Справа № Провадження №22-ц-4001/12 22-ц/1090/5208/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія Доповідач у 2 інстанції Корзаченко
УХВАЛА

Іменем України

1 серпня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого Лащенка В.Д.

суддів Корзаченко І.Ф., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі Соловйову А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державної виконавчої служби України на ухвалу Києво-Святошинського районного суду від 8 червня 2012 року у справі за скаргою ОСОБА_2, суб'єкт оскарження - відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

встановила:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби від 06 квітня 2012 року про стягнення виконавчого збору.

Скаргу обгрунтовував тим, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 від 29 серпня 2011 року відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-4433/2010, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості в сумі 53 628 082,85 грн. на предмет іпотеки належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,4160 га, розташовану в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та про стягнення з ОСОБА_2 на користь Національного банку України судових витрат у розмірі 120 грн.

Даною постановою визначено, що рішення в добровільному порядку підлягає виконанню до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Але він як боржник не повідомлений про цю постанову у встановлений законом строк, що позбавило його можливості виконати рішення суду у межах семиденного строку у добровільному порядку.

Незважаючи на дані обставини, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 від 06 квітня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір у розмірі 5 362 820,28 грн. у зв'язку із не виконанням рішення суду в добровільному порядку.

Про вказані факти заявник дізнався через свого представника, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження 15 травня 2012 року.

Заявник просив скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 від 06 квітня 2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 8 червня 2012 року скаргу задоволено. Постановлено скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 від 06 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 як боржника виконавчого збору у сумі 5 362 820,28 грн.

В апеляційній скарзі Державна виконавча служба України просить скасувати ухвалу суду з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційну скаргу необхідно задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується.

Якщо суд встановить, що особа, рішення дія чи бездіяльність якої оскаржується, не працює, на попередній посаді, він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Статтею 387 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У скарзі ОСОБА_2 зазначив, що заінтересованою особою у справі є відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

В судовому засіданні брав участь представник державної виконавчої служби України.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3, постанова якого оскаржена, до участі у справі не залучений і про час розгляду справи не повідомлений.

Таким чином на порушення вимог закону суд розглянув справу без участі державного виконавця, постанова якого оскаржувалась.

Оскільки судом порушений порядок, встановлений для розгляду скарги на дії державного виконавця, то ухвалу суду необхідно скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України задоволити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду від 8 червня 2012 року скасувати і справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця передати на новий розгляд до Києво-Святошинського районного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді