Справа № 2-533-741/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А. С.,

при секретарі: Харьковій Л.М.,

розглянувши на попередньому судовому засіданні в залі суду Марїнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2, зареєстрований виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області.

27 грудня 2006 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, позивачем по даній цивільній справі, та ОСОБА_2, відповідачем по даній цивільній справі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 073538.

Від шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 064150, видане виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області) та сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 147525, видане виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області).

Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося з причин не належного ставлення сторін до сімейного життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися в травні 2011 року.

Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя на час розгляду справи між сторонами не має.

Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сімю. Заходів спрямованих для збереження сімї, зокрема строку на примирення сторонам не потрібно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, не заперечує проти їх задоволення. Крім того, просить після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Тасіц».

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112 СК України.

Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду сімї це відсутнє взаєморозуміння і довіря, несумісність характерів.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний»засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз»підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. ОСОБА_1 скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач надала на це згоду.

Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 110 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч 2, ст. 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Голуфтова), ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований 27 грудня 2006 року виконавчим комітетом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 108.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу ОСОБА_2 за її вибором «Тасіц».

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним в день набрання даним рішенням законної сили.

Надіслати копію рішення після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис) А. С. Клікунова

Копія вірна:

Суддя А. С. Клікунова

Секретар

Дата документу 22.02.2012