 15 м згідно п. 3.25а ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. На час перевірки вигрібна яма була заповнена повністю, в зв'язку з чим встановити межі ями не вдалось. В зв'язку з чим, з метою забезпечення доказів, необхідно повторно направити комісію із представників КП Контроль благоустроюІрпінської міської ради та Ірпінської СЕС для встановлення меж вигрібної ями. Договір на вивіз рідких стоків не представлений. Вказують, що умови для переносу вигрібної ями на відстань не менше 8 м на земельний ділянці відповідача існують, що підтверджується листом Ірпінської міської ради від 11.11.2002р.

Крім того, на час обстеження на подвір'ї гр. ОСОБА_3 знаходився легковий автомобіль на відстані 3.56 м. від вікон їхнього будинку, хоча на земельній ділянці відповідача і побудований гараж. Згідно п. 7.50 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселеньвідстань від відкритих автостоянок (з кількістю автомобілів не більше 10) до житлових будинків має бути не менше10 м.

Зазначають, що порушення відносин добросусідства зі сторони сім'ї Відповідача має тривалий характер, що підтверджується постановами адміністративної комісії Ірпінського міськвиконкому від 15.03.2001 р. та від 18.10.2000 p., згідно яких, чоловіку відповідача - ОСОБА_4 за порушення ст. 152 КУпАП (порушення правил благоустрою) неодноразово було винесено попередження.

Вказують, шо у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, що полягає у порушенні відносин добросусідства, вони зазнали душевних страждань, було порушено їхній звичний спосіб життя, вони не мали змоги в повній мірі використовувати свою земельну ділянку за її цільовим призначенням та вимушені були протягом останніх 10-ти років витрачати свій час на звернення із скаргами на дії відповідача до державних органів. У їхньому будинку проживає 4-місячна дитина - їхня правнучка, на здоров'я якої можуть негативно вплинути неприємні запахи від вигрібної ями та легкового автомобіля Відповідача. Завдану їм моральну шкоду вони оцінюють в розмірі 20000 гривень.

В звязку з вищевикладеним, просили зобов'язати Відповідача перенести вигрібну яму, обладнану на території її домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Ірпінь, вул. Толстого 4-в, на нормативну відстань 15 м від стін їхнього житлового будинку, зобов'язати Відповідача розмістити стоянку свого легкового автомобіля на відстані не менше 10 м від їхнього житлового будинку та стягнути з неї на їхню користь 20 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Позивачі в судове засідання зявилися, позов підтримали в повному обсязі, зменшили свої позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та просили стягнути 10,000 грн.

Відповідач в судове засідання зявилася, позов не визнала в повному обсязі, просила відмовити в його задоволені.

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, до суду надали заяву з проханням розглядати справу у їхню відсутність.

Заслухавши пояснення позивачів, відповідача, та вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Позовні вимоги Позивача про порушення правил добросусідства та стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є сусідами.

З приводу зобовязання Відповідача розмістити стоянку свого легкового автомобіля на відстані не менше 10 від їхнього житлового будинку, суд відмовляє з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі, дійсно неодноразово зверталися до Ірпінської міської ради з проханням провести обстеження земельних ділянок на предмет їх відповідності державним будівельним та санітарним нормам, що підтверджується зверненнями ОСОБА_1 до Ірпінського міського голови від 12.06.2012 року (а.с.9), зверненнями ОСОБА_1 до Ірпінської міської СЕС від 19.06.2012 року (а.с.11). На дані звернення позивача ОСОБА_1 фахівцями Ірпінської міської СЕС м. Ірпеня проводились перевірки дотримання санітарного законодавства (а.с.12), складалися протоколи про адміністративні правопорушення (а.с.14-15, 17) та чоловік Відповідача неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою (а.с.16,18). Однак, суд не може розцінювати зберігання власного автомобіля на території свого домоволодіння, як порушення Відповідачем санітарних норм та законних прав та інтересів Позивачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Відповідно до п. 2.21 Наказу МОЗ України № 145 від 17.03.2011 року Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місцьрідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах).

Згідно з п. 2.22 Наказу МОЗ України № 145 від 17.03.2011 року Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством.

У відповідності до ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря , земельні ділянки та інше.

Стаття 104 ЗК України регулює окремий різновид порушення правил добросусідства, що полягає у здійсненні на сусідній земельній ділянці діяльності, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на оточуюче природне середовище та завдати шкоди здоров'ю людей.

Суд вважає, що дійсно вигрібна яма розміщена із порушенням вимог чинного законодавства, однак переобладнати її на відстань 15 м у Відповідача немає технічної можливості, що підтверджується листом Ірпінської міської рада Київської області № 2264/01-14 (а.с.13), можливе переобладнання вигрібної ями можливе лише на відстань 8 м від житлового будинку позивачів, що також не відповідає вимогам п. 3.25 А ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинового звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, суд відмовляє позивачам в задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., тому що не вбачає законних підстав для стягнення моральної шкоди із Відповідача. Позивачами в судовому засіданні не було доведено факт втрат майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, так і тим, що моральна шкода заподіяно їм Відповідачем.

Крім того, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14.02.2002 р. по справі №2-207/2002 (а.с.39-44) за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (чоловік відповідача по справі №1013/7472/2012) про усунення перешкод в користуванні будинком та відшкодування моральної шкоди, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому вимоги позивача, про порушення правил добросусідства та стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є безпідставними.

Наведені обставини стверджуються копією звернення ОСОБА_1 до Ірпінського міського суду від 12.06.2012 року, звернення ОСОБА_1 до Ірпінської міської СЕС від 19.06.2012, листом державного закладу Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станціявід 23.07.2012 року № 03/01-04-02-3445, проколами засідання адміністративної комісії Ірпінського міськвиконкому від 07.06.2000 року, жовтня 2000 року, 15.03.2001 року, постановами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 від 18.10.2000 року 15.03.2001 року, копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14.02.2002 р. по справі №2-207/2002 та іншими матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 13, 23 ЦК України, ст. ст. 103, 104 ЗК України, п.п. 2.21, 2.22 Наказу МОЗ України № 145 від 17.03.2011 року Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди), керуючись ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 15, 30, 57, 60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в позові повністю.

Копію рішення направити третій особі для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5