УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2012 року м. Мар`їнка

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мар'їнського районного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

20 грудня 2012 року на адресу Марїнського районного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_2 щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження земельної ділянки площею 3,410 га., розташованої за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, с.Новоукраїнка, кадастрові номера 142338500.04.000.0828, 142338500.04.000.1548, 142338500.04.000.2230 (ділянка № 1-3.270 га., ділянка № 2-0,090 га., ділянка № 3-0,050 га.) державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстровану за ОСОБА_3 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності землі за № 1АА квітня 2006 року в Мар'їнському районному відділі земельних ресурсів.

Дослідивши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, приходжу до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» інститут забезпечення позову в цивільному процесі дає змогу гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод і інтересів. Відповідно до зазначеної постанови розяснено, що суд при розгляді заяви про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимога. Розглядаючи заяву ОСОБА_2 щодо накладення заборони відчуження земельної ділянки площею 3,410 га. з урахуванням доказів, наданих ОСОБА_2 на підтвердження своїх вимог, встановлюю, що: - в заяві не вказано причини забезпечення позову, не обґрунтована його необхідність; - не наданий доказ про відсутність зловживання при забезпеченні позову; - заява не відповідає вимогам Положення «Про єдиний реєстр заборон та відчужень нерухомого майна», затвердженого наказом Мінюста від 9.06.1999 р. та Інструкції про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана від 18 серпня 2004 року. Вказане позбавляє можливості суд прийняти заходи щодо накладення заборони відчуження земельної ділянки площею 3,410 га.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя

Дата документу 21.12.2012