Справа №2-1250/2010
(№4-с/1416/87/2012)
УХВАЛА

12 грудня 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в

складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М.; розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі за текстом - МТЕЦ) на дії старшого державного виконавця Рогова С.О. Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі за текстом - Ленінський ВДВС), -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 р. МТЕЦ звернулося до суду з даною скаргою, якою просило визнати дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження неправомірними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження і зобовязати його здійснити виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон). Надалі, в судовому засіданні, вимоги скарги уточнили, просили замість визнання неправомірними дій державного виконавця визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження

В судовому засіданні представник МТЕЦ вимоги скарги підтримав.

Представник Ленського ВДВС проти задоволення скарги заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, виконавчого провадження, встановив наступні обставини.

За рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2010 р. по цивільній справі №2-1250/2010 задоволено позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», правонаступником якого є МТЕЦ, і стягнуто на користь підприємства з ОСОБА_1 борг за послуги теплопостачання і судові витрати, у т.ч. 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.43, 52).

26 квітня 2010 р. був виданий виконавчий лист №2-1250/2010 про стягнення на користь ВАТ МТЕЦ з ОСОБА_2 30 грн. витрат на ІТЗ (а.с.51).

За заявою представника МТЕЦ, 28 травня 2012 р. старший державний виконавець Ленінського ВДВС ОСОБА_3 відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1250/2010 із наданням строку для добровільного виконання до 04 червня 2012 р.

Із довідки обласного адресного бюро на запит державного виконавця вбачається, що боржник ОСОБА_1, був виписаний з адреси: АДРЕСА_1 у звязку зі смертю у 2011 р.

12 вересня 2012 р. вказаний державний виконавець виніс постанову, затверджену начальником Ленінського ВДВС, про закінчення виконавчого провадження на підставі п. З ч. 1 ст. 49 Закону. Виконавчий документ повернуто стягувачу 26 жовтня 2012 р.

Дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження суперечать Закону.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. А тому, такі зобов'язання боржника не входять до складу спадщини на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України.

Правовідносини, які виникли між МТЕЦ і ОСОБА_1 допускають правонаступництво, оскільки боргові правовідносини не є такими, що нерозривно пов'язаним з особою боржника і у зв'язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті боржника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. Ця норма Закону не вимагає наявності судового рішення щодо правонаступництва, а містить посилання на правовідносини. встановлені судом під час розгляду справи для вирішення питання державним виконавцем чи допускають ці правовідносини правонаступництво.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 цього Закону державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з і підстав, передбачених статтею 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

А згідно з частиною 5 вказаної статті, після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувана.

Із змісту п. 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту 02 квітня 2012 р. № 512/5, вбачається, що звернення державного виконавця або заінтересованої сторони до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником є правом цих осіб, яке може бути використане протягом зупинення виконавчого провадження у строки, передбачені ст. 39 ч. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» (до визначення правонаступників боржника), у разі не визначення правонаступників в нотаріальному порядку.

Згідно з п. З ч. 1 ст. 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у випадку смерті боржника лише в разі - якщо виконання його обовязку у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Довідка адресного бюро про зняття з реєстрації у звязку зі смертю боржника не є належним підтвердженням факту смерті. У відповідності до пункту 16 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою КМУ від 22 серпня 2007 р. N 1064, державний виконавець міг отримати витяг про смерть боржника.

Відтак, рішення державного виконавця оформлене постановою про закінчення виконавчого провадження є як передчасним, так і неправомірним. Неправомірність його рішення слід визнати у відповідності до вимог скарги.

Для поновлення прав стягувана постанову про закінчення виконавчого провадження слід скасувати і зобовязати компетентну особу Ленінського ВДВС вчинити дії передбачені ст. 11 Закону з примусового виконання виконавчого листа №2-1250/2010, виданого 26 квітня 2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та касувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 12 вересня 2012 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1250/2010, виданого 26 квітня 2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва з підстави п. З ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати компетентну особу Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції вчинити дії передбачені ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа №2-1250/2010, виданого 26 квітня 2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва при предявленні вказаного виконавчого листа до виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_4