Справа № 2-545/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь упущену вигоду в сумі 7311,26 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 34650 грн. боргу та 345,73 грн. державного мита. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2009 року вказане рішення залишено без змін. У звязку з тим, що відповідач не виконала рішення Корольовського районного суду, борг перед позивачем не сплатила, позивачу завдано збитки у вигляді упущеної вигоди, які слід розрахувати, виходячи з розміру доходів у вигляді 14,5 процентів річних, що могли бути нараховані та виплачені позивачу за депозитним договором «Пенсійний» у ВАТ «Ощадбанк» за період з 20.10.2009 року по 26.04.2011 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є розписки, причину неявки суду не повідомила. Суд закінчував розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 34650 грн. боргу, 345,73 грн. державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20.10.2009 року вказане рішення залишено без змін. Станом на 12.04.2011 р. на виконання рішення суду від 09.07.2009 р. відповідачем на користь позивача сплачено 2293,10 грн. (а.с.32).

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право на було порушено (упущена вигода).

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Тобто, ідеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права (наприклад, особа домовилася про надання грошей в позику під проценти, але не надала гроші в позику, оскільки боржник з нею не розрахувався. Саме сума запланованих, але не отриманих процентів у даному випадку буде складати упущену вигоду).

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Згідно ст.ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не довела запланованого одержання вигоди від розпорядження на свій розсуд спірними грошовими коштами (зокрема, шляхом отримання процентів за банківським вкладом) і не подала жодних доказів про вжиті нею заходи для одержання такої вигоди, а лише навела абстрактний розрахунок з посиланням на умови договору банківського вкладу «Пенсійний» в ВАТ «Ощадбанк України» та інформацію ПАТ «Державний експортно - імпортий банк України», чого недостатньо.

Довідки з банку про розмір депозитних ставок не можуть слугувати ні доказом реального виконання позивачем «наміру покласти кошти на депозит» саме в зазначені банківські установи, ні доказом можливості укладення позивачем договорів банківського вкладу на умовах саме тої чи іншої процентної ставки у випадку, якщо б її право не було порушене.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2В є недоведеними, суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення, з моменту отримання його копії, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира.

Головуючий суддя О. С. Рожкова