Номер провадження 2/1522/5354/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2012 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського морського торгівельного порту, Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, що була уточнена, у якій він просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_2, у порядку скасування за законом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що 05 червня 2009 року помела його дружина ОСОБА_2. Померла була власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2. Спадкоємцем за законом є він - позивач.

ОСОБА_1 вчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але на даний момент нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право власності, так як спадкоємцями не було надано до нотаріуса оригіналу правовстановлюючого документу на АДРЕСА_3.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачі до судового засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Клопотань про подовження розгляду справи відповідно до ч.2 ст. 157 ЦПК України від сторін по справі не надходило.

Суд вважає, що оскільки справа знаходиться у провадженні суду вже значний час, у матеріалах справи є достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, то справу можливо розглянути у відсутність нез'явившихся відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2009 року помела його дружина ОСОБА_2, яка була власником 1/2 частини АДРЕСА_4.

Заповіту помера не залишила.

В нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, звернувся ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. ст. 1268, 1269 позивач вважається таким, що прийняв спадщину.

Ч.1 ст. 1296 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Ч.1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 34 Закону України Про нотаріатвидача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами.

Діючим ЦК України, до видачі державним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину не передбачено визнання в судовому порядку права власності на спадкове майно. Видача свідоцтв про право на спадщину є виключною компетенцією державних нотаріальних контор. Тільки після отримання свідоцтва про право на спадщину, особа яка вважає, що її права порушені може оскаржити свідоцтво в порядку передбаченому ст. ст. 1300, 1301 ЦК України. В разі незгоди з діями нотаріуса пов'язаними з видачею свідоцтва про право власності на спадщину особа, яка вважає, що її права порушені, вправі звернутися з відповідним позовом до нотаріуса.

Таким чином у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування.

Відповідно до ч.ч. 1,3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частинами 2,3 статті 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суд робить висновок, що представлені суду матеріали ні яким чином не доказують законність позовних вимог позивача.

Відповідно до норм ч.1ст.58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Вимоги ч.2 ст.59 ЦПК України зазначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням встановленого суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і недоказаними, залишає їх без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 74, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10 ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя 10.09.2012