Справа 0312/1615/2012
Провадження 2/0312/485/2012
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2012 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Свередюка А.В.,

при секретарі Гнатюк К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника органу опіки і піклування ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про втрату права на користування житловим приміщенням, -

встановив:

13 вересня 2006 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням у зв"язку із відсутністю у ньому протягом понад шести місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 1999 році на основі договору дарування став власником квартири АДРЕСА_1. 10 березня 2000 року між позивачем і відповідачкою ОСОБА_5 було укладено шлюб. З 13.09.2000 року вона прописана у даній квартирі. Дітей від шлюбу не мають. 26 грудня 2002 року, рішенням Нововолинського міського суду шлюб було розірвано. 12 лютого 2003 року розірвання шлюбу було зареєстровано у відділі РАГС Нововолинського управління юстиції за № 28. Відповідач як колишній член сім"ї власника квартири мала право користуватись займаним приміщенням., проте угоди про безоплатне користування житловим приміщенням не було, від укладення договору оренди на частину спірної квартири відповідачка відмовилась. Фактично користувалась квартирою як наймач, вселила в кватиру без згоди позивача свого сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З квітня 2005 року відповідачка та її син не проживають у спірній квартирі, поважних причин для відсутності відповідачки та її сина понад шість місяців немає. Просив винати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою вул. Винниченка, 13/9 в м. Нововолинську.

До проведення судового засідання, позивач ОСОБА_1 змінив підставу позову. Просив суд визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 9 в будинку № 13 пол вул. Винниченка в м. Нововолинську Волинської області як таких, що понад один рік не проживають в спірній квартирі без поважних причин, на підставі ст. 405 ЦК України.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали із наведених в позовній заяві підстав, просили його задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась без поважних причин. Належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи. Про причини невки в судове засідання не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідач ОСОБА_5 мала намір проживати в спірній квартирі, зберігала в квартирі речі, придбані з відповідачем під час шлюбу. Після розірвання шлюбу була змушена поїхати на заробітки. Вважає, що позивач чинив перешкоди ОСОБА_5 в користуванні житловим приміщенням. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що позов є підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З копії технічного паспорту (а.с. 10-13) вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6) вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано 12 лютого 2003 року.

Згідно довідки з місця проживанння (а.с.7) у спірній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_5 з 13.09.2000 року та її син ОСОБА_6 з 25.05.2004 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 показав, що з відповідачем ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвали у 2002 році. Після розірвання шлюбу, відповідач, разом з своїм сином ОСОБА_6 проживали в його квартирі, яку йому подарували його батьки. Відповідач самовільно, без його згоди зареєструвала свого сина - ОСОБА_6 в спірній квартирі у 2004 році. Зазначив, що перешкод у користуванні квартирою він відповідачу не створював. Після того, як відповідач поїхала у 2004 році, вона з квартири забрала всі речі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що відповідач ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6 проживала в спірній квартирі разом з ОСОБА_1 В зимку 2004 року вона поїхала на заробітки. Син відповідача - ОСОБА_6 залишився проживати в м. Нововолинську в помешканні свідка, де проживав до весни 2005 року. Весною, приїхала баба ОСОБА_6 та забрала його проживати до себе. Відколи відповідач ОСОБА_5 поїхала на заробітки, з тих пір свідок її не бачила.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, кожен окремо показали, що відповідач ОСОБА_5 проживала в квартирі позивача разом з сином - ОСОБА_6 Зимою 2004 року, відповідач поїхала на заробітки а її син залишився проживати у ОСОБА_8, де проживав до весни 2005 року. Після чого поїхав до своєї баби. ОСОБА_5 з зими 2004 року вони не бачили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що відповідач ОСОБА_5 проживала в квартирі ОСОБА_1 разом із своїм сином - ОСОБА_6 В 2004 році поїхала на заробітки. Відтоді вона її не бачила. В 2005 році, сина відповідача - ОСОБА_6 забрав його дід на постійне місце проживання в с. Креховичі.

Довідкою директора школи № 2 та заявою ОСОБА_5 від 20 лютого 2006 року (а.с.8-9) підтверджено, що ОСОБА_6 навчався у Нововолинській ЗОШ № 2 з 01.09.2002 року по 06 квітня 2005 року і вибув у с. Кряховичі.

Відповідно до довідки виконкому Креховицької сільської Ради від 10 жовтня 2006 року (а.с. 23), ОСОБА_5 навчався в Креховицькій загальноосвітній школі.

З довідки виконкому Креховицької сільської ради від 23 вересня 2011 року (а.с. 84) вбачається, що ОСОБА_6 проживає без реєстрації в с. Креховичі, по вул. Зелена, 4 та навчається в 10 класі Брошнівської ЗОШ 1-111 ст.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_5 поїхала на заробітки в Російську Федерацію. Працює в м. Москва. Зазначила, що свої речі ОСОБА_5 залишила зберігати в спірній квартирі. Син відповідача - ОСОБА_6 проживає разом з нею з часу навчання у 4 класі. Показала, що ОСОБА_1 створював відповідачу ОСОБА_5 перешкоди у користуванні спірною квартирою.

До показів свідка ОСОБА_12 в частині чинення перешкод у користування спірною квартирою суд відноситься критично, оскільки ОСОБА_12 є мамою відповідача ОСОБА_5

Довідку АОЗТ "Торговый дом" "Спас" (а.с. 188) суд до уваги не приймає, оскільки вона не оформлена відповідно до Мінської конвенції про правову допомогу по цивільних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Дослідженими та оціненими в суді доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_5 з сином ОСОБА_6 виїхала 06 квітня 2005 року з квартири АДРЕСА_3 на інше постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З висновку органу опіки і піклування вбачається, що відповідач ОСОБА_5 покинувши свою малолітню дитину проживати разом з своєю мамою - ОСОБА_12, поїхала на заробітки за межі України. Що малолітня дитина не може проживати окремо від батьків, крім випадків, встановлених законом. Орган опіки і піклуваання вважає визнання ОСОБА_6 таким що втратив право на користування квартирою правомірним.

Заочним рішенням Нововолинського міського суджу Волинської області від 27 жовтня 2006 року позов задоволено, визнано ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили права на користування квартирою № 9 в будинку № 13, що по вул. Винниченка в м. Нововолинську.

Ухвалою апедяційного суду Волинської області від 11 січня 2012 року, рішення Нововолинського мімького суду Волинської області від 27 жовтня 2006 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2012 року, рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 27 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 січня 2012 року скасовано з підстав невірного застосування до даних правовідносин матеріального права, а саме ч. 2 ст. 167 ЖК УКраїни та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем ОСОБА_5 не надано жодних доказів на доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Крім того, за час розгляду даної цивільної справи, з 13 вересня 2006 року, жодного разу, персонально не була присутня в судовому засіданні, що вказує на її незацікавленість у розгляді даної справи.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд позов задоволює та визнає ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користувапння житловою квартирою, що занаходиться за адресою: м. Нововолинськ, вул. Винниченка, 13/9.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ,60, 66, 88, ст.ст. 212-215, ЦПК України, на підставі ст. 405 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6 втратившими право користування квартирою № 9 в будинку № 13 пол вул. Винниченка в м. Нововолинську Волинської області з 06 квітня 2005 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Свередюк