_____________________________________________________________________________
Справа№1512/771/2012
12.04.2012 року,
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря Фірко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,
19.01.2012 року позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, відповідно до якого визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на квартиру, мотивуючи свій позов тим, що 27 вересня 1994 року між позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 на Одеській товарній Біржі відбулася угода купівлі-продажу, відповідно до якої, позивач придбав квартиру квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним на Одеській Товарній біржі.
Після укладання договору купівлі - продажу позивач одразу зареєструвала на себе квартиру в органах КП «ОМБТЇ та РОН», однак нотаріально вказаний договір купівлі-продажу посвідчений не був.
На час укладення договору в 1994 році ні позивачу не було відомо, ні відповідачі не знали, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст.15 якого правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, тому звернувся до суду з визначеним позовом та просить визнати угоду купівлі-продажу квартири дійсною та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 (ОСОБА_7) у м. Одесі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та визнати договір купівлі продажу дійсним.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не надсилали.
При викладених обставинах суд вважає за можливе, розглянути справу у відсутності відповідачів, сповіщених про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного на Одеській Товарній біржі 27 вересня 1994 року, № 4862 позивач придбав спірну квартиру за адресою м. Одеса, ОСОБА_8, 20, кв.62 ( а.с.4-5)
Зазначена угода була зареєстрована 07.10.1994 року в КП „ОМБТІ та РОН за № стр.33, стр.196 кн.90 ( а.с.5 зворот).
Позивач у судовому засіданні зазначала, що усі умови договору сторонами були виконані: були передані обумовлені грошові кошти, ключі та необхідні документи.
У відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
У судовому засіданні встановлено, що всі зобовязання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним, що передбачено ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року.
Отже, враховуючи той факт, що між позивачем та відповідачами відбулось повне виконання умов договору купівлі продажу, були передані обумовлені в договорі грошові кошти, ключі від квартири та документи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та необхідно визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4862 від 27.09.1994 року, посвідчений на Одеській товарній біржі - дійсним, однак вважає, що у задоволенні позову в частині визнання права власності за позивачем на спірну квартиру слід відмовити, так як позивач є власником даної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.1994 року, який був зареєстрований в КП „ОМБТІ та РОН 07.10.1994 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 220 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити частково.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 (колишня ОСОБА_7) у м.Одесі № 4862, укладений на Одеській Товарній біржі між ОСОБА_1, як покупцем, та ОСОБА_2, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_3, з іншої сторони - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя:
Суддя : Куриленко О. М.