АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2/3119/11 Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22-ц/491/1998/12 ОСОБА_1
Категорія -26 ( І) Доповідач Карнаух В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Карнаух В.В.,

судців: Братіщевої Л.А„ ОСОБА_2,

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 16 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненою професійним захворюванням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він тривалий час працював в підземних умовах на ш. Гвардійська Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (надалі- ПАТ «КЗРК»). У звязку із встановленим професійним захворюванням та втратою професійної працездатності переносить моральні страждання.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 16 травня 2012 року позов задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 107,30 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки суд не врахував, що позивач працював на інших підприємствах у шкідливих умовах, позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому моральної шкоди, а довідка МСЕК про відсоток втрати працездатності не є підтвердженням факту заподіяння моральної шкоди; не взято до уваги, що позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди; вважають, що розмір моральної шкоди, стягнутий судом першої інстанції, не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості, судом не застосовано тримісячний термін позовної давності.

Перевіривши законність та оогрунтованість рішення ьуду 15 МСЖйЛ ООЛОЛ^ппл сптиі_ та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 тривалий час, з 12.03.1982. по 01.11.1998 роки працював у підземних умовах праці на шахті ім. Гвардійська РУ ім. Р.Люксембург ПАТ «Кривбасзалізрудком» , у шкідливих умовах праці.

ОСОБА_5 № 13 розслідування професійного захворювання позивача від 18 серпня 2011 року комісією встановлено, що причиною захворювання ОСОБА_4 є тривала робота, протягом 19 років, в умовах впливу шкідливих факторів , запиленості повітря робочої зони , концентрація якої перевищувала ПДК, винними у професійному захворюванні позивача є зокрема, керівництво шахти Гвардейська ВО Кривбасруда, у період праці позивача (а.с.13-14).

За висновком МСЕК від 22 вересня 2011 року позивачу первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідач винен у виникненні у позивача професійного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

ОСОБА_5 ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком » моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивач періодично потребує амбулаторного і стаціонарного лікування, оздоровлення; обмежений у фізичній роботі по дому, переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги стосовно ненадання позивачем доказів спричинення йому моральної шкоди не можуть бути взяті колегією суддів до уваги.

ОСОБА_5 розяснень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як убачається з ОСОБА_5 №13 розслідування хронічного професійного захворювання позивача від 18 серпня 2011 року, причиною професійних захворювань позивача є тривалий стаж роботи в умовах запиленості робочої зони, яка перевищувала допустиму концентрацію, які виникли у звязку з порушенням керівництвом наступили.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням відсотку втрати професійної працездатності , який згідно висновку МСЕК становить 20 % - первинно, строку роботи у шкідливих умовах праці понад 19 років, з яких 12 років на підприємстві відповідача , з урахуванням конкретних обставин по справі, характеру отриманого позивачем професійного захворювання, і повязаних із ним фізичних і моральних страждань, інтенсивності і довготривалості фізичних і психічних страждань позивача, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 16 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: