Справа №22-ц-6390/2012 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2В
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Воробйової Н.С.,

суддів : Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернулись до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 5000 дол. США, з процентною ставкою - 24% річних, на 8 місяців.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_4 як позичальник зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші платежі, передбачені цим договором. Однак відповідач ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору, не забезпечив своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого утворився борг. Загальний строк прострочення погашення кредиту становить 2 473 днів.

28 жовтня 2005 позивач надіслав відповідачу вимогу про повне дострокове погашення кредиту, яка була отримана відповідачем 01 листопада 2005 року, проте, відповідач ОСОБА_4 не виконав вимогу та до моменту звернення позивача до суду кредит залишається непогашеним. Загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_4 становить 111 811, 20 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки від 02 серпня 2005 року, яким забезпечується виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_4, відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

ПАТ «ПроКредит Банк» вказав, що Києво-Святошинським судом було видано наказ по справі № 2-Н-16 про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості в розмірі 25 157,35 грн. та 125,79 грн - суми судового збору. Оскільки на даний момент договір свою дію не припинив, зобовязання залишається не виконаним, кошти банку не повернуті, а тому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 111 811, 20 грн. та судовий збір солідарно.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» 111 811 грн. 20 коп. боргу та 1 118 грн. 11 коп. судового збору, а всього 112 929 грн. 31 коп. солідарно.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт вказує, що нарахування відсотків за основною ставкою передбаченою в кредитному договорі неможливо було здійснювати після видачі судового наказу, за яким було присуджено стягнути з відповідачів солідарно 25157,35 грн, повну заборгованість за кредитним договором, оскільки кредитні відносини з того часу вважались припинені. Крім цього в кредитному договорі не врегульований порядок застосуванні та розмір пені, яка б нараховувалась банком після прийняття ним рішення про дострокове стягнення боргу за кредитним договором та ухвалення відповідного рішення (наказу) судом.

Також апелянт вказує, що судом першої інстанції не було враховане те, що ОСОБА_3 на виконання наказу було перераховано 10 000 грн.

Також апелянт вказує, що судом не було застосовано строків позовної давності, та порушення банком строків нарахування штрафних санкцій.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 порушив умови взятого на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування в порядку і на умовах зазначених в договорі, при цьому враховуючи ту обставину, що виконання зобов'язання за кредитним договором було забезпечено порукою, поручитель ОСОБА_3 має нести солідарну відповідальність з боржником.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки судом не повністю було досліджено обставини, що мають значення для справи.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться звичайно.

Так судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір №1.17849 від 02 серпня 2005 року, відповідно до якого відповідачу ОСОБА_4 було надано кредит в сумі 5 000 дол. США, з процентною ставкою 24%, на 8 місяців, останній зобовязувався повернути кредит та виконати всі свої зобов'язання у повному обсязі.

У відповідності до заяви на видачу готівки №-521-4 від 02 серпня 2005 року ОСОБА_4 отримав від ТОВ «ПроКредит Банк» відповідні кошти, тобто позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором.

Статтею 1049 Цивільного кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, та самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В забезпечення виконання зобов»язань відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором між ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №1.17849-ДП 1 від 02 серпня 2005 року, яким передбачено солідарна відповідальність відповідачів.

В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 524, 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, проте зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, яка є єдиною валютою виконання грошового зобов'язання.

Позивач вказує, що станом на 09 серпня 2012 року відповідач ОСОБА_4 своїх зобов'язань по Кредитному договору не виконує, відповідач ОСОБА_3 своїх зобовязань за Договором поруки також не виконав, тому позивачем 11 жовтня 2005 року було направлено листи вимоги вих. №№ 261, 278 відповідачам з пропозицією дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1.17849 від 02 серпня 2005 року, на які відповідачі не відреагували.

Також з матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2006 року Києво - Святошинським судом було видано наказ по справі № 2-Н-16 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 25 157, 35 грн. та 125, 79 грн - суми судового збору, який було виконано, згідно даних довідки ВДВС Києво-Святошинського РУЮ №8193 від 21.09.2012року (а.с.28).

Суд фактично не повністю дослідив матеріали справи, не провів їх аналіз та не надав оцінки доказам по справі.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити частково, в частині оскарження рішення суду першої інстанції апелянтом.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 319, 209, 218 ЦПК України , колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2012 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 коштів.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: