_____________________________________________________________________________
Справа№1512/888/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2012 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Грановському Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 11 липня 2008 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2.

Від шлюбу у сторін 08 квітня 2010 року народилась дочка ОСОБА_3.

04 липня 2011 року рішенням Київського районного суду міста Одеси шлюб між сторонами розірваний.

15 червня 2011 року рішенням Київського районного суду міста Одеси з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

3 років, тобто до 08 квітня 2013 року.

26 липня 2011 року рішенням Київського районного суду міста Одеси з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1.000 гривень щомісячно, починаючи з

14 червня 2011 року до досягнення диною повноліття, тобто до 08 квітня 2028 року.

Вказані судові рішення позивач ОСОБА_1 не виконує та на цей час створився борг у розмірі 1.800 гривень на утримання позивачки та 9000 гривень на утримання дитини.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що він неспроможний сплачувати аліменти на утримання відповідачки ОСОБА_2 та

не може сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки він не працює, приймає участь у шахових змаганнях з мізерними доходами, у нинішній час доглядає за бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,

яка отримує пенсію у розмірі 981 гривню 51 копійку, на яку вони живуть.

За рішенням ВКК ОСОБА_1 має діагноз: хронічний вірусний гепатит С, хронічний панкреатит, хронічний гастродуаденіт, його захворювання та захворювання бабусі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, потребують медичних препаратів.

Більше того, ОСОБА_1 у позові посилається на те, що йому слід оплачувати комунальні послуги у звязку з чим у нього тяжкий матеріальний стан, а у відповідачки ОСОБА_2 матеріальний стан краще, оскільки її мати, дід та брат працюють.

Таким чином, ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, тобто до 08 квітня 2028 року, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка склалась з 26 квітня 2011 року на теперішній час у розмірі 9.000 гривень.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, надала суду заперечення на позов, в яких посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 не працював, не працює і не бажає працювати, добровільно аліменти ні на утримання дитини, ні на її утримання не надає, рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 червня 2011 року та від 26 липня 2011 року не виконує.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 у запереченнях вказує, що нібито поганий стан здоровя ОСОБА_1 не може бути прийнятий судом до уваги з тих підстав, що він надав суду довідки за 2006 рік, але ж навіть згідно цим довідкам його не визнано непрацездатною особою, ніякої групи інвалідності він немає і його стан здоровя не може бути перешкодою у працевлаштуванні.

Більше того, ОСОБА_2 вважає, що твердження

ОСОБА_1 про те, що у неї кращій матеріальний стан у звязку з тим, що її мати, дід та брат працюють не можуть бути прийнятий судом до уваги з тих підстав, що її сімя це вона та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її дохід на сьогоднішній день складає 130 гривень щомісячно, які вона отримує як допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що не її мати, дід та брат

не зобовязанні утримувати її та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як у дитини є батько - ОСОБА_1, а також ОСОБА_2 вважає, що немає підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості аліментів на утримання дитини у розмірі 9.000

гривень, оскільки дитина потребує лікування та посиленого харчування.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2008 року

ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а. с. 7).

08 квітня 2010 року народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а. с. 8).

04 липня 2011 року рішенням Київського районного суду міста Одеси шлюб між сторонами розірваний.

15 червня 2011 року рішенням Київського районного суду міста Одеси з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

3 років, тобто до 08 квітня 2013 року. Рішення суду вступило у законну силу 27 жовтня 2011 року ( а. с. 9, 10-12).

26 липня 2011 року рішенням Київського районного суду міста Одеси з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1.000 гривень щомісячно, починаючи з

14 червня 2011 року до досягнення диною повноліття, тобто до 08 квітня 2028 року ( а. с. 13).

14 листопада 2011 року рішенням Апеляційного суд Одеської області змінено рішення Київського районного суду міста Одеси від 26 липня 2011 року, а саме в частині дати стягнення з 26 квітня 2011 року ( а. с. 14-15).

Однак, позивач ОСОБА_1 вищевказані судові рішення

не виконував та на цей час створився борг у розмірі 1.800 гривень на утримання позивачки та 9000 гривень на утримання дитини.

На підставі ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Судом встановлено, що у платника аліментів ОСОБА_1

не змінився матеріальний стан, позивач ОСОБА_1 як не працював так і не працює, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він чекає поки держава надасть йому роботу.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її пенсію у розмірі 981 гривню 51 копійку ( а. с. 27).

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1, який посилається

на те, що у відповідачки ОСОБА_2 кращий матеріальний стан,

оскільки суд вважає, що її мати, дід та брат не зобовязані утримувати її та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що сімейний стан ОСОБА_1 не змінився, здоровя у ОСОБА_1 не погіршилось.

Суд, при вирішенні спору не приймає до уваги твердження

ОСОБА_1 про те, що він хворіє на хронічний вірусний гепатит С,

хронічний панкреатит, хронічний гастродуаденіт, так як ОСОБА_1 надав суду копію рішення ВКК станом на 12 липня 2006 року ( а. с. 22),

а зараз 2012 рік.

Крім того, при вирішенні спору, суд враховує матеріальний стан відповідачки ОСОБА_2, здоровя малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ту обставину, що у дитини затримка темпів статомоторного розвитку, у звязку з чим вона

потребує лікування та посиленого харчування.

Таким чином, суд вважає, що слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про зменшення аліментів за безпідставністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, у нинішній час у ОСОБА_1

є заборгованість перед ОСОБА_2 по оплаті аліментів на її утримання у розмірі 1.800 гривень, що підтверджується розрахунком Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ( а. с. 47).

Крім того, у ОСОБА_1 є заборгованість перед

ОСОБА_2 по оплаті аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 9.000 гривень. Даний факт також підтвердив у судовому засіданні сам позивач ОСОБА_1.

Судом встановлено, що заборгованість за аліментами у

ОСОБА_1 виникла не у звязку з його тяжкою хворобою і не з іншою обставиною, що має істотне значення, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам слід відмовити.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, ні позивач, ні представник позивача під час розгляду справи не довели суду ті обставини, на які вони посилались як на підставу позовних вимог.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов незаконний та необґрунтований, а тому слід

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до

ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за безпідставністю.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 80, 88, 212, 213-215 ЦПК України, статтями 192, 197 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про зменшення

розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Рева С. В.