Справа №1490/1888/12 07.06.2012 07.06.2012 07.06.2012
Провадження №22-ц/1490/1302/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі

головуючого Данилової О.О.

суддів Ямкової О.О., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Громовій Л.В.,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2012 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

про встановлення нікчемності правочину

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк), де зазначав, що він є спадкоємцем ОСОБА_4, який є боржником за кредитним договором, укладеним 19 квітня 2008 року на підставі заяви про видачу кредитної картки (Кредитка «Універсальна»). 18 липня 2010 року ОСОБА_5 помер, а вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості банк предявив до нього, як спадкоємця.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 не укладав з банком кредитний договір у передбаченій законом формі, а зміст договору не відповідає вимогам цивільного законодавства, ОСОБА_3 просив застосувати наслідки нікчемності правочину.

Справу розглянуто у відсутності представника відповідача.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги. Апелянт посилався на те, що суд не дав оцінку підставам його позову та невірно застосував норми цивільного законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_5 укладено письмовий договір, за яким останній отримав споживчий кредит у розмірі 4128 грн. шляхом відкриття кредитного рахунку та отримання кредитної картки «Універсальна».

Станом на 24 лютого 2011 року заборгованість за кредитом складає 13 295 грн. 96 коп.(а.с.9).

ОСОБА_5 за життя не звертався з вимогами про встановлення нікчемності договору та частково виконував його умови.

18 липня 2010 року ОСОБА_5 помер. (а.с.33).

За данними нотаріальних контор м.Вознесенська спадкові справи після смерті ОСОБА_5 не заводились ( а.с.54,57,66,68).

Враховуючи, що зареєстроване місце проживання позивача та ОСОБА_5 (на час його смерті) співпадають ( а.с.4,5), ОСОБА_3 є особою, яка прийняла спадщину.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 фактично вбачається, що ним порушено питання про встановлення нікчемності кредитного договору, укладеного спадкодавцем ОСОБА_5 При цьому позивач посилався на порушення вимог закону щодо письмової форми правочину (стаття 207 ЦК), а також те, що угода не містить всіх необхідних умов та суперечить закону ( стаття 203 ЦК).

Разом з тим, в заяві позичальника № NKXRRX11690064 від 19 квітня 2008 року (а.с.6), яку підписано особисто ОСОБА_5 при отриманні кредитної картки, зазначено, що ця письмова заява та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам банком ( а.с.7,8) складають умови договору про надання споживчого кредиту.

Зазначені документи містять всі умови кредитування: розмір кредиту, процентів за користування, комісійних, строк повернення, права та обовязки сторін, порядок розрахунків, відповідальність сторін та інші умови.

За правилами частин 1 та 2 статті 207 ЦК правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, воля сторін виражена за допомогою засобів звязку та якщо він підписаний сторонами.

Отже, колегія суддів вважає встановленим, що угода між ОСОБА_5 та ПриватБанком про надання споживчого кредиту від 19 квітня 2008 року укладена в письмовій формі, підписана обома сторонами та містить всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, в тому числі кредитних, що відповідає вимогам статей 1054-1055 ЦК та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Таким чином, основний висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення нікчемності договору від 19 квітня 2008 року за статтями 203 та 207 ЦК відповідає обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги повязані з невірним тлумаченням поняття письмової форми правочину та не спростовують вищевикладених висновків.

Будь-яких інших вимог до форми договору такого виду при зазначенні всіх істотних умов кредитування, законодавство не передбачає.

Підстави для скасування судового рішення, що передбачені статтею 309 ЦПК, відсутні.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: