Справа №2-12/2012р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012р. селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю секретаря:ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача -ОСОБА_3ОСОБА_4

представника третіх осіб -ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду селищі Вигода справу за позовом ОСОБА_6 до Долинської міської ради,ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1994 року та рішення Долинської міської ради від 10.03.1994 року №230,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить постановити рішення,яким визнати недійсним та відмінити свідоцтво про право власності на житло ,квартири АДРЕСА_1 від 10.03.1994 року виданого на ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області №230 від 10.03.1994 року ,виданого на ОСОБА_6.

Свої вимоги мотивує тим,що свідоцтво про право власності та рішення Долинської міської ради від 10.03.1994 року №230 є незаконним ,оскільки на час приватизації квартири вона проживала одна ,і згоди як квартиронаймач на приватизацію квартири не давала.Про те,що вона нібито вчиняла підпис в заяві до органу приватизації про оформлення передачі квартири в особисту ,спільну сумісну власність вона дізналась при розгляді справи в Долинському районному суді в 2007 році за її позовом .Вона являється особою перестаршої о віку,постійно хворіє та не могла знати про належність їй цього підпису.Тільки після висновку почеркознавчої експертизи вона остаточно дізналась, що підпису в заяві на приватизацію квартири вона не вчиняла і згоди на приватизацію не давала. Згідно рішення виконкому Долинської міської ради від 10.03.1994 року №230 квартира АДРЕСА_2 передана в приватну власність їй одній. В той же час свідоцтво про право власності від 10.03.1994 року,видане на право приватної власності на всіх. Про неправомірність приватизації свідчить той факт,що рішення виконкому про передачу у власність квартири і свідоцтво про право власності на житло видані в один і той же день 10.03.1994 року. Таким чином свідоцтво про право власності на житло ,та рішення виконкому Долинської міської ради №230від 10.03.1994 року видані всупереч закону і є незаконними.

ОСОБА_6, позовні вимоги підтримала та пояснила ,що ініціювала та особисто займалась приватизацією квартири в якій проживає.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини. Представник відповідача позовних вимог не визнала та пояснила,що рішення Долинської міської ради та свідоцтво про право власності є законними ,оскільки підстава на яку зіслалась ОСОБА_6,суперечить матеріалам справи. Зокрема при попередньому розгляд, справи в 2006 році, ОСОБА_6 зазначала,що займалась приватизацією особисто. Інші співвласники в суді зазначили,що поставили підпис в заяві напроти своїх прізвищ. Також | спростовуються інші твердження позивачки про порушення відповідачем ст.8 Закону І України «Про приватизацію державного житлового фонду» ,а саме про те,що вона згоди на І приватизацію квартири не давала,оскільки в суді встановлено що вона особисто займалась 1 приватизацією квартири. Інціі твердження не знайшли свого підтвердження в суді,оскільки спростовуються даними рішення колегії судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2007 року,згідно якого в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9,та ОСОБА_10 (ОСОБА_9)

ОСОБА_12 про визнання частково незаконним та відміни свідоцтва про право сумісної власності від 10.03.1994 року та квартири АДРЕСА_3, відмовлено за безпідставністю.

Представник ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10-ОСОБА_5 позовних вимог не визнав та пояснив,що позивачка в заяві зазначила про те,що в неї є сумнів що вона підписувала заяву на приватизацію квартири,однак в суді вона стверджувала що ініціювала та займалась приватизацією квартири. Також в рішенні колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2007 року,було встановлено що 17.12.1993 року позивачкою ОСОБА_6керівнику органу приватизації подана заява про оформлення передачі в особисту сумісну власність двокімнатної квартири без розподілу її часток їй і членам ні колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2007 року Дуло встановлено

що 17.12.1993 року позивачкою ОСОБА_6керівнику органу приватизації подана заява про оформлення передачі в особисту сумісну власність двокімнатної квартири без розподілу її часток їй і членам її сім»ї. Заява підписана власником та повнолітніми членами сім»ї.

Також позивачкою не подано доказів не чинності рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області №230 від 10.03.1994 року »виданого на ОСОБА_6,та не наведено підстав для його скасування.

Суд, вислухавши доводи сторін,дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності,вважає,що даний позов не підлягає до задоволення,виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.8 ч.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду «,передача займаних квартир (будинків)здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї ,які постійно машкають в даній квартирі (будинку)в тому числі тимчасово відсутніх ,за якими зберігається право на житло з обов»язковим зазначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, 17.12.1993 року »керівнику органу приватизації подали заяву про оформлення передачі в особисту сумісну власність двокімнатної квартири без розподілу її часток. Заява підписана власником та повнолітніми членами сім»ї. Уповноваженим власником будинку визначено ОСОБА_6.

Згідно рішення №230 відІО.ОЗ. 1994 року виконавчого комітету Долинської міської ради ецірЬу квартиру передано у приватну власність. 10.03.1994 року видано свідоцтво про право власності на квартиру №4 в м. Долина по вул. Грушевського 8.,згідно якого квартира ч налешть на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_6 -ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11

Згідно з реєстру прав власності на нерухоме майно Івано-Франківським ОБТІ за сторонами зареєстровано право власності по 1/5 частці кожному.

Між сторонами виник спір в 2006 році. Позивачка зверталась в суд з підстав ,що відповідачі втратили право користування спірною квартирою ,однак рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2007 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9,та ОСОБА_10 про визнання частково незаконним та відміни свідоцтва про право сумісної власності від 10.03.1994 року на квартиру АДРЕСА_4 відмовлено за безпідставністю.

В обґрунтування позовних вимог по даній справі ОСОБА_6зіслалась на те , що підпису в заяві на приватизацію квартири вона не вчиняла і згоди на приватизацію не давала.

Доказом того являється висновок судової -почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №2-435/2011 року,де вказано що підпис від імені ОСОБА_6 С Л.розташований в графі «Підпис власника та повнолітніх членів сім»ї перед записом «ОСОБА_6Д.»в заяві керівнику органу приватизації від 17.12.1993 року виконаний не ОСОБА_6Д.а іншою особою з намаганням виконавця наслідувати справжні підписи ОСОБА_6

У відповідності до вимог ст.61 ч.З ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі ,що набрало законної сили ,не доказується при розгляді інших справ ,у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено з рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2007 року ,в судовому засіданні встановлено ,що заява керівнику органу приватизації підписана власником та повнолітніми членами сім»ї.

З пояснень ОСОБА_6 в суді встановлено про те,що вона ініціювала та особисто займалась приватизацією спірної квартири. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили про те, що поставили свої підписи в заяві керівнику органу приватизації напроти своїх призвищ.

Не заслуговують на увагу доводи позивачки про те,що згідно рішення виконкому Долинської міської ради від 10.03.1994 року №230 квартира АДРЕСА_2 передана їй одній в приватну власність . В той же час свідоцтво про право власності від 10.03.1994 року,видане на право приватної власності на всіх,оскільки в заяві керівнику органу приватизації зазначено ,що уповноваженим власником будинку визначено ОСОБА_6 дому в рішенні виконкому було зазначено прізвище позивачки.

Суд вважає ,що не підлягає до задоволення вимога про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області №230 від 10.03.1994 року,виданого на ОСОБА_6,оскільки воно прийняте виконавчим комітетом Долинської міської ради в межах своєї компетенції.

Даючи оцінку висновку судово-почеркознавчої експертизи від 31.01.2012 року ,згідно якого в заяві керівнику органу приватизації від 17.12.1993 року,підпис виконаний не ОСОБА_6,а іншою особою, суд вважає, що даний доказ не береться до уваги,оскільки з пояснень ОСОБА_6 встановлено, що вона ініціювала та особисто займалась приватизацією квартири в якій проживає. В судовому засіданні колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.09.2007 року, було встановлено що 17.12.1993 року позивачкою ОСОБА_6керівнику органу приватизації подана заява про оформлення передачі в особисту сумісну власність двокімнатної квартири без розподілу її часток їй і членам її сім»ї. Заява підписана власний та повнолітніми членами сім»ї. В судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили , що поставили свої підписи в заяві керівнику орці' приватизації напроти своїх призвищ.

Таким чином суд приходить до висновку,що приватизація спірної квартири проведені відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонд та Положення про порядок передачі квартир (будинків)у власність громадян.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.61 ЦПК України, керуючись ст.ст.215-218 ЦПК України,суд,-

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Долинської міської ряди, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1994 року та рішення Долинської міської ради від 10.03.1994 року №230,відмовити за безпідставністю.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя