Справа № 1602/994/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2012 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Білецької В.І.
при секретарі - Лопатка О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ,-
27 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Великобагачанського районного суду Полтавської області і просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заподіяні при ДТП , яке мало місце 08.05.2012 року, матеріальні збитки в сумі 919 гривень і моральну шкоду в сумі 1000 гривень. А також судові витрати в сумі 414 гривень 60 копійок.
Ухвалою голови Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 від 30 серпня 2012 року було відкрито провадження по даній цивільній справі .
В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує , що 08 травня 2012 року близько 14 години 30 хвилин на вулиці Ювілейній в селі Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області його сусідка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 при здійсненні повороту праворуч , не переконалась в безпечності маневру , не справилася з керуванням та здійснила наїзд на огорожу , пошкодивши її.
Отже , ОСОБА_2 порушила п.10.1 Правил Дорожнього руху України та вчинила правопорушення , передбачене статтею 124 КУпАП .
Постановою судді Великобагачанського районного суду Хоролець В.В. від 23 травня 2012 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні правопорушень , передбачених статтями 124 , 122-4 КУпАП і на неї накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень на користь держави.
Посилаючись на те , що шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою , яка володіє (користується ) транспортним засобом , позивач звернувся з позовом до суду , так як винна особа ОСОБА_2 добровільно завдану шкоду не відшкодувала. Тому він буде змушений огорожу відремонтувати за свої кошти , затративши на це 919 гривень.
У результаті ДТП позивач переніс моральні та душевні страждання через пошкодження його огорожі та те , що відразу після скоєння правопорушення ОСОБА_2 залишила місце ДТП.
Просив суд відшкодувати моральну шкоду в сумі 1000 гривень.
У судовому засіданні 15 жовтня 2012 року позивач ОСОБА_1 просив суд залишити його позовну заяву в частині відшкодування 1000 гривень заподіяної моральної шкоди без розгляду . Суд , ухвалою від 15 жовтня 2012 року залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування 1000 гривень заподіяної моральної шкоди (а.с.23).
В судовому засіданні 12.12.2012 року позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав , просив його задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені матеріальні збитки в сумі 919 гривень за відновлення пошкодженого паркану, а також судові витрати , а саме судовий збір в сумі 214 гривень 60 копійок та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 200 гривень. На відновлення пошкодженої огорожі він придбав у ПП ОСОБА_5 штахет , брус , трубу профільну , гвіздки. А також сплатив за демонтаж та установку , а всього заплатив 919 гривень.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 21.11.2012 року та повторно 12.12.2012 року не зявилася, причин неявки суд не повідомила , вона рекомендованими листами була сповіщена про день і час розгляду справи , клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла (а.с.а.с.26,29).
За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд , заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, підлягає до часткового задоволення .
Судом встановлено , що 08 травня 2012 року близько 14 години 30 хвилин на вулиці Ювілейній в селі Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 при здійсненні повороту праворуч , не переконалась в безпечності маневру , не справилася з керуванням та здійснила наїзд на огорожу , пошкодивши її.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні даного ДТП встановлена постановою судді Великобагачанського районного суду від 23 травня 2012 року і за вчинення правопорушення на ОСОБА_2 було накладено стягнення за ст.ст. 124 , 122-4 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 гривень на користь держави (а.с.а.с.9-10).
Згідно статті 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи , щодо яких встановлені ці обставини .
Таким чином, суд приходить до висновку ,що вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП , що мала місце 08 травня 2012 року в селі Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області встановлена постановою суду, а тому не підлягає доказуванню.
Постанова суду від 23 травня 2012 року набрала чинності 04 червня 2012 року .

Що стосується ОСОБА_4 , який є власником джерела підвищеної небезпеки , тобто автомобіля НОМЕР_1, то в даному випадку він не відповідає за шкоду , заподіяну цим джерелом , так як винна особа ОСОБА_2 на законних підставах керувала даним автомобілем , як така, що має право на його керування , на підставі доручення і тому вона є належним відповідачем по даній справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Тому суд вважає , що належним відповідачем по даній справі є ОСОБА_2, яка повинна відшкодувати завдану матеріальну шкоду .

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому , визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи , або виконання робіт , необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 15.10.2012 року просила розгляд справи відкласти та надати їй можливість полагодити пошкоджений паркан . Суд надав відповідачці таку можливість , але станом на 12.12.2012 року паркан залишився не відремонтованим.

Розмір збитків , що підлягають відшкодуванню визначаються з наступного:

1. Вартість втраченого майна 489 гривень ( 70 штук штахета , 4-бруса , 1 труба , 1,5 кілограмів гвіздків );

2. Вартість виконання робіт -250 гривень , а всього 739 гривень .

Що стосується суми демонтажу -180 гривень , то суд не вбачає підстав для стягнення даної суми .

Розміри завданих збитків підтверджуються накладною ПП ОСОБА_5 від 20 липня 2012 року , про те , що на відновлення огорожі було витрачено штахет 70 штук на суму 245 гривень , брус -4 штуки на суму 104 гривні , труба профільна 1 штука на суму 120 гривень , гвіздки 1 ,5 кг. на суму 20 гривень та проведена установка паркану на суму 250 гривень, а всього було витрачено на відновлення огорожі 739 гривень (а.с.7).

Щодо розподілу судових витрат між сторонами , то вони передбачені статтею 88 ЦПК України і суд вважає що судові витрати в сумі 214 гривень 60 копійок підлягають стягненню з відповідача .

Згідно ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Згідно розрахунку наданого адвокатом ОСОБА_6 за складання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено 200 гривень (а.с.12) .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187,1192 ЦК України, ст.ст.10,11,60, 84, 88, 169,212-215,224-232 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду не відомий , мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 ,не працюючої , на користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 , на відшкодування матеріальної шкоди 739 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду не відомий, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої , на користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 повернення судового збору в сумі 214 гривень 60 копійок та витрат за надання юридичної допомоги в сумі 200 гривень .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити .

Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя