Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1009/12р. Головуючий у 1-й інстанції: Пустовіт З.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Ломейка В.О.

ОСОБА_2

При секретарі: Свинаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 05.07.2011 року приблизно о 13 годині дня на території підприємства, перебуваючи на робочому місці, на ґрунті особистих неприязних відносин ОСОБА_4 навмисно наніс йому удар деревяним бруском в область голови. Однак йому вдалося прикрити голову рукою, вся сила удару прийшлася на руку.

За висновком судово-медичної експертизи, заподіяні йому ОСОБА_4 поперечний перелом правої ліктьової кістки зі зміщенням і садно в області правої вушної раковини, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке потягло тривалий розлад здоровя.

05.07.2011 року органами досудового слідства було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст. 122 КК України. В ході розгляду кримінальної справи позивач заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.08.2011 року ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної відповідальності звязку із застосуванням п. «г» ст.ст. 1, 6 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, кримінальну справу відносно нього припинено. Цивільний позов ОСОБА_3 був залишений без розгляду.

З 05.07.2011 року по 03.10.2011 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні. Внаслідок цього весь цей час він не працював, додаткових доходів не мав. В результаті тривалого лікування та придбання лікарських засобів його сімя опинилася в скрутному фінансовому становищі. В результаті цього загальна сума матеріальних збитків становить 751 грн. 11 коп., з них 86,56 грн. було витрачено на проведення судово-медичної експертизи та 664,55 грн. на придбання лікарських засобів.

Крім матеріальної шкоди ОСОБА_3 було завдано і моральну, яка виражається в значному погіршенні здоровя як наслідок отриманої травми. Він пережив і продовжує жити в сильному нервовому стресі, від побоювання, що в нього можуть залишитися наслідки від отриманої травми, також в результаті стресу в нього загострилося таке захворювання, як псоріаз. В нього порушився сон і підвищився артеріальний тиск, мучать постійні головні болі, він змушений постійно приймати лікарські препарати.

Весь цей час він змушений був ходити по лікарнях, звертатися за допомогою до юристів, чим було порушено його уклад життя.

Також відповідач неодноразово висловлював на його адресу образливі слова, принижуючи тим самим його честь та гідність.

Крім цього, на підприємстві, в звязку з протиправними діями відповідача, у нього виникли недоброзичливі стосунки з керівництвом, яке вчасно не створило комісію та не склало акт про виробничу травму. Він змушений був звертатися до Бердянської міжрайонної прокуратури.

На підставі викладених обставин моральну шкоду позивач оцінює в 30 000 грн.

Враховуючи викладене просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 751,11 грн.

Стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 грудня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 482 грн.06 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 05 липня 2011 року приблизно о 13 годині на ґрунті особистих неприязних відносин ОСОБА_4 навмисно наніс удар позивачу ОСОБА_3 деревяним бруском по руці.

У результаті таких неправомірних дій ОСОБА_4, позивачу спричинено поперечний перелом правої ліктьової кістки зі зміщенням і садно в області правої вушної раковини, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке потягло тривалий розлад здоровя.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.08.2011 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності звязку із застосуванням Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року. Цивільний позов залишено без розгляду.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, суд першої інстанції виходив з положень ст. 1166 ЦК України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, однак неправильно вирішився з доказами які обґрунтовують матеріальну шкоду.

Так позивачем заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 751,11 грн.., з яких 664 грн. 55 коп. на придбання ліків, та 86,56 грн. витрати на проведення медичної експертизи.

Задовольняючи вимоги на суму 482 грн. 06 коп. суд послався на те,що позивачем надані докази сплати ліків на хворобу не повязану з заподіянням шкоди в наслідок злочину.

Однак таке твердження не відповідає обставинам справи і наданим доказам.

Так на аркуші справи № 25 мається виписка з амбулаторної картки позивача, в якій визначені ліки саме на лікування травми від події 05 липня 2011 року.

Квитанції по сплаті цих ліків на суму 664 грн. 55 коп. маються на аркуші справи № 13 , які повністю обґрунтовують позовні вимоги.

Таким чином вимоги ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 751,11 грн.., з яких 664 грн. 55 коп. на придбання ліків, та 86,56 грн. витрати на проведення медичної експертизи підлягають задоволенню.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення районного суду в цій частині змінює та ухвалює нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Разом з цим судова колегія приходить до висновку , що апеляційна скарга в частині незгоди з сумою відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції при вирішенні цього питання вимоги Закону не порушив.

Суд першої інстанції з урахуванням фактичних обставин справи і вимог ст.ст. 1167 ЦК України, проаналізувавши всі зібрані по справі докази, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Із змісту ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя а також у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Висновки суду про стягнення з відповідача 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд взяв до уваги те, що протиправні дії відповідача принесли позивачу моральні страждання і вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення стану здоровя.

Враховуючи зазначене, а також характер і обсяг моральних страждань, судова колегія вважає, що судом першої інстанції позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволені обґрунтовано та вважає , що сума стягнутої моральної шкоди 5000 грн. достатньою мірою її компенсує.

Посилання апелянта на те, що завдана моральна шкода складає 30 000 грн. не ґрунтується на матеріалах справи і будь яких доказах.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 грудня 2011 року по цій справі змінити.

Рішення в частині стягнення матеріальної шкоди скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 751 грн. 11 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: