АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/8722/12 Справа № 2-6100/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення Державної автомобільної інспекції Дніпропетровського районного відділення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Державного казначейства України, третя особа: інспектор дорожньо-патрульної служби відділення Державної автомобільної інспекції Дніпропетровського районного відділення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відділення Державної автомобільної інспекції Дніпропетровського районного відділення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Державного казначейства України, третя особа: інспектор дорожньо-патрульної служби відділення Державної автомобільної інспекції Дніпропетровського районного відділення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.. 22. 1166 ЦК України, Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров'я» та ін.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу в позові, встановив, що постановою Амур -Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2011 року, було визнано протиправною та скасовано постанову старшого інспектора ДПС ВДАІ Дніпропетровського району Коняєва П.В. серії АЕ 315408 від 26 вересня 2011 року, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 гривень 00 копійок. При цьому, в 16 абзаці описової частини цієї постанови вказано, що вимоги позивача про закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки не відноситься до компетенції суду.

За надання юридичної допомоги щодо підготовки адміністративного позову на постанову в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було сплачено 200 гривень 00 копійок, а за підготовку позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - 800 гривень 00 копійок.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Статтями 1, 2, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»визначено, у тому числі, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного накладення штрафу, при цьому право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбаченого цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): суми, сплачені громадянином у зв'язку із поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12, а розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, у тому числі, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням всіх обставин справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки, постановою Амур -Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2011 року було лише визнано протиправною та скасовано постанову старшого інспектора ДПС ВДАІ Дніпропетровського району Коняєва Б.Р. серії АЕ 315408 від 26 вересня 2011 року, якою ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП й накладено штраф у розмірі 255 гривень 00 копійок та відмовлено у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення, що не підлягає доказуванню так як встановлено судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили.

Суд також суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, як відшкодування матеріальної шкоди, оскільки такі витрати не є матеріальною шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК України, та жодного належного доказу завдання ОСОБА_2 моральної шкоди у відповідності до ст. 60 ЦПК України надано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст..ст. 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід, зазначений ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.. 22. 1166 ЦК України, Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров'я» та ін., безпідставний та зводиться до тлумачення діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :