Справа № 1625/3892/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2012 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Цибізової С.А.

при секретарі Розсоха Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради у Полтавському районі Полтавської області, третя особа відділ держкомзему у Полтавському районі про скасування державних актів на право приватної власності на землю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №046490 від 14.11.1997 року, виданий на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати недійсним, скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЗ №165705 від 29.01.2009 року, виданий на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4. В обґрунтування позову посилаються на те, що при поділі належної позивачам земельної ділянки та встановлення її меж не було враховано того факту, що в цілому жилий будинок знаходиться повністю на земельній ділянці, належній ОСОБА_2, а літня кухня розміщена на земельній ділянці позивача ОСОБА_1 Такий порядок встановлення меж земельних ділянок є не зручним для них, оскільки для входу у житловий будинок позивачу ОСОБА_1В, доводиться проходити через земельну ділянку належну позивачу ОСОБА_4 і навпаки. Тому позивачі вимушені звернутися до суду за захистом свого права.

Позивачі у судове засідання не з»явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, змінений позов підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради у Полтавському районі Полтавської області в судове засідання не з»явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи - відділу держкомзему у Полтавському районі , в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча вчасно був повідомлений належним чином.

Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність). Право власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Ст.103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.01.2008 року власниками будинку по ? частині на праві спільної часткової власності були ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за Законом спадкоємцем майна ОСОБА_5 є ОСОБА_2.

При поділі належної позивачам земельної ділянки та встановлення її меж не було враховано того факту, що в цілому жилий будинок знаходиться повністю на земельній ділянці, належній ОСОБА_2, а літня кухня розміщена на земельній ділянці позивача ОСОБА_1 Такий порядок встановлення меж земельних ділянок є не зручним для них, оскільки для входу у житловий будинок позивачу ОСОБА_1В, доводиться проходити через земельну ділянку належну позивачу ОСОБА_4 і навпаки. Тому позивачі вимушені звернутися до суду за захистом свого права.

Із положень п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі»затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року вбачається, що після виготовлення Державних актів, зробити які не будь зміни та виправлення в них неможливо.

При чому ст158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Оскільки на даний час позивачами, вже виготовлені державні акти на право приватної власності на землю з визначенням плану зовнішніх меж земельних ділянок, то змінити ці межі за досягнутою домовленістю між нами співвласниками, останні можуть лише після часткового скасування цих актів лише виключно у судовому порядку в частині плану зовнішніх меж земельної ділянки.

За таких обставин, суд вважає,позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись. ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 62, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.86,88,103,158 ЗК України,-

ВИРІШИВ :

- Позов задовольнити.

- Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №046490 від 14.11.1997 року, виданий на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

- Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЗ №165705 від 29.01.2009 року, виданий на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6