Справа № 403/8168/12
Провадження № 2/403/3559/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2012 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання договору та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» про усунення перешкод та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що 21 квітня 2001 року між Колективним (народним) виробничим підприємством «Дніпропетровський комбайновий завод» та ОСОБА_1 було укладено договір дольової участі в будівництві. Відповідно до вказаного Договору сторони обєднали свої зусилля для досягнення спільної господарської мети спільного проектування, будівництва і подальшої експлуатації будівлі виробничо-складських нежитлових приміщень, загальною площею 655,3 кв.м., розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27. За умовами договору після виконання зобовязань ОСОБА_1 набуває право власності на збудований обєкт, а позивач право користування вищевказаним обєктом. Після завершення будівництва обєкта відповідач не надає позивачеві вільного доступу до приміщення, в чому позивач вбачає порушення власних прав та інтересів та вважає необхідним розірвати договір про дольову участь у будівництві від 21.04.2001 р.

ОСОБА_1 проти заявленого позову заперечував та надав суду зустрічний позов, який прийнято до спільного розгляду з основним. В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що не має можливості оформити право власності на збудовану будівлю виробничо-складських приміщень, загальною площею 655,3 кв.м., розтішовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27, з огляду на той факт, що будівля занходиться на земельній ділянці, яка належить позивачу, а позивач, в свою чергу, не надає вільного доступу до будівлі, чим порушує його права як власника речі. У звязку з чим просить суд усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном та визнати право власності на будівлю виробничо-складських нежитлових приміщень. Крім того, оформленню права власності на обєкт за ОСОБА_1 перешкоджає той факт, що будівля перебуває на балансі позивача.

В судове засідання представник Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав свій позов та заперечував проти задоволення зустрічної позовної заяви.

ОСОБА_1 в судове азсідання не зявилась, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона підтримала зустрічний позов та заперечувала проти первинного позову.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

В звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що первинний позов задоволенню не підлягає, вимоги за зустрічною позовною заявою підлягають задоволенню.

Як встановлено судом 21 квітня 2001 року між Колективним (народним) виробничим підприємством «Дніпропетровський комбайновий завод» та ОСОБА_1 було укладено договір дольової участі в будівництві, відповідно до умов якого сторони обєднали свої зусилля для досягнення спільної господарської мети спільного проектування, будівництва і подальшої експлуатації обєкта - будівлі виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ.Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27.

Відповідно до п.1.4 Договору про дольову участь у будівництві після виконання зобовязань ОСОБА_1 набуває право власності на обєкт, а позивач право користування вказаним обєктом.

Відповідно до п.2.1 Договору з метою забезпечення спільної діяльності згідно умов укладеного договору, позивач надає під будівництво обєкта земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників,27.

Вказана земельна ділянка, загальною площею 45,20 га належить позивачеві на підставі Державного акта на право користування землею, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області.

Згідно п.2.3 Договіору відповідач надає для забезпечення сумісної діяльності грошові кошти і здійснює будівельні роботи по будівництву обєкта своїми силами та шляхом залучення зусиль третіх осіб.

Відповідно до п.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження факту наявності перешкоди у доступі до збудованої будівлі виробничо-складських приміщень, загальною площею 655,3 кв.м., розташованої за адресою:м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, в даному випадку позовні вимоги за основним позовом є безпідставними та необґрунтованими.

Позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В результаті проведеної самовільної реконструкції, перепланування та зміни функціонального призначення зявилась будівля виробничо-складських нежитлових приміщень (Літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., яка складається з: 1 виробниче приміщення, загальною площею 438,8 кв.м., 2 склад, загальною площею 151,6 кв.м., 3 склад, загальною площею 15,3 кв.м., 4 склад, загальною площею 49,6 кв.м., за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27.

Після проведення Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради технічної інвентаризації даний обєкт нерухомого майна відображений у технічному паспорті від 15.06.2012 р. як такий якому було змінено функціональне призначення та який вимагає вирішення питання щодо прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до Технічного висновку за результатами інструментального обстеження будівельних конструкцій будівлі виробничо-складських нежилих приміщень по вул..Ударників, 27 у м. Дніпропетровську від 12 вересня 2011 р., виконаного Приватним підприємством «МАРТ» (державна ліцензія України АВ №193170, видана Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, термін дії ліцензії з 06 жовтня 2006 року по 06 жовтня 2011 р.), будівля в цілому та основні несучі конструкції знаходяться в задовільному стані і придатні до подальної експлуатації.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До кола способів захисту цивільних прав та інтересів чинним законодавством віднесено припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обовязку в натурі.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

На підставі вищенаведеного, керуючись, ст. 4, 10, 60, 88, 123, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання договору залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» про усунення перешкод та визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю віиробничо-складських нежитлових приміщень (Літ. Ш-1), загальною площею 655,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27, без додаткового прийняття в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.