АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2665/2012 Номер провадження 22-ц/1690/2665/2012Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Пікуля В.П., Бондаревської С.М.,

при секретарі: Ачкасовій О.Н.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ліквідатора Державного комунального житлово-експлуатаційого підприємства «Будівельник» - ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 29 лютого 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного комунального житлово-експлуатаційого підприємства «Будівельник» про стягнення заробітної плати при звільненні працівника,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29 лютого 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного комунального житлово-експлуатаційого підприємства «Будівельник» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2394, 05 грн., сердній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з квітня 2001 року по грудень 2011 року в розмірі 8910 грн., 1000 грн. моральної шкоди, а всього 12 304, 05 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м.Полтави від 06 червня 2012 року стягнуто з Державного комунального житлово-експлуатаційого підприємства «Будівельник» на користь держави судовий збір в сумі 123 грн. 04 коп.

Ліквідатор ДК ЖЕП «Будівельник» в апеляційній скарзі просить рішення суду від 29.02.2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач відповідно до наказу №44-к від 31.08.2009 року був прийнятий на роботу двірником за сумісництвом у ДК ЖЕП «Будівельник» та наказом № 22-к від 18 квітня 2011 року звільнений з роботи за п.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Проте, при звільненні з ним не було проведено відповідний розрахунок.

Заборгованість згідно довідки ДК ЖЕП «Будівельник» від на 11.01.2012 року становить за березень 2011 року 881, 78 грн., за квітень 2011 року 1512,27 грн., а всього 2394,05 грн. Позивач просив стягнути середній заробіток затримки розрахунку при звільненні за період з квітня 2011 року по грудень 2011 року.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, судом першої інстанції вірно проведений розрахунок середнього заробітку, з урахування показника середньомісячної заробітної плати, за весь час затримки з квітня 2001 року по грудень 2011 року та стягнуто 8910 грн., а також вірно стягнуто невиплачену частину заробітної плати в сумі 2394, 05 грн.

Окрім того, оскільки порушення відповідачем законних прав позивача ОСОБА_3 призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд прийшов до правильного висновку про стягнення на його користь моральної шкоди, вірно визначивши її розмір з урахуванням всіх обставин справи у 1000 грн.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Київського районного суду м.Полтави від 29 лютого 2012 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ліквідатора Державного комунального житлово-експлуатаційого підприємства «Будівельник» - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 29 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

ВІРНО: