Справа № 1321/109/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2012 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи управління Держкомзему в Сокальському районі про усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 третьої особи управління Держкомзему в Сокальському районі про усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою, в позовній заяві вказавши, що вони є власниками будинковолодіння АДРЕСА_1 в м.Сокалі згідно свідоцтва про право власності виданого Червоноградським МБТІ 25.01.1996 року. На підставі Державного акта про право приватної власності на землю виданого на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Сокальської міської ради від 26.04.1996 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів про право власності на землю за №405 ОСОБА_2 належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,0521 га в межах згідно плану. Суміжним землекористувачем за описом меж від В до Г вказаної земельної ділянки, на час її приватизації, була ОСОБА_5, яка проживала в АДРЕСА_2. На даний час суміжним землекористувачем є ОСОБА_4 З 2008 року, відколи відповідачка стала власником будинковолодіння та земельної ділянки вона постійно створює позивачам перешкоди у користуванні будинком та земельної ділянкою. Зокрема, на господарських будівлях відповідачка не встановила ринв, в результаті чого житловий будинок позивачів псується, руйнується фундамент, внаслідок надмірної вологості під час періоду дощів. Також частина господарської будівлі біля 0,76 м. від межі, знаходиться на подвір'ї позивачів. При розмежуванні земельних ділянок відповідач зобов'язана керуватись технічною документацією, згідно якою придбано земельну ділянку. Зазначають, що стара огорожа була зроблена з підручних матеріалів і не мала чітко вираженої лінії. В липні 2011 року ОСОБА_4 встановлюючи нову огорожу захопила 0,46 м. по ширині їх земельної ділянки, яка зменшилась і не відповідає технічній документації, оскільки від кута їх будинку до огорожі відповідача розмір земельної ділянки становить 4,65 м., а від прибудівки лише 2,99 м. Внаслідок зменшення розміру земельної ділянки позивачів зменшилась ширина заїзду на подвір'я на 0,50 м., що ускладнює проїзд автомобілем та вантажним транспортом. Позивачі звертались до відповідних служб та земельної комісії Сокальської міської ради і за їх зверненням попередили чоловіка відповідачки зупинити встановлення бетонної огорожі. Проте на звернення позивачів відповідач не реагує, тому вони звертаються до суду з даним позовом. Просять суд зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в здійсненні прав власника в користуванні житловим будинком встановивши ринви на господарських будівлях, що знаходяться на межі земельної ділянки позивачів; зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою розміром 0,0521 га встановивши межові знаки на відстані, що вказана на плані їх земельної ділянки на час її приватизації 26.04.1996 р., а також відновити її розміри до 0,521 га.; зобов'язати ОСОБА_4 знести частину господарської будівлі, що знаходиться на земельній ділянці позивачів та займає площу розміром 0,76 м.

Ухвалою від 29.03.2012 року у даній справі зупинено провадження по справі у зв'язку з призначенням будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 05.06.2012 р. за клопотанням експерта залучено КП «Луцькміськбуд» для проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 06.08.2012 р. провадження по справі відновлено.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали в повному обсязі та просили позовні вимоги задовольнити, в обгрунтування надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали та в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав , просив в задоволенні позовних вимог відмовити та пояснив, що з боку відповідача не має жодних порушень меж земельних ділянок.

В судовому засіданні спеціаліст земельно кадастрового бюро ОСОБА_8 повідомила, що станом на 1996 рік карточок закладок не було, а заміри проводились рулеткою. Тобто, заміри щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_2, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в м.Сокалі проводились в 1996 році рулеткою. Відповідно до основних положень створення топографічних планів масштабів, затверджених наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при КМУ №3 від 24.01.1994 р., при проведенні замірів земельної ділянки позивачів використовувався масштаб 1:500 і при даному масштабі допустима похибка 0,15 см.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-1063 від 09.06.2006 р. виданого Сокальською державною нотаріальною конторою.

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ 2002 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0521 га в межах згідно з планом по АДРЕСА_1 в м.Сокалі, яка надана на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Сокальської міської ради народних депутатів від 26.04.1996 року, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Як встановлено з висновку №7393 судової будівельно-технічної експертизи від 19.07.2012 року межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 в м.Сокалі Львівської області у фактичному користуванні складає 0,5777 га. Відмічено невідповідність лінійного поміру «11,39» (між житловим будинком та літньою кухнею) в правовстановлюючому документі та в натурі - «10,55» при незмінності існуючих межових знаків (від А до Б на Схемі). Даний фактор та спосіб вимірювання земельних ділянок в 1996 році (ймовірно рулеткою) могли привести до такої різниці в площі земельної ділянки згідно правовстановлюючого документа та в натурі. Розміри (зокрема ширина) земельної ділянки на даний час не відповідають правовстановлюючому документу. Зокрема ширина земельної ділянки з західної сторони (АДРЕСА_1) збільшена - 12,81 м. при визначеній - 12,12 м. при незначному зміщенні в північному напрямку. Площа земельної ділянки не відповідає метричним даним, визначеним в технічній документації по виготовленню правовстановлюючого документу і складає 0,0577 га.

На даний час існує зміщення межових знаків даної земельної ділянки. Як видно на плані (а.с.12), від В до Г на час приватизації існувала металева огорожа (ймовірно сітка рябця згідно умовних знаків). На даний час дана межа визначена частково залізобетонною огорожею, частково шиферною, частково відсутня. При цьому вона незначно зміщена в північному напрямку - на відрізках «16,89», «9,79»; зміщена в південному напрямку - на відрізку «12,29», «4,31», що привело до зменшення відстані між верандою 1-1 житлового будинку АДРЕСА_1 та північною огорожею садиби №60 до 3,15 м.

Також існує зміщення межових знаків з східної, західної сторін досліджуваної земельної ділянки, з північної на відрізках «12,49», «2,0», «7,11».

На підставі ч.1 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обрати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно ч.1 ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Відповідно до п.б ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ч.1 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Судом встановлено, що заміри по приватизації земельної ділянки ОСОБА_2, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в м.Сокалі проводились в 1996 році рулеткою, при проведенні замірів земельної ділянки позивачів використовувся масштаб 1:500 На даний час існує зміщення межових знаків даної земельної ділянки. Межа вказаної ділянки незначно зміщена в північному напрямку - на відрізках «16,89», «9,79»; зміщена в південному напрямку - на відрізку «12,29», «4,31», що привело до зменшення відстані між верандою 1-1 житлового будинку АДРЕСА_1 та північною огорожею садиби №60 до 3,15 м. Також існує зміщення межових знаків з східної, західної сторін досліджуваної земельної ділянки, з північної на відрізках «12,49», «2,0», «7,11».

Таким чином, відстань між верандою 1-1 житлового будинку АДРЕСА_1 та північною огорожею садиби №60 по фактичному користуванні становить - 3,15 м., а згідно лінійних промірів в Державному акті на право приватної власності на землю Серія ЛВ 2002 та в технічній документації до нього по його складанню становить 3,26 м .

Згідно основних положень створення топографічних планів масштабів, затверджених наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при КМУ №3 від 24.01.1994 р., - допустима похибка при проведенні замірів земельної ділянки при масштабі 1:500 становить 0,15 см.

Суд, також враховує, що площа земельної ділянки позивачів не відповідає метричним даним, визначеним в технічній документації по виготовленню правовстановлюючого документу і складає 0,0577 га.

Таким чином, в позовній вимозі про зобов'язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою розміром 0,0521 га встановивши межові знаки на відстані, що вказана на плані їх земельної ділянки на час її приватизації 26.04.1996 р., а також відновити її розміри до 0,521 га. слід відмовити.

З пояснень позивачів та представника відповідача встановлено, що під час розгляду даної справи відповідач ОСОБА_4 встановила ринви на господарських будівлях, що знаходяться на межі земельної ділянки позивачів.

Отже, суд приходить до висновку, що в позовній вимозі про зобов'язання ОСОБА_4 усунути перешкоди в здійсненні прав власника в користуванні житловим будинком - встановивши ринви на господарських будівлях, що знаходяться на межі земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки відповідач добровільно вчинила дії, щодо припинення порушень прав позивачів.

Також, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачами суду не представлено доказів того, що частина господарської будівлі (хліва) відповідача ОСОБА_4 знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 та займає площу розміром 0,76 м.

Таким чином в позовній вимозі про зобов'язання відповідача знести частину господарської будівлі, що знаходиться на земельній ділянці позивачів та займає площу розміром 0,76 м. також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та на підставі ст.16 ЦК України, ст.ст.103, 107, 152, 158 ЗК України, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи управління Держкомзему в Сокальському районі про усунення перешкод в користуванні будинком та земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: М. Я. Адамович