н.П. 2/1522/1096/12
Справа № 2-5847/11 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2012 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В .

при секретарі Ларіної Т.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та просила суд поділити спільне майно подружжя на загальну суму 32923 грн.

Позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги і згідно позовних вимог в останній редакції від 03.02.2012 позивачка просила суд виділити їй майно на загальну суму 21853 грн., а саме: принтер SUMSUNG SСХ-4200, вартістю 850 грн., ноутбук Т0SНІВА, вартістю приблизно 850 доларів США, що по курсу НБУ 6800 грн., фотоапарат САNON вартістю 4289 грн., бойлер вартістю 749 грн., електроплитку, вартістю 150 грн.; поличку для взуття, вартістю 80 грн.; телевизор SONY, вартістю 2500 грн.; ТВ-антену, вартістю 100 грн., електробігрівач, вартістю 150 грн., вентилятор, вартістю 60 грн., соковижималка, вартістю 350 грн., лампа настільна, вартістю 45 грн., 2 полички з шухлядами з пластмасу для ванної кімнати, загальною вартістю 300 грн., DVD - програвач вартістю 200 грн., мікрофон, вартістю 100 грн., картрідер, вартістю 100 грн., маршрутизатор (роутер), вартістю приблизно 2000 грн., навушники, вартістю приблизно 150 грн., безпровідна мишка, вартістю приблизно 200 грн., мобільний телефон, вартістю приблизно 1200 грн., одіяло з овечої шерсті, вартістю приблизно 480 грн., 1 комплект постільної білизни, вартістю приблизно 150 грн., 1 рушник банний, вартістю приблизно 150 грн., ліхтарик Мag-lite, вартістю приблизно 200 грн., точило для ножів, вартістю приблизно 200 грн., машинка для стрижки, вартістю приблизно 150 грн., триногу для фотоапарату, вартістю приблизно 150 грн., а відповідачу виділити майно на загальну суму 11070 грн., а саме: холодильник, вартістю 450 грн., комп'ютер (системний блок, монітор, мишка, клавіатура), вартістю 5000 грн., акустичну систему, вартістю 150 грн., веб-камеру, вартістю 150 грн., мережевий подовжувач вартістю 150 грн., гамак, вартістю приблизно 200 грн., подушка, вартістю приблизно 100 грн., спальний мішок, вартістю 180 грн., 1 комплект постільної білизни, вартістю приблизно 150 грн., 1 рушник банний, вартістю приблизно 150 грн., сумка спортивна, чорного кольору, вартістю 260 грн., валіза чорного кольору, вартістю приблизно 400 грн., рюкзак кольору хакі, вартістю приблизно 500 грн., палатка двомісна камуфльована, вартістю приблизно 250 грн., надувна подушка, вартістю приблизно 100 грн., настільна лампа на защіпці, вартістю приблизно 150 грн., електрочайник, вартістю 150 грн., набір ножів, вартістю 200 грн., диван, вартістю 1800 грн., 2 книжкові полички, загальною вартістю 80 грн., стіл розкладний, вартістю приблизно 500 грн. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 413,78 доларів США, що складає 2/3 суми коштів, які були на його особистому валютному рахунку в публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України»станом на 07.07.2010р.

У судовому засіданні позивачка, підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також позивачка пояснила, що у неї не має зазначених в позові речей та відсутні будь-які докази щодо їх вартості. Позивачка також не заперечувала що відповідач сплачує аліменти за рішенням суду на їх дитину, однак зазначила що цих коштів вкрай недостатньо на її фактичне утримання та виховання.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти поділу в рівних частках грошових коштів , які станом на 10.09.2010р. були на його рахунку, а саме у розмірі 648,05 доларів США, в іншій частині позовних вимог заперечував, з тих підстав, що він ніякого майна не забирав з собою, та у нього не має вказаних цих речей . При цьому він також заперечував проти поділу коштів у розмірі 2/3 частини, та зазначив що він сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна підлягає частковому задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005р.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія 1-ЖД№247106 (а.с. 7), та яка проживає разом з позивачкою.

Згідно Рішення Приморського районного суду м. Одеси, від 30.08.2010р. (а.с.6) шлюб між сторонами біло розірвано.

Також вказаним рішенням суду було встановлено, що з 06.08.2010р. шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, загальне господарство не ведеться, сторони проживають окремо.

Зі змісту п. 3 ст. 61 ЦПК України вбачаться, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином суд доходить висновку, що факт розірвання шлюбу та припинення ведення спільного господарства між сторонами з 06.08.2010р. не підлягає доказуванню.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 71 майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до п. 24 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

З аналізу діючого законодавства вбачається, що поділу підлягає майно яке є в наявності на час розгляду справи.

Виходячи з Рішення Приморського районного суду м. Одеси, від 30.08.2010р, суд вважає, що поділу підлягає майно наявне станом на 06.08.2010р

Відповідно до довідки наданої АТ «Укрексімбанк»від 23.04.2012рвбачається, що станом на 06.08.2010р. залишок коштів на рахунку ОСОБА_2 складав 0,75 доларів США .

Зі змісту ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином суд доходить висновку про рівність часток у сторін на спірне майно.

Суд не знаходить підстав для збільшення частки майна позивачки з наступних підстав.

Відповідно до ч.2,3 ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Суд вважає, що позивачка не навела обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для застосування до даних правовідносин положень ч. 2, 3 ст. 70 СК України з урахуванням вказаних роз'яснень постанови Пленуму.

Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 71 майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Проте враховуючи, що ОСОБА_2О визнав позовні вимоги в частині поділу половини грошових коштів, згідно довідки наданої АТ «Укрексімбанк»від 23.11.2011р. (а.с.90), де їх розмір станом на 10.09.2010р. складав 648,05 доларів США, та ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд доходить висновку про часткове задоволення вимог, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивачки половини від вказаних коштів, що становить 324,025 долари США, що еквівалентно 2 588 грн. 92 копійок, згідно курсу НБУ на час ухвалення рішення

Згідно ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В той час суд не знаходить законних підстав для поділу іншого майні на яке посилається ОСОБА_1 у позові, оскільки вона не навела доказів того, що спірне майно було придбано під час шлюбу та того, що воно є в наявності на час розгляду справи та докази його оцінки.

На виконання вимог ст. 10 ЦПК України, з метою сприяння всебічного і повного з'ясування обставин справи суд декілька разів роз'яснив позивачки її права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте вона не надала жодних доказів стосовно наявності та вартості спірного майна та відмовилась скористуватись правом щодо клопотання про призначення судової експертизи на предмет оцінки спірного майна.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,.10, 15, 60, 61,88, 174 ,208, 209,212-215, 218, ЦПК України, ст. ст.60, 69,70, 71, 104,110,112, Сімейного Кодексу України, ст.. ст..368,383 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 588 грн. 92 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

03.05.2012