Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 0432/1987/2012, 2/0432/662/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

27.09.2012 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної

шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 (двадцять тисяч грн.) гривень.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 21.03.1977 року по 29.09.2011 року він працював в тяжких та шкідливих підземних умовах вугільної промисловості на підприємствах відповідача, а саме на шахті «Першотравнева», а з 1998 року на шахті «Степова».

29.09.2011року він був звільнений з підприємства у зв'язку з невідповідністю виконуваної роботи та станом здоров'я.

Під час виконання своїх трудових обов'язків він отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 10.02.2012 року.

07.03.2012року комісією МСЕК йому було первинно встановлено сукупно 55 % втрати працездатності та третю групу інвалідності.

У зв'язку зі стійкою втратою професійної працездатності вважає, що йому спричинена моральна шкода, оскільки: душевні страждання, переживання, викликані наслідками професійного захворювання, стали невід'ємною частиною його існування; він втратив можливість повністю реалізовувати свої можливості, постійно змушений примати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання. Стан його здоров'я став незадовільним, він часто лікується стаціонарно та амбулаторно, у нього сильний біль у суглобах, неспокійний сон, він став нервовим та дратівливим, йому важко займатись господарством, він втратив впевненість у майбутньому, перебуває у депресивному стані.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Усі витрати по веденню справи покласти на відповідача.

У судове засідання позивач не з'явився. У своїй заяві просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує повністю. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без його участі та додав до заяви свої письмові заперечення проти позову. У запереченнях вказав наступні обставини. Укладаючи з відповідачем трудовий договір позивач був повідомлений під розпис про важкі умови праці. Ніщо йому не перешкоджало відмовитись від укладання цього договору. Просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони дійсно знаходились у трудових відносинах, що підтверджується трудовою книжкою позивача. Факт хронічного професійного захворювання підтверджується Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 10.02.2012 року.

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 075215 від 07.03.2012 року позивачу було встановлено 55 % втрати професійної працездатності та встановлено III групу інвалідності.

Витягами з історії хвороби позивача підтверджується наявність втрати професійної працездатності та зазначається , що останній продовжує лікуватися і потребує подальшого курсу лікування . Тобто , даним документом підтверджується , що втрата професійної працездатності не пройшла без ускладнень і на протязі всього часу дає про себе знати , що позивач вже не відновить свій нормальний стан здоров'я .

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Сукупність наданих позивачем і досліджених судом доказів: трудова книжка позивача, акт розслідування хронічного професійного захворювання, виписки із амбулаторної картки позивача , довідка МСЕК , виписки із історії хвороби , заперечення представника відповідача, підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди.

Суд не приймає до уваги довід представника відповідача про те , що для визнання факту завдання позивачу моральної шкоди необхідно висновок МСЕК про наявність заподіяння такої шкоди позивачу, оскільки такий висновок МСЕК необхідний у разі відсутності стійкої втрати працездатності, а позивачу завдана стійка втрата працездатності, наявність якої у зв'язку із професійним захворюванням МСЕК вперше встановлена 07.03.2012 року у розмірі 55 % , безстроково .

Також суд вважає безпідставними доводами представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності на підставі ст. 233 КЗпП України . Адже , п.З ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди , завданої каліцтвом , іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Аналогічної думку суд дійшов відносно доводів представника відповідача про те , що в діях відповідача не вбачаються ознаки протиправності, які є необхідною умовою при відшкодування моральної шкоди.

Крім того, суд не приймає довід представника відповідача про те , що згідно норм ЗУ « Про охорону праці » обов'язок відшкодувати моральну шкоду покладено на Фонд , відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання , які спричини втрату працездатності». Адже відповідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" зупинена дія вищезазначеного Закону в частині відшкодування моральної шкоди з Фонду , оскільки вказаний Закон України „Про Державний бюджет України на 2007 рік набрав чинності.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи вимоги даної норми Закону, суд вважає , що в даній конкретній ситуації відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду .

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд враховує всі вищезазначені конкретні обставини справи. Разом з тим , суд при визначенні розміру суми у відшкодування моральної шкоди враховує принципи розумності, виваженості і справедливості. Остання обставина вимагає зменшити розмір моральної шкоди яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 20 000 грн. до 5 500 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам .

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 5, 6, 13, 21, ч.З ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності " , керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 212 , 213 , 214 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з відповідача ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля" на користь позивача ОСОБА_2 5 500 грн. (п'ять тис. п'ятсот грн.) моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судові витрати в сумі 10 грн.ЗО коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суд] Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя