_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-262/11
01.02.2012 року, Київський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді - Таварткіладзе О.М.,
при секретарях Олійник Н.М., Лазнікові І.В.,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4,ОСОБА_5
Про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
В грудні 2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 будучи за ініціативою суду залученими до участі у справі у якості третіх осіб за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, заявили позов із самостійними вимогами до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 26.09.2009 року ОСОБА_6 помер. У встановлений Законом 6-ти місячний строк вони звернулися до нотаріальної контори за спадщиною, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 Крім них за спадщиною звернулася і дружина померлого ОСОБА_5 Всі разом вони є спадкоємцями 1-ї черги і за їх заявами заведено спадкову справу. Однак у зв*язку з тим, що договір купівлі-продажу квартири № 93 в будинку № 162 пор вул. Люстдорфська дорога був зареєстрованим на біржі та оформлений не належним чином видати свідоцтво про право власності не виявляється можливим, що вимусило ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з*явилася. Згідно поверненого з компетентного суду Російської Федерації міжнародного судового доручення про надання правової допомоги, вбачається, що виконати міжнародне судове доручення Київського районного суду м. Одеси про вручення копії позовної заяви та відібрання пояснення по суті заявлених позовних вимог не виявляється можливим у зв*язку з неможливістю встановити місцезнаходження відповідача, яка за адресою вибуття Російська Федерація, АДРЕСА_3 не значиться.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з*явився, згідно поверненого з компетентного суду Російської Федерації міжнародного судового доручення про надання правової допомоги, вбачається, що виконати міжнародне судове доручення Київського районного суду м. Одеси про вручення копії позовної заяви та відібрання пояснення по суті заявлених позовних вимог не виявляється можливим у зв*язку з неможливістю встановити місцезнаходження третьої особи, який за адресою вибуття Російська Федерація, АДРЕСА_3 не значиться.
Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні утримався від виказування своєї думки щодо позову третіх осіб, що заявили самостійні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, посилаючись на необхідність з*ясувати думку довірителя і просив у зв*язку з цим оголосити перерву в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи
встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.
Згідно ч.1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної
процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.
Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі неможливості продовження розгляду справи у зв'язку з необхідністю подання нових доказів суд оголошує перерву на час, необхідний для цього.
Згідно ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Отже, приймаючи до уваги, що третя особа ОСОБА_5 мала в даній справі процесуальний статус позивача до постановлення судом ухвали від 01.02.2012 року про залишення позову ОСОБА_5 без розгляду за її заявою і представник ОСОБА_5 залишився той самий, а заявлені позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним не змінювалися, суд вважає неспроможним оголошення перерви в судовому засіданні з підстав наведених представником ОСОБА_5 для з*ясування її позиції, оскільки підставою оголошення перерви в судому засіданні в розумінні ст. 191 ЦПК України є неможливість продовження розгляду справи у зв'язку з необхідністю подання нових доказів.
При цьому суд враховує, що представник ОСОБА_5 є згідно довіреності не має обмежень у повноваженнях щодо витребування доказів та виказування правової позиції для представництва інтересів довірителя.
Також суд звертає увагу, що представником ОСОБА_5 не повідомлено у встановленому порядку про причини не явки в судове засідання 14.12.2011 року та надано доказів про поважність не явки в дане судове засідання.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4,ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно свідоцтва про смерть 1-ЖД № 198699, виданого Першим Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 помер 26.10.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 5709 від 27.10.2009 року (а. с. 23).
Згідно листа Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 15.12.2009 року на адресу ОСОБА_5 для видачі свідоцтва про право на спадщину на ізольовану двохкімнатну квартиру АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_6, померлому 26.10.2009 року необхідно надати належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадкове майно. У зв*язку з тим, що договір купівлі-продажу зазначеної квартири був зареєстрований на біржі, оформлений неналежним чином (серед продавців була неповнолітня особа), видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості (а. с. 25).
Згідно відповіді Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 24.11.2011 року вбачається, що заведена спадкова справа № 2051/2009 до майна померлого 26.10.2009 року ОСОБА_6, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Заяви про прийняття спадщини подали:
15.12.2009 року ОСОБА_5 дружина померлого ; 13.04.2010 року ОСОБА_2 внук померлого і спадкоємець за представленням у зв*язку зі смертю батька ОСОБА_7 сина померлого спадкодавця; ОСОБА_1 син померлого (а. с. 45).
Згідно ст. 48 Закону України Про власність, що діяв на час укладення договору, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.
У відповідності до ст. 15 Закону України Про товарну біржув редакції, що діяла на час укладення договору від 31.05.1996 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:
а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;
б) якщо її учасниками є члени біржі;
в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України.
Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.
На час укладення договору купівлі-продажу від 31.05.1996 року і на час реєстрації права власності в КП ОМБТІ та РОН05.06.1996 року діяли норми ЦК України 1963 року.
Згідно ч.1 ст.14 ЦК України 1963 року за неповнолітніх, які не досягли п'ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Вони вправі учиняти лише дрібні побутові угоди.
Згідно ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Згідно ч.1 ст.47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 48 ЦК України 1963 року недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.
В той же час суд приймає до уваги, що:
- Рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Одеси від 31.05.1996 року надано згоду ОСОБА_8 на продаж частки квартири АДРЕСА_4, належної неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з укладенням від імені сина договору купівлі-продажу квартири (а. с. 86).
Отже договір купівлі-продажу після його державної реєстрації є закінченим.
Суду не надано доказів про наявність претензій колишніх власників квартири АДРЕСА_4 або інших осіб та державних органів чи органів місцевого самоврядування, а також правоохоронних органів до ОСОБА_6 щодо договору купівлі-продажу від 31.05.1996 року після укладення договору.
Згідно ч.2 ст. 47 ЦК України 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічна норма передбачена і діючим ЦК України, зокрема згідно ст. 220 ЦК України 2003 року у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Таким чином, суд доходить висновку про не порушення прав неповнолітньої дитини співвласника проданої квартири і наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Суд надає правову оцінку, що спадкоємці померлого власника квартири ОСОБА_9 не були стороною договору купівлі-продажу від 31.05.1996 року і виходить з наступного
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України 2003 року якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Згідно ч. 5 ст. 215 ЦК України 2003 року вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.
Згідно ст. 8 ЦК України 2003 року якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).
Згідно ст.15 ЦК України 2003 року кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України 2003 року кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд вважає, що спадкоємці померлого ОСОБА_6, які звернулися за спадщиною, позбавлені можливості інакше захистити право на спадкове майно, як зверненням до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, що суд вважає допустимим за аналогією, як вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір, сплачений третьої особою ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом в сумі 08 грн. 50 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. 48 Закону України Про власність, ст. 47, 227 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 3, 6, 8, 11, 13, 14, 15, 16, 220 ЦК України в редакції 2003 року, ст. ст. 35, 36, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд
Позовну заяву третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви до суду в сумі 08 грн. 50 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Таварткіладзе О. М.