Справа № 2-14/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2012 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Недолуги Д.С.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4,

відповідачки ОСОБА_5

та представника відповідачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років,

ВСТАНОВИВ:

Як в позовній заяві до суду, так і в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 просила встановити факт спільного проживання однією сімєю понад пять років на момент смерті ОСОБА_7, померлого 02.10.2010 року разом з нею, вказуючи, що з середини 2001 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу в м.Носівці Чернігівської області по вул. Привітна, 39. З ОСОБА_7 вона познайомилася в 2000 році, коли ОСОБА_7 проводив природний газ, вона допомагала йому в цьому і між ними виникли близькі відносини. З 2001 року вони стали проживати разом, а до цього вона жила в матері в м. Носівці по вул. Дружби, 30, що неподалік від місця проживання ОСОБА_7 За час спільного життя з ОСОБА_7, 16.02.2005 року у них народилася дочка ОСОБА_8, в свідоцтві про народження якої в графі батько був записаний не ОСОБА_7, так як вона мала намір оформити допомогу як одинока матір і по батькові дитини вона вказала як було звати її батька «Олександрівна». Проживаючи разом з ОСОБА_7, вони жили в його будинку в м.Носівці по вул. Привітній, 30, але дитина в них народилася, коли вони нетривалий час проживали в м. Києві, на Оболоні, по вул. Зої Гайдай, де знімали квартиру, так як вона хотіла одержати жилплощу. ОСОБА_7 працював в м. Бровари, вона працювала в м. Києві. ОСОБА_7 приймав участь у вихованні дочки, утримував матеріально, піклувався про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток і вони були повязані спільними правами та обовязками стосовно виховання і утримання дочки. У 2008 році їх дочка ОСОБА_9 пішла в дитсадок і ОСОБА_7 водив її до дитсадка і забирав її звідти. Коли вони проживали з ОСОБА_7 вони придбали холодильник і телевізор та іншу побутову техніку. 02.10.2010 року ОСОБА_7 помер і після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями в м. Носівці по вул. Привітна, 39. За життя померлий заповіту не склав і вона звернулася до Носівської районної державної нотаріальної з заявою про прийняття спадщини після його смерті за законом. Нотаріус оглянувши подані нею документи розяснив їй, що вона не зможе отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки факт родинних відносин між нею та покійним, як між чоловіком і дружиною документально не підтверджується, у звязку з тим, що вони за життя не зареєстрували шлюб у встановленому порядку і розяснив, що вона має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років і встановлення цього факту дасть їй можливість як спадкоємцю четвертої черги отримати свідоцтво право на спадщину після смерті ОСОБА_7 У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою, але в порядку не окремого, а позовного провадження, оскільки між нею і відповідачами вбачається спір про право, адже покійний доводиться відповідачам двоюрідним братом і рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.05.2011 року про встановлення факту проживання однією сімєю, ухвалене в порядку окремого провадження, скасоване ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25.08.2011 року.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачка приклала до позовної заяви докази, а саме, копії: свого паспорту серії НМ № 144596, виданого 06.06.2003 року Носівським РВ УМВС, згідно якого з 21.12.2005 року місце проживання ОСОБА_1, зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1, довідки, виданої завідувачем Носівського дошкільного навчального закладу "Ромашка" без дати і номеру, довідки КП "Носівське БТІ" від 06.05.2011 року, довідки виконавчого комітету Носівської міської ради від 07.04.2011 року, довідки дільничного інспектора міліції Носівського РВ УМВС від 08.04.2011 року.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримував позов і просив про його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, подав письмове заперечення проти позову, і в судовому засіданні, як і в запереченні проти позову, дав пояснення про те, що він є двоюрідним братом ОСОБА_7, який помер 02.10.2010 року і він як двоюрідний брат покійного категорично стверджує, що позивачка не проживала однією сімєю з покійним. Єдиною метою ОСОБА_1 при зверненні з даним позовом до суду є заволодіння шахрайським шляхом нерухомим майном будинком з надвірними будівлями, яке належало померлому ОСОБА_7 та на яке відповідачі мають право як спадкоємці 5 черги за законом. Позовні вимоги позивачки є незаконними та необґрунтованими, виходячи з наступного. До позовної заяви ОСОБА_1 додала копію свого паспорту, в якому у графі «місце проживання» зазначено, що вона зареєстрована з 21.12.2005 року і до даного часу в АДРЕСА_1 і виходячи з цього вона не має жодного відношення до місця проживання ОСОБА_7 ОСОБА_1 намагалася захопити чуже майном за допомогою незаконних судових рішень, постановлених Ніжинським міськрайонним судом 18.05.2011 року та 22.06.2011 року. Згідно вказаних судових рішень, на підставі сфальсифікованих позивачкою та іншими особами доказів, були встановлені факти, що нібито ОСОБА_1 проживала сімєю із ОСОБА_7 10 років та встановлено факт батьківства ОСОБА_7 відносно нібито дочки ОСОБА_9. А зараз ОСОБА_1 просить встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_7 вже не 10, а 5 років, що наводить на думку про неправдивість твердження ОСОБА_1 про проживання однією сімєю протягом тривалого часу разом з ОСОБА_7 Також ОСОБА_1 додала до позовної заяви сфальсифіковану за її проханням довідку від 08.04.2011 року, видану дільничним інспектором Носівського РВ УМВС ОСОБА_10, про те, що нібито вона та ОСОБА_7Ф, спільно вели господарство. Натомість начальник Носівського РВ УМВС в Чернігівській області ОСОБА_11 в категоричній формі повідомив про те, що Носівським РВ УМВС 08.04.2011 року довідка на імя ОСОБА_1 про проживання її однією сімєю, ведення спільного господарства разом із ОСОБА_7 в м.Носівка по вул. Привітній, 39, протягом останніх 5 років не реєструвалась та те, що такою інформацією Носівський РВ УМВС не володіє взагалі. Як на докази в підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на довідку, видану їй Носівською міською радою, але при розгляді його апеляційних скарг на незаконні судові рішення Ніжинського міськрайонного суду від 18.05.2011 року та 22.06.2011 року Носівська міська рада як сторона у справах апеляційного провадження не заперечувала проти скасування вказаних вище судових рішень та надала суду довідку про те, що ОСОБА_1 зверталась із проханням видати довідку до дитячого садочка, а не в суд та додала акт від 18.07.2011 року, складений депутатом Носівської міської ради ОСОБА_12. Згідно цього акту опитані депутатом 4 сусіди покійного ОСОБА_7 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 у ОСОБА_7 в якості квартирантки всього на протязі 2 місяців 2009 року і заперечили факт його батьківства відносно її дочки. Позивачка, маючи намір незаконно заволодіти спірним майном покійного ОСОБА_7 давала неправдиве повідомлення у газеті «Носівські вісті» від 04.06.2011 року про втрату свідоцтва про право особистої власності на будинок в м. Носівка по вул.Привітна,39. Не маючи ніяких законних підстав позивачка у липні 2011 року захопила будинок ОСОБА_7, поміняла вхідні замки. Не відповідає дійсності і твердження ОСОБА_1 про шлюбні відносини з покійним протягом 10 років, про спільний сімейний бюджет, виховання доньки ОСОБА_1, спільне ведення господарства, поховання нею ОСОБА_7 та подальше проживання її у будинку покійного. Всі витрати на поховання понесені ним, його братом ОСОБА_4 та сестрою ОСОБА_5 і після смерті брата вони прийняли спадщину, подавши до Носівської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1, давши аналогічні пояснення, що і ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позову, подала до суду письмове заперечення проти позову, і в судовому засіданні, як і в запереченні проти позову, дала пояснення, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_7, який помер 02.10.2010 року. За життя ОСОБА_7 вона часто спілкувалася з ним, але він ніколи не розповідав їй, що мав якісь відносини з ОСОБА_1, не те, що проживав з нею. ОСОБА_1 вона бачила лише на похороні ОСОБА_7 і вона в похоронній процесії несла кришку труни, що суперечить церковним канонам, які забороняють членам сімї покійного бути в трудящих під час похорону і підтверджує той факт, що позивачка не жила з ОСОБА_7 однією сімєю та не допомагала організувати похорон ОСОБА_7 В позовній заяві позивачка зазначила тільки про те, що проживала однією сімєю з ОСОБА_7 з середини 2001 року, однак не зазначила по який час проживала і чи проживала вона з спадкодавцем саме в період з жовтня 2005 року до жовтня 2010 року. Довідка видана завідувачем Носівського дошкільного закладу Ромашка про те, що ОСОБА_7 приймав участь у вихованні дочки позивачки ОСОБА_9, яка зовсім не містить необхідних реквізитів, на її думку не може бути визнана належним доказом, так як не містить інформації щодо предмета доказування по даній справі. Довідка видана 07.04.2011 року виконкомом Носівської міської ради ОСОБА_1 про її проживання разом із ОСОБА_7 по вул. Привітній, 39 в м. Носівка також не може бути належним доказом, так як вона ґрунтується не на обєктивній (письмовій, документальній) інформації, а на свідченнях свідків без посилання на їх особистості та адреси проживання, в ній не йдеться про спільне проживання однією сімєю, що є предметом доказування за позовом, а щодо допиту свідків в суді встановлена спеціальна процедура, а до повноважень міської ради не належить допит свідків. Не може бути взята до уваги і довідка ДІМ Носівського РВ УМВС ОСОБА_10, оскільки до повноважень дільничного інспектора і органів міліції не належить посвідчення фактів особистого життя громадян. Позивачка стверджує про проживання однією сімєю її, її дитини та ОСОБА_7 з 2001 року і після народження дитини 16 лютого 2005 року. Однак це спростовується тим, що вони не були в зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_7 не подавав заяви до органу РАЦС про своє батьківство щодо дитини, позивачка не використала передбачене законом право записати у актовому записі про народження дитини по батькові імя ОСОБА_7, тобто Влада Сергіївна, а записала Влада Олександрівна. ОСОБА_13 не була зареєстрована за паспортом в будинку ОСОБА_7, про що свідчить зазначена в позовній заяві адреса та відмітки в її паспорті про реєстрацію з 15.02.2005 р. по вул. Зої Гайдай в м. Києві, а з 21.12.2005 р. по вул.Семашко в м. Ніжині: що вона на час смерті ОСОБА_7 не проживала з ним і не проводила його поховання, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_7 виданого ОСОБА_3 за його зверненням 04.10.2010 року.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та підтримав пояснення відповідачки.

Для встановлення істини у справі, за клопотанням позивачки в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16

ОСОБА_14 дала показання, що вона є матірю ОСОБА_1 Протягом приблизно 10 років вона знає ОСОБА_7 ОСОБА_17 та ОСОБА_1 почали зустрічатися і десь з 2004 чи 2005 року стали проживати разом як чоловік і жінка в будинку ОСОБА_7 і постійно проживали разом протягом 5-6 років. Спершу вони проживали в Носівці, а потім проживали в Ніжині. ОСОБА_1 говорила їй, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_9 і ОСОБА_7 визнавав її своєю дитиною, водив в дитсадок, матеріально забезпечував та займався її вихованням. Дитина також називала ОСОБА_7 батьком. Спільного господарства ОСОБА_7 і ОСОБА_1 не тримали, натомість вона тримала господарство і ОСОБА_7 допомагав їй його утримувати.

ОСОБА_15 дала показання, що вона добре знає ОСОБА_1, яка проживає неподалік від неї і перебуває з нею у дружніх відносинах та добре знала нині покійного ОСОБА_7, який теж проживав недалеко від неї. З 2003 року він став проживати з ОСОБА_1, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. Вона була присутня при святкуванні події, приуроченої до того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_7 почали проживати разом. У 2005 році в них народилася дочка ОСОБА_8 і вони після народження дитини переїхали в м. Ніжин. Згодом ОСОБА_7 знайшов роботу в м. Бровари і щоб йому було ближче їздити на роботу переїхали з м. Ніжина в м. Носівку. Про те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_1 проживали разом в м. Ніжині їй відомо зі слів матері ОСОБА_1 ОСОБА_7 за час їх проживання купував телевізор та холодильник. ОСОБА_7 допомагав по господарству матері ОСОБА_1, яка проживала недалеко від них, зокрема рубати дрова.

ОСОБА_16 дала показання, що добре знає ОСОБА_1, з якою перебуває у дружніх стосунках та проживає неподалік від неї. Вона також добре знала нині померлого ОСОБА_7, який був її однокласником і так як близько 6 років вона має у своїй власності скутер, у якого часто були поломки і вона неодноразово приїжджала до ОСОБА_7, який розумівся в автомототехніці і той лагодив скутер і не раз бачила в господарстві за місцем проживання ОСОБА_7 ОСОБА_1 Також вона особисто бачила, що ОСОБА_7 зі свого господарства водив дочку ОСОБА_1 ОСОБА_15 в дитсадок, так як її дитина спілкувалася на той час і спілкується на даний час з дочкою ОСОБА_1 Іще вона бачила, що ОСОБА_7 і ОСОБА_1 в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 робили ремонт, зокрема розбирали піч та підтягували стелю.

Для встановлення істини у справі, за клопотанням сторони відповідача в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_10 та ОСОБА_23

ОСОБА_18 дала показання, що вона є сестрою по лінії батька відповідачів, і покійний ОСОБА_7 був її двоюрідним братом. ОСОБА_1 вона не знає і вперше побачила в суді кілька місяців тому. Оскільки вона є самою старшою в сімї вона близько спілкувалася ще з батьками ОСОБА_7, який після їх смерті проживав сам в батьківському будинку в м. Носівці. Вона разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_18 та з ОСОБА_5 періодично, десь один раз в рік, відвідували ОСОБА_7, приїжджаючи на поминки на кладовище на могилки його батьків. ОСОБА_7 проживав сам і жодного разу приїжджаючи до ОСОБА_7, вона не бачила, не тільки ОСОБА_1, а й інших жінок, крім жінки на імя ОСОБА_19, яка раніше проживала з ОСОБА_7 і потім пішла від ОСОБА_7 Останній раз вона була в ОСОБА_7 в серпні перед його смертю, тобто в серпні 2010 року і він особисто говорив їй, що в нього на квартирі жила жінка з дитиною, але недовго і він, перевіряючи її на "вшивість", помітив, що вона брала у нього гроші без його дозволу. Коли ОСОБА_7 помер, то організацією похорону займалася ОСОБА_5, а не ОСОБА_1, яку вона на похороні взагалі не памятає. Про те, що у ОСОБА_7 була дитина він ніколи їй не розповідав.

ОСОБА_19 дала показання, що вона працює секретарем Носівської міської ради. Весною 2011 року до міської ради звернулася ОСОБА_1 з проханням видати довідку в дитсадок про те, що вона проживала разом з покійним громадянським чоловіком ОСОБА_7 останні 10 років і оскільки її прохання не стосувалося спадщини чи інших майнових прав і довідка не була потрібна їй до нотаріальної контори чи суду, вона видала їй таку довідку, для влаштування дитини в дитсадок. Про те, що ОСОБА_1 з ОСОБА_7 проживали разом 10 років вона вказала зі слів ОСОБА_1 і чи дійсно ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_7 їй невідомо і вона вважає, що така довідка подана не по місцю вимоги, юридичної сили не має.

ОСОБА_20 дав показання, що він з 1992 року знав нині покійного ОСОБА_7, вони разом працювали. З 2002 року по 2003 рік він проживав у ОСОБА_7 в будинку по вул.Привітній, 39, м. Носівки і був у нього зареєстрований з 2002 року до початку 2011 року. Після того як він перестав проживати в ОСОБА_7, він, приїжджаючи до свого брата, котрий проживає неподалік від ОСОБА_7, періодично, раз в 1-3 місяці, бував у ОСОБА_7 вдома, аж до його смерті, і йому відомо, що ОСОБА_7 проживав сам. Декілька місяців разом з ОСОБА_7 проживала жінка на імя ОСОБА_19, а ОСОБА_1, яку він також добре знає, разом з ОСОБА_7 не проживала, а лише іноді приходила до нього в гості і ОСОБА_7 йому ніколи не розповідав, що жив з ОСОБА_1, як з дружиною чи що у нього була з нею дочка. ОСОБА_7 не раз приходив до його брата в гості і постійно приходив сам.

ОСОБА_21 дала показання, що ОСОБА_7, який помер восени 2010 року, був її кумом, так як хрестив її дочку. Майже кожен рік ОСОБА_7 приїжджав привітати хрищеницю з днем народження і їй відомо, що ОСОБА_7 проживав сам. В 2010 році її дочка виходила заміж і ОСОБА_7 був присутній на весіллі. На весіллі ОСОБА_7 був сам, жартував, що знайдіть йому хазяйку додому і про те, що він проживав з ОСОБА_1 однією сімєю не те, що тривалий час, а взагалі їй невідомо. ОСОБА_7 лише колись жив як чоловік з жінкою на імя ОСОБА_19, а ОСОБА_1 вона взагалі не знає.

ОСОБА_22 дала показання, що добре знала ОСОБА_7, який помер восени 2010 року. ОСОБА_7 був її кумом, хрестив її дитину. В кінці жовтня 2009 року ОСОБА_7 розповів їй, що в жовтні 2009 року до нього прийшла жити ОСОБА_1 Вони робили ремонт в будинку ОСОБА_7 і ОСОБА_1 поламала ногу. Вона з чоловіком відвозили ОСОБА_1 до лікарні і вона питала у ОСОБА_7, які в них відносини і він говорив, що відносин в їх з ОСОБА_1 немає ніяких, а ОСОБА_1 говорила їй, що до ОСОБА_7 вона прийшла «перекантоваться», а не постійно жити з ним. Через декілька днів після цього її чоловік відвіз ОСОБА_1 від ОСОБА_7 додому. ОСОБА_7 не говорив їй, що дочка ОСОБА_1 ОСОБА_20 є його дочкою і їй такого невідомо. На похороні ОСОБА_7 ОСОБА_1 не йшла за труною, як належить дружині, а несла кришу труни.

ОСОБА_10 дав показання, що він протягом близько 3 років працює дільничним інспектором міліції Носівського РВ УМВС і до його дільниці входить вул. Привітна. В квітні 2011 року до нього звернулася ОСОБА_1 з проханням видати довідку для оформлення спадщини, що вона проживала однією сімєю з ОСОБА_7 разом з дочкою ОСОБА_9 протягом пяти років. На той час він працював дільничним інспектором міліції десь 2 роки. Він спершу відмовлявся видати таку довідку, але ОСОБА_1 приходила до нього з цим проханням декілька разів. Врешті, стомившись від її настирливості, належним чином не перевіривши цей факт, він видав довідку. Насправді він не може підтвердити, чи проживала взагалі ОСОБА_1 разом з ОСОБА_7 і його довідка не відповідає дійсності.

ОСОБА_23 дала показання, що вона працює завідувачем дошкільного навчального закладу «Ромашка». Навесні 2011 року до неї звернулася ОСОБА_1 з проханням видати довідку, що ОСОБА_7 приймав участь у вихованні її дочки ОСОБА_9, яка відвідує їх заклад протягом 3 років. Вона не придала значення серйозності цього питання і видала таку довідку. Насправді ОСОБА_7 протягом 2-3 років з періодичністю 1-2 рази в місяць приводив або забирав дочку ОСОБА_13 ОСОБА_9 в очолюваний нею дошкільний заклад. Вона на бачила і не чула, щоб ОСОБА_7 займався вихованням ОСОБА_9, але він цікавився її поведінкою в дитсадку, і взагалі долею. Вона тривалий час працює в цьому дошкільному закладі і знала покійного ОСОБА_7 та знає ОСОБА_1 і їй відомо, що між ними були якісь стосунки, але які саме їй невідомо.

Проаналізувавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ судом встановлено, що 02.10.2010 року у віці 44 років помер ОСОБА_7.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі і кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З показань допитаних свідків ОСОБА_19О, ОСОБА_10 та ОСОБА_23 судом встановлено, що довідка виконавчого комітету Носівської міської ради від 07.04.2011 року про те, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю останні 10 років; довідка дільничного інспектора міліції Носівського РВ УМВС ОСОБА_10 від 08.04.2011 року про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_24 проживали однією сімєю протягом останніх 5 років та довідка завідувача Носівського дошкільного навчального закладу "Ромашка" без дати і номеру, про те, що ОСОБА_7 приймав участь у вихованні ОСОБА_9, 2005 року народженні протягом 3 років, з 2008 по 2010 роки, не відповідають дійсності.

Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_7 однією сімєю понад 5 років, суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_14 є матірю позивачки ОСОБА_1, а ОСОБА_15 перебуває з нею в дружніх стосунках і є зацікавленими в задоволенні позову, а показання свідка ОСОБА_16 не конкретизує сімейні стосунки між ОСОБА_1 і ОСОБА_7

Показаннями свідків ОСОБА_22, ОСОБА_21, ОСОБА_18 та ОСОБА_20, в їх сукупності, доведено факт того, що ОСОБА_1 не проживала однією сімєю протягом 5 років разом з ОСОБА_7, який помер 02.10.2010 року.

Таким чином, аналізуючи добуті у справі докази в їх сукупності, суд вважає недоведеною доказами, представленими позивачкою, а саме письмовими доказами і показаннями свідків, ту обставину, на яку вона посилалася як на підставу своїх вимог, що вона проживала однією сімєю разом з ОСОБА_7, який помер 02.10.2010 року, понад пять років на момент його смерті, натомість доведеним факт того, що ОСОБА_1 не проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю понад 5 років, так як періодичне підтримання стосунків ОСОБА_7 з ОСОБА_1 не вказує на їх проживання однією сімєю, на поєднання їх спільного побуту та на наявність взаємних прав і обовязків, а вказує, що кожен з них проживав сам по собі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

В ході зясування обставин у справі відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 просили суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь понесені ними витрати на правову допомогу, ОСОБА_3 в розмірі 2 364 грн., а ОСОБА_5 2 400 грн.

Оскільки позов підлягає залишенню без задоволення і відповідачі подали належні докази оплати ними витрат на правову допомогу та розрахунки затрати часу їх представників на правову допомогу, то відповідно до ст. 88 ЦПК України зазначені витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь відповідачів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 60, 88, ч. 3 ст. 209, ст. 256 ЦПК України,

РІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) грн., понесених ним витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 2 400 (дві тисячі чотириста) грн., понесених нею витрат на правову допомогу.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 14.10.2011 року, якою було заборонено приватним нотаріусам Носівського районного нотаріального округу та державним нотаріусам Носівської районної державної нотаріальної контори вчиняти дії, повязані з оформленням права на спадщину після смерті ОСОБА_7, який помер 02.10.2010 року щодо житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м. Носівці Чернігівської області по вул. Привітній, 39.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Кучерявець