Справа № 1418/629/12
Номер рядка звіту 36
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

"22" травня 2012 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік М.В.

при секретарі Слюсаренко А.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поновлення строку для прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна по праву представлення, треті особи без самостійних вимог: Новобузька державна нотаріальна контора Миколаївської області та Приватний нотаріус Новобузького районного нотаріального округу ОСОБА_4,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому посилаючись на поважність причин пропуску нею строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її діда ОСОБА_5, що мала місце 25.11.2009 року та вказуючи на успадкування спадкового майна померлого його сином ОСОБА_3, просила ухвалити судове рішення за яким поновити їй строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на імя відповідача ОСОБА_3 відносно Ѕ частини спадкового майна, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та визнати за нею право власності на Ѕ частину спадкового майна.

Ухвалою суду від 22.05.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом відносно Ѕ частини спадкового майна; скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, отриману відповідачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання за нею права власності на Ѕ частину спадкового майна, як за спадкоємницею за правом представлення після смерті діда ОСОБА_5, з підстав визначених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України було залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_5 підтримала і пояснила, що 25.11.2009 року помер її дід ОСОБА_5, про наявність у неї права на прийняття частини спадщини після його смерті вона не знала. Про відповідне спадкове право вона дізналася лише в червні 2011 року при оформленні своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_6, що помер 22.01.2009 року, зокрема, коли державний нотаріус повідомив її про можливість успадкування частини спадщини за правом представлення. Вказала, що відповідач ОСОБА_3 при подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не назвав нотаріусу, окрім себе та його матері ОСОБА_7, інших спадкоємців, а тому штучно усунув її від права на успадкування тієї частки, яка б належала за життя її батькові ОСОБА_6, що помер до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, наголошувала, що відповідач свідомо не вказав про неї нотаріусу при визначенні кола спадкоємців, оскільки після смерті діда він застерігав її про те, що вона від його спадку нічого не отримає. Крім цього, зазначила, що в період з 10 лютого 2010 року по 04 квітня 2011 року вона періодично перебувала на стаціонарному лікуванні в Новобузькій ЦРЛ з приводу різних захворювань. Сукупність зазначених вище обставин перешкоджало їй вчасно звернутися до нотаріальної контори, а тому вона просила визнати зазначені причини поважними та задовольнити заявлені нею вимоги.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечував проти заявлених вимог позивача ОСОБА_1, вказав, що остання знала коли помер її дід, втім протягом шестимісячного строку не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, наведені нею причини такого пропуску вважає неповажними, тому просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Третя особа без самостійних вимог Новобузька державна нотаріальна контора Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, але надіслала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Заперечень проти позову не надіслала.

Третя особа, без самостійних вимог Приватний нотаріус Новобузького районного нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмові заперечення на позов з клопотанням розглядати справу за його відсутності. В своїх заперечення приватний нотаріус зазначив, що позивач ОСОБА_1 протягом встановленого законодавством шестимісячного строку не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, в силу вимог ст. 67 Закону України Про нотаріатвидається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Законодавством покладено обовязок на нотаріуса повідомляти про відкриття спадщини лише тих спадкоємців, які йому відомо. Зазначив, що в матеріалах спадкової справи були відсутні будь-які дані щодо інших спадкоємців. Позивач мала можливість направити заяву про прийняття спадщини після смерті свого діда звичайним листом до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а нотаріус в цьому разі зобовязаний прийняти вказану заяву та долучити до матеріалів спадкової справи навіть якщо така заява не відповідала певним вимогам. Вважає, що у позивачки не було жодних обставини, які свідчать про поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тому просив відмовити у задоволенні її позову.

Вислухавши доводи сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2009 року у віці 70 років в м. Новий Буг Миколаївської області помер ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФП № 145547, видане 04.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції в Миколаївської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Щербакова, 46 в м. Новий Буг Миколаївської області та земельної ділянки площею 9,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття його спадщини у встановлений строк звернувся лише його син ОСОБА_3 Дружина спадкодавця, - ОСОБА_7, відмовилася від своєї частки у спадковому майні, надавши нотаріусу, у термін передбачений для прийняття спадщини, відповідну заяву.

За спливом шестимісячного терміну приватним нотаріусом Новобузького нотаріального округу ОСОБА_4 відповідачу по справі ОСОБА_3 02.06.2010 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 ВМТ № 655867, зареєстрованого в реєстрі № 676 та ОСОБА_4 ВМТ № 655868, зареєстрованого в реєстрі № 677 на зазначене вище нерухоме майно.

Після оформлення своїх спадкових прав на зазначене нерухоме майно відповідач відчужив за договором купівлі-продажу від 17.06.2010 року житловий будинок по вул. Щербакова, 46 в м. Новий Буг громадянці ОСОБА_8

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, у звязку зі смертю свого батька ОСОБА_6, що помер раніше - 22.01.2009 року, який доводився рідним сином спадкодавця ОСОБА_5, в силу вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України, мала право на успадкування спадщини за правом представлення після смерті свого діда ОСОБА_5, однак з відповідною заявою позивач до нотаріальної контори в установлений ст. 1270 ЦК України термін не звернулася.

Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкуваннярозяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Водночас, позивачка не надала суду будь-яких переконливих доказів на підтвердження поважності пропуску нею строку для прийняття спадщини.

Так, не повідомлення відповідачем нотаріуса про інших спадкоємців, згідно з Законом, не є його обовязком і не позбавляє права позивачки на звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5

Ствердження позивача ОСОБА_1 про те що вона юридично необізнана в питаннях спадкування і дізналася про своє право спадкування за правом представлення лише у червні 2011 року від державного нотаріуса при оформленні своїх спадкових прав після смерті свого батька, не відповідає дійсності та суперечить доводам, самої ж позивачки.

Так, юридична необізнаність позивача щодо наявності у неї законного права на прийняття спадщини за правом представленням, не є поважною причиною для поновлення їй строку для прийняття спадщини, водночас, позивач стверджувала, що причиною невчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини було те, що вона перебувала на денному стаціонарі в Новобузькій центральній районній лікарні з приводу різних захворювань, про що вона надала суду відповідну медичну довідку від Новобузької ЦРЛ від 13.03.2012 року № 219-1/11. Однак, як вбачається з цієї довідки, ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з 10 по 20 лютого 2010 року, з 12 по 26 квітня 2010 року та в період з 25 травня по 07 червня 2010 року, а тому, зважаючи на доводи позивача, що перебування на лікуванні перешкоджало їй вчасно звернутися до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті діда, останній, не пізніше лютого 2010 року, було відомо про наявність у неї відповідного спадкового права.

Крім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала того факту, що відповідач, невдовзі після смерті ОСОБА_5, застеріг її про те, що вона від спадку діда нічого не отримає.

Згідно з п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

З огляду на це, суд вважає, що протягом шести місяців, які передбачені законодавством для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, що настала 25.11.2009 року, перебування на денному стаціонарі позивачки носило не постійний, а періодичний характер, а тому остання, достовірно знаючи про дату настання смерті свого дідуся, мала можливість з часу відкриття спадщини (25.11.2009 року) по час коли її стали переслідувати недуги (10.02.2010 року) звернутися особисто до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а в подальшому (в період хвороби) у довільній формі направити поштою відповідного листа на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

В силу вимог ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних переконливих доказів, які свідчать про поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, а суд відповідних підстав для поновлення такого строку при судовому розгляді справи не встановив, тому приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст.10, 11, 130, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи без самостійних вимог: Новобузька державна нотаріальна контора Миколаївської області та Приватний нотаріус Новобузького районного нотаріального округу ОСОБА_4, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя