справа № 0313/556/2012
провадження №2/0313/147/2012
18 червня 2012 року смт.Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.,
за участю секретаря Заєць Н.П.,
позивача публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»,
відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ратне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 21 січня 2009 року між сторонами було укладено договір про надання строкового кредиту, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 3715,25 гривень зі сплатою 0,12 % на рік строком на десять місяців з 21 січня по 21 листопада 2009 року.
Позивач просив стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.
Сторони у судове засідання не з`явились. Позивачем подано заяву про розгляд справи у відсутності його представника та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання вдруге не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутності чи відкладення провадження у справі не клопотав, заперечення проти позову не подав.
За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України зі згоди позивача постановляє заочне рішення у справі.
Позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, розмір яких визначається сторонами у кредитному договорі з урахуванням вимог ст. 1056-1 ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що між Банком та ОСОБА_1 на підставі заяви останнього 21 січня 2009 року було укладено кредитний договір №VOXRF966330779, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 3715,25 гривень зі сплатою 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості строком на десять місяців.
Строк дії договору закінчився 21 листопада 2009 року.
Ні у зазначений строк, ні станом на 10 січня 2012 року відповідач свого зобов`язання не виконав.
Відповідно до п.п.2.1, 3.2.2, 3.2.3, 3.2.7, 3.3.3, 4.6 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі Умов), з якими відповідач ознайомився та отримав у письмовому вигляді, Банк має право вимагати погашення заборгованості за кредитом і нарахованими відсотками за користування ним та стягувати штрафні санкції, а позичальник у випадку невиконання або неналежного виконання ним умов цього договору зобов'язаний повернути кредит та сплатити штрафні санкції.
За таких обставин справи суд приходить до висновку про підставність вимоги Банку про стягнення з відповідача тіла кредиту та пені.
Разом з тим безпідставною є вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 неустойки одночасно у виді штрафу і пені.
Так, згідно ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Аналіз ст.549 ЦК України дає підстави для висновку, що штраф і пеня є видами неустойки як міри цивільно-правової відповідальності боржника, що наступає у разі порушення останнім взятих на себе зобов'язань, а не окремими видами штрафних санкцій, які можуть застосовуватися одночасно та незалежно один від одного.
Штраф і пеня як різновиди неустойки обчислюються у відсотках від суми невиконаного, неналежно виконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.
Відповідно до п.п.5.1, 5.3 Умов у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.
Крім цього, в даному випадку неустойка у виді штрафу нарахована позивачем, в тому числі, і на суму неустойки у виді пені, що законом не передбачено і не допускається.
Крім цього, стягнення неустойки у виді фіксованого штрафу суперечить ч.2 ст.549 ЦК України, згідно якої штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Визначаючи розмір пені, що підлягає стягненню, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За змістом ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а договір повинен укладатися сторонами із врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Враховуючи вищевказане, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 7717,44 грн., з яких заборгованість по сплаті тіла кредиту 3715,25 грн., відсотки за користування коштами 2,19 грн. та пеня - 4000 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526, 554, 1048-1050 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №VOXRF966330779 від 21 січня 2009 року в розмірі 7717 (сім тисяч сімсот сімнадцять) гривень 44 копійки, з яких: заборгованість по сплаті тіла кредиту 3715 (три тисячі сімсот п`ятнадцять) гривень 25 копійок, відсотки за користування коштами - 2 (дві) гривні 19 копійок, пеня - 4000 (чотири тисячі) гривень.
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, - з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Ратнівським районним судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_2