Справа №22-ц/2690/3943/12
Головуючий у 1 інстанції: Майбоженко А.М.
Доповідач: Немировська О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року Колегія суддів Судової палати з розгляду

цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді

Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року по цивільній

справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Павловича про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня

2011 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про призначення цивільної справи до розгляду, посилаючись на те, що судом було порушено норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суддя першої інстанції

виходив з того, що вона не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, оскільки зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача не відноситься до території Оболонського району м. Києва,

підстав, які б згідно ст.110 ЦПК України дозволяли позивачу обирати підсудність Оболонському районному суду м. Києва не встановлено,

позивачем підстави подання позову саме до Оболонського районного суду м. Києва не зазначено.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня

2011 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу.

Такий висновок зроблено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у

яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 17 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики,

відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у сумі 72 750 грн. 00 коп., що за курсом НБУ на день підписання договору становило суму в розмірі 15 000 доларів США, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених цим договором. Позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику в строк до 31 грудня 2008 року.

Висновки суду першої інстанції про те, що позовна заява ОСОБА_1

Т.В. подана з порушенням правил підсудності, є помилковими, оскільки, відповідно до умов договору позики від 17 червня 2008 року повернення позики має бути здійснено за адресою: м. Київ, вул. Північна, б. 54-в, кв. 96, тобто зазначено місце його виконання. Таким чином, позивачка мала право звернутися до Оболонського районного суду м. Києва з даним позовом.

Виходячи з викладеного та з врахуванням положень ч. 8 ст. 110 ЦПК України, суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, а тому ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня

2011 року скасувати, питання про відкриття провадження по справі передати

на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді