Справа № 2604/8505/12
Ухвала

іменем України

"16" травня 2012 р. Дніпровський районний
суд міста Києва у складі:

Головуючого судді –Чех Н.А.,

при секретарі: Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва заяву
ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне
акціонерне товариство „Укрсоцбанк”
про скасування рішення Третейського
суду,

встановив:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла заява ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при асоціації
українських банків від 08.12.2009 року по
справі № 1473/09 за позовом
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку „Укрсоцбанк” до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Вказане рішення просив скасувати. Свої
вимоги обґрунтував тим, що про
існування вказаного спору йому відомо
не було. При розгляді справи він участі
не приймав, копію рішення отримав за
особистою заявою, у зв’язку з чим не
мав можливості вчасно його оскаржити. З
рішенням Третейського суду він не
згоден, оскільки вважає його таким, що
постановлене з порушенням Регламенту
постійно діючого Третейського суду, а
також тому, що рішення прийнято
стосовно особи, яка не приймала участі
у справі. 03.07.2007 року між ним та
відповідачем був укладений договір
кредиту № 163/07 на суму 96 960 доларів США. У
відповідності з п. 6.2 даного договору у
випадку неможливості врегулювання
спорів, пов’язаних з виконанням
договору, сторони домовилися, що спір
розглядається суддею Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків, розташованого в м.
Києві, по вул. М. Раскової, 15. 20.10.2009 року
відповідач звернувся до Третейського
суду з позовом про стягнення з нього
(заявника) 756 350,31 грн. Третейський суд
відкрив провадження у справі не
зважаючи на те, що банком не було надано
доказів направлення з описом боржнику
копії позовної заяви з додатками.
Фактично він (заявник) не отримував і не
міг отримали ні копії позовної заяви,
ні додатків до неї, ні іншої
кореспонденції від банку, чи суду у
зв’язку з тим, що в позовній заяві
навмисно не вірно зазначено адресу
боржника –АДРЕСА_1. За вказаною адресою
він (заявник) на момент звернення банку
до Третейського суду не проживав
тривалий час, про що належним чином, в
порядку п. 3.3.13 договору кредиту, знав
банк, оскільки він (заявник) отримував
від банку листи в 2009 році за адресою
–АДРЕСА_2. В той же час, банк надав до
матеріалів третейської справи листи,
які направляли за старою адресою, що
залишилося Третейським судом без
уваги. Таким чином, спір за позовом
банку був розглянутий без притягнення
боржника, на права та обов’язки якого
впливає рішення суду. Розглядаючи
справу у відсутності відповідача,
Третейський суд порушив принципи
рівності учасників процесу,
змагальності, всебічності, повноти та
об’єктивності. Вказані порушення
призвели до того, що Третейський суд
розглянув справу і прийняв рішення по
не повно з’ясованим обставинам справи.
Так, з тексту позовної заяви слідує, що
станом на 03.09.2009 року заборгованість по
сплаті по кредитному договору складає
88 127,49 доларів США, з процентами 3 892,73
доларів США. З даною сумою суд
погодився, та саме цю суму з нього
(заявника) стягнув. В той же час, в
матеріалах справи міститься
роздруківка з особового рахунку від
03.07.2007 року, з якої видно, що
заборгованість станом на 03.09.2009 року
становила 83 485 доларів США, а станом на
листопад 2009 року заборгованість
становила 81 868 доларів США. Таким чином,
висновки Третейського суду про
стягнення з нього (заявника) боргу в
сумі 88 127,49 доларів США не відповідають
фактичним обставинам справи. В
судовому засіданні заявник та його
представник підтримали усі обставини
викладені в заяві та вимоги, просили їх
задовольнити. Представник заявника
додатково пояснив, що борг існує, але не
згодні з підвищенням процентів в
односторонньому порядку. Крім того, в
позовній заяві невірно вказана адреса
відповідача, хоча з банку приходили
листи за адресою в Сімферополі. В
рішенні Третейського суду є
неточності. Відповідача не було
залучено до участі у справі, чим
порушено його права.

Представник зацікавленої особи ПАТ
„Укрсоцбанк” в судовому засіданні
вимоги не визнав, просив відмовити у їх
задоволенні з підстав викладених у
письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення заявника,
представника заявника, представника
заінтересованої особи, дослідивши
матеріали справи № 1473/09 Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків,
дослідивши матеріали, оцінивши наявні
у справі докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 08.12.2009 року
Постійно діючим третейським судом при
Асоціації українських банків у складі
третейського судді Білоконь Ю.М., який
включений до списку третейських суддів
та обраний сторонами відповідно до
третейської угоди, винесено рішення, на
підставі якого позов
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку „Укрсоцбанк” до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
відповідно до якого на користь
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку „Укрсоцбанк”
стягнуто заборгованість за договором
кредиту в сумі 740 773,78 грн. та
третейський збір в сумі 7 799,50 грн.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди»рішення третейського
суду є остаточним і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених
Законом.

Рішення третейського суду може бути
оскаржено стороною у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване, серед іншого,
якщо справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону.

Як вбачається зі змісту поданої від
імені ОСОБА_2А, він вважає рішення
третейського суду незаконним,
мотивуючи це тим, що рішення прийнято з
порушенням вимог діючого
законодавства України.

Разом з тим, третейський суд діє на
договірній основі, тобто між сторонами
спору повинна існувати домовленість
про передання спору на розгляд
третейському суду. Дана третейська
угода повинна бути оформлена належним
чином і мати законну силу.

Як вбачається з матеріалів справи №
1473/09 Постійно діючого Третейського
суду при асоціації українських банків,
та підтверджується кредитним
договором від 03 липня 2007 року, який
укладено між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк»та ОСОБА_1, сторонами
договору, пункт 6.2, погоджено питання
про розгляд спорів, які виникають з
приводу укладених договорів, а саме:
суддями Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
М. Раскової, 15.

Таким чином, суд вважає, що рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків № 1473/09
від 08.12.2009 року прийнято у
відповідності до вимог Закону України
«Про третейські суди», розгляд справи
відбувався в межах третейської угоди,
яка укладена між сторонами у справі, в
той же час, ОСОБА_1 ні під час розгляду
справи в третейському суді, ні під час
розгляду даної справи не висувалось
вимог про визнання недійсною
третейської угоди.

Судом також не може бути прийнята до
уваги і ті підстави для скасування
рішення третейського суду як
відсутність відповідача при розгляді
справи в третейському суді, та
невідповідність суми заборгованості,
оскільки дана обставина не передбачена
вимогами законодавства для скасування
рішення третейського суду. Не
обґрунтованим є твердження сторони
заявника те, що ОСОБА_1 не було залучено
до участі у справі, що вплинуло на нього
права та обов’язки, як це вказано у п. 5
ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, оскільки
відповідно до позовної заяви, ОСОБА_1
був учасником процесу в якості
відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при асоціації
Українських банків від 08 грудня 2009 року
по справі № 1473/09 за позовом
Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанку»до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є
необґрунтованою, та такою, що не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України
рішення третейського суду може бути
скасовано лише у випадках передбачених
цією статтею. Рішення третейського
суду може бути скасовано у разі якщо:
справа, в якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону; рішення третейського суду
прийнято у спорі, не передбаченому
третейською угодою, або цим рішенням
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди; третейську угоду
визнано судом недійсною; склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам закону;
третейський суд вирішив питання про
права і обов’язки осіб, які не брали
участі у справі.

Керуючись ст.ст. 51, 56 Закону України
„Про третейські суди", ст.ст. 389-1–389-6
ЦПК України суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні заяви
ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне
акціонерне товариство „Укрсоцбанк”
про скасування рішення Третейського
суду при асоціації Українських банків
у складі третейського судді Білоконь
Ю.М., відповідно до третейської угоди,
від 08 грудня 2009 року по справі № 1473/09 за
позовом Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку «Укрсоцбанк»до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: