Жовтневий районний суд м.Харкова
Справа № 2- 235/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

секретаря Шабас О.В., Венглюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Українського науково-дослідного інституту олій та жирів національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Українського науково-дослідного інституту олій та жирів національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 23 вересня 1997 року вона працювала у відповідача на посаді архіваріуса, а 10.01.1999 р. була переведена на посаду бухгалтера. З грудня 2005 року працювала бухгалтером першої категорії обліково-фінансового відділу. 17 січня 2011 року позивачці було запропоновано підписати строковий трудовий договір № 16 терміном на один рік , від чого вона відмовилася. Пізніше ОСОБА_1 було запропоновано написати заяву про перевід на 0,5 ставки строком на один рік від чого вона також відмовилась. 24 лютого 2011 року Українським науково-дослідним інститутом олій та жирів національної академії аграрних наук України було видано наказ № 24-к про проведення скорочення посади бухгалтера першої категорії. 12 квітня 2011 року наказом № 41-к позивачку було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності штату робітників . ОСОБА_1 вважає звільнення безпідставним, незаконним, та просить поновити її на роботі на посаді бухгалтера першої категорії обліково - фінансового відділу в Українському науково-дослідному інституті олій та жирів національної академії аграрних наук України та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 квітня 2011 року .

У судовому засіданні позивачка підтримала позов, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 , що діє на підставі довіреності , у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що скорочення посади бухгалтера першої категорії обліково-фінансового відділу відбулося на підставі розпорядження Академії аграрних наук України № 17.1-3/74 від 24.01.2011 року, відповідно до якого протягом 2011 року у штатному складі відповідача повинно було відбутися скорочення чисельності співробітників на 20%. На момент скорочення у відділі бухгалтерської служби нараховувалося пять посад, з яких дві - бухгалтер першої категорії. Одну посаду займала - позивач, іншу ОСОБА_3, яка на час скорочення знаходилась у декретній відпустці, а тому відповідно ст.. 184 КЗпП України мала перевагу над ОСОБА_1, крім того продуктивність і кваліфікація її була набагато вища ніж у позивачки. При виборі кандидатури були враховані вимоги ст.. 42 КЗпП України . Позивача у відповідності із законодавством, своєчасно було повідомлено ( за два місяці) про звільнення та направлено звіт до районного центру зайнятості . Одночасно з попередженням про звільнення ОСОБА_1 було запропоновано на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3 перейти на посаду бухгалтера першої категорії по строковому договору від чого позивачка відмовилась. Згідно наказу № 41-к від 12.04.2011 року, отримавши попередню згоду профспілкового комітету , 26.04.2011 року бухгалтер першої категорії обліково-фінансового відділу ОСОБА_1 була звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності штату робітників. Розрахунок при звільнені було проведено в повному обсязі, видано трудову книжку та копію наказу про звільнення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача , дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 вересня 1997 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду архіваріуса, відповідно до наказу № 93-к, від 23.09.1997 р. 10.01.1999 р. позивачка була переведена на посаду бухгалтера , згідно наказу № п1-к, від 10.01.1999 р. З 29 грудня 2005 року працювала бухгалтером першої категорії обліково-фінансового відділу, відповідно до наказу № 85-к, від 29.12.2005 р., що підтверджується записами в трудовій книжці ( а.с. 4).

Відповідно наказів № 13-к від 04.02.2010р., № 34-к від 07.05.2010 р., № 60-к від 01.09.2010 р., № 74-к від 25.10.2010 р., № 105-к від 27.12.2010 р., № 9-к від 17.01.2011 р., № 37-к від 30.03.2011 р. ОСОБА_1, як бухгалтеру першої категорії відділу бухгалтерської служби встановлено режим роботи неповного робочого тижня на підставі її особистої заяви. ( а.с.36-42).

Згідно розпорядження Академії аграрних наук України № 17.1-3/74 від 24.01.2011 року - протягом 2011 року у штатному складі відповідача повинно було відбутися скорочення чисельності співробітників на 20% (а.с. 28-33).

На момент скорочення у відділі бухгалтерської служби інституту нараховувалося пять посад, з яких дві - бухгалтер першої категорії. Одну посаду займала - позивач, іншу ОСОБА_3, яка на час скорочення знаходилась у декретній відпустці.

Згідно ст.. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок , які мають дітей віком до трьох років не допускається , крім випадків ліквідації підприємства , установи , організації. Крім того, відповідно до ст.. 42 КЗпП України ОСОБА_3 мала перевагу над ОСОБА_1 в продуктивності роботи та кваліфікації.

Відповідно до наказу № 24-к від 24.02.2011 року ОСОБА_1 було повідомлено , що вона буде звільнена 26.04.2011 року відповідно п.1 ст.. 40 КЗпП України , у звязку із скороченням чисельності штату робітників , у разі не працевлаштування її в цей період в інших підрозділах інституту ( а.с.34).

Позивачку , у відповідності із законодавством, своєчасно було повідомлено ( за два місяці) про звільнення, та направлено звіт до районного центру зайнятості.

З попередженням про звільнення ОСОБА_1 було запропоновано на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3 перейти на посаду бухгалтера першої категорії по строковому договору, від чого позивачка відмовилась (а.с.35).

Згідно наказу по Українському науково-дослідному інституту олій та жирів національної академії аграрних наук України № 19 від 11.02.2011 року , з метою зменшення невиробничих адміністративно - господарчих витрат та зниження ризиків платіжного балансу інституту головний бухгалтер ОСОБА_4 звернувся до директора інституту зі службовою запискою про скорочення бухгалтера першої категорії ОСОБА_1 обліково-фінансового відділу адміністративної структури інституту ( а.с.55).

Службова записка від 24.02.2011 року була розглянута на засіданні профспілкового комітету та адміністрації інституту та відповідно протоколу № 3 від 30.03.2011 року , профспілковий комітет дав згоду на рішення адміністрації інституту звільнити бухгалтера першої категорії ОСОБА_1, у звязку із скороченням чисельності штату робітників, відповідно п.1 ст. 40 КЗпП України ( а.с.56).

26.04.2011 року бухгалтер першої категорії обліково-фінансового відділу ОСОБА_1 була звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності штату робітників , на підставі наказу № 41-к від 12.04.2011 року, що міститься в матеріалах справи.

Розрахунок при звільненні позивачки було проведено в повному обсязі , видано трудову книжку та копію наказу про звільнення.

Згідно представлених представником відповідача штатних розписів 2010-2011 р.р. слідує, що чисельна кількість працівників, у звязку із скороченням штату зменшилась із 113 до 104,5 посад ( а.с. 58-63), а тому ствердження позивачки про збільшення кількості працівників в інституті не відповідає дійсному становищу.

За наведених вище обставин, суд вважає, що порушень законодавства при звільненні ОСОБА_1 з роботи допущено не було, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 215-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Українського науково-дослідного інституту олій та жирів національної академії аграрних наук України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гаврилюк С.М.