02.07.2012 Справа № 1017/5408/12
У Х В А Л А

02 липня 2012 року м. Миронівка Справа № 1017/5408/12

Провадження № 4-с/1017/9/12

Миронівськиий районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі Семерей Л.М,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанови відділу ДВС Миронівського РУЮ від 13.12.2010 року та від 22.05.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій визначено заінтересованих осіб ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції, ОСОБА_3.

В зазначеній скарзі ОСОБА_1 просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Миронівського РУЮ ОСОБА_4 від 13.12.2010 року серії АА№821321 та видані її копії серії АК №789013 та АК №789014, якою було накладено арешт та заборонено відчуження зареєстрованого за ОСОБА_1 транспортного засобу автомобіля марки Hyunday Sonata2007 року реєстраційний номер (д.н.з) АІ 1411ВН, придбаного в кредит та такого, що перебуває в заставі кредитодавця, яку було винесено на підставі виконавчого листа Миронівського районного суду №2-22 від 09.11.2010 року; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Миронівського РУЮ ОСОБА_5 від 22.05.2012 р., якою було накладено арешт та заборонено відчуження зареєстрованого за ОСОБА_1 транспортного засобу автомобіля марки Hyunday Sonata 2007 року випуску реєстраційний номер (д.н.з) АІ 1411ВН, придбаного в кредит та такого, що перебуває в заставі кредитодавця, винесену у виконавчому провадженні №32256161 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Голова тюк (ОСОБА_2)М.М. грошових коштів на підставі виконавчого листа Миронівського районного суду №2-22 від 09.11.2010 року.

Вказана скарга вмотивована тим, що оскаржувані постанови порушують його права, оскільки він не бажає мати боргів перед ОСОБА_3, який являється заставодержателем майна, на яке накладено оскаржуваними постановами арешт, а тому в силу ч.1.ст. 54 Закону України Про виконавче провадженнязвернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами виключно для задоволення вимог стягувача заставодержателя.

Відповідно до положень ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Заявник про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, однак до суду не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку із відрядженням, наказ про відрядження міститься в матеріалах справи.

Представник заявника скаргу підтримав, послався на обставини, що зазначені у скарзі.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_3 проти задоволення скарги не заперечив.

Державний виконавець Косюхно Ю.П. щодо задоволення скарги заперечили, зазначила, що відсутні підстави для скасування вищезазначених постанов.

Від представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності та заперечення проти скарги, у якій зазначено, що оскаржувані постанови винесені державним виконавцем в межах його компетенції. Також зазначено, що згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 13.10.2010 року за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/3 частину автомобіля марки Sonata, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому скасування постанов про накладення арешту грубо порушить належне їй право власності.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України Про виконавче провадження.

Положеннями ст. 17 зазначеного Закону визначені документи, які підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

На підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2010 року, яким за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/3 частину зазначеного вище автомобіля та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію за автомобіль ACURA MDX у сумі 92947 грн., Миронівським районним судом Київської області видано виконавчі листи №2-22 від 09.11.2010 року про стягнення компенсації у розмірі 92947 грн., про стягнення судового збору розмірі 1700 грн.

24.04.2010 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень.

13.12.2010 року державним виконавцем Клименко Л.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме автомобіля марки Sonata, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

21.01.2011 року на підставі п. 10 ст. 49 Закону України Про виконавче провадженнявинесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення до ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва для виконання за фактичним місцем проживання боржника.

Статтею 50 Закону України Про виконавче провадженняпередбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження і направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення не скасовуються.

20.04.2012 року до ВДВС Миронівського РУЮ повторно надійшли вищезазначені виконавчі листи від ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва.

В ході примусового виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2010 року головним державним виконавцем Косюхно Ю.П. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.05.2012 року.

Право на державного виконавця на накладення арешту на майно боржника передбачено положеннями ст.. 57 Закону України Про виконавче провадження.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 4 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя позов задоволено частково, в тому числі, визнано за позивачем право власності на ? частину автомобіля марки yundai Sonata, 2007 року випуску, реєстраційний номер А11411 ВН.

Вказане рішення суду було змінено рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2010 року. Вказаним рішенням за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/3 частину даного автомобіля та на її користь стягнуто грошову компенсацію за автомобіль марки CURA MDX в сумі 92947 грн.

Отже, на підставі вказаного рішення ОСОБА_6 стала співвласником автомобіля марки Sonata2007 року випуску, реєстраційний номер А11411 ВН.

Рішенням Миронівського районного суду від 20.03.2012 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ВАТ КБ Надра, про звернення стягнення на предмет застави. В рахунок задоволення грошових вимог ОСОБА_3 звернено стягнення на автомобіль марки Sonata, 2007 року випуску, реєстраційний номер А11411 ВН, шляхом його продажу з публічних торгів.

Рішення вмотивовано тим, що ОСОБА_3 виконав всі зобов'язання за укладеним ОСОБА_1 кредитним договором і, відповідно до ч. 2 ст. 566 ЦК України, набув права кредитора по договору "Автопакет" № 393/П/14/2007-840 від 8 листопада 2007, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Однак відповідно до ч. 3 ст. 54 зазначеного Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може

бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про

стягнення з боржника коштів.

Враховуючи вищезазначене, прав кредитора, в тому числі заставодержателя, ОСОБА_3 набув 12.03.2010 року. Отже після винесення судом рішення від 04.03.2010 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів на користь ОСОБА_2 Вказані обставини підтверджуються квитанцією № 854 від 12.03.2010 року про погашення кредиту та довідкою філії ВАТ КБ Надра від 12.03.2010 року, та встановлені вказаним рішенням Миронівського районного суду від 20.03.2012 року.

Отже майно, на яке накладено арешт оскаржуваними постановами, було таким, на яке могло бути накладено стягнення.

Крім того, Скаржник являється стороною виконавчого провадження, однак враховуючи п. 2.7. "Договору поруки" до ОСОБА_3, як до поручителя перейшли всі права кредитора ВАТ КБ "Надра" по договору "Автопакет" № 393/П/14/2007-840 від 8 листопада 2007, в тому числі заставодержателя. А тому, у даному випадку судом не вбачається порушення прав скаржника ОСОБА_1

Згідно вимог статті 6 Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При винесенні оскаржуваних постанов державні виконавці відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції дотримувались вимог вказаної норми, не порушували прав та законних інтересів скаржника як боржника у виконавчому провадженні.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що скарга являється необгрунтованою.

Що стосується порушення строку звернення зі скаргою, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відомостями про належне направлення заявнику копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження суд не володіє. Представник заявника надав суду докази отримання копії постанови 31.05.2012 року. Після отримання копії постанови він звернувся до суду у встановлений строк.

Доказів отримання заявником оскаржуваних постанов іншою датою суду не надано, вказаних представником заявника обставин щодо отримання копії постанови не спростовано. Вказані обставини свідчать про те, що строк на оскарження постанови не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись статті 55 Конституції України, положеннями Закону України Про виконавче провадження, керуючись статтями 10, 15, 60, 131, 212, 383 - 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанови відділу державної виконавчої служби Миронівського РУЮ від 13.12.2010 року та від 22.05.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_7

згідно з оригіналом

Суддя А.В. Каліновська