Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1303/12
РІШЕННЯ

Іменем України

15.03.2012 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 21.11.2008 сталася ДТП за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер АА 0775НІ, що належить ОСОБА_2, під його керуванням та автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача, внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер АА 0775НІ, що належить ОСОБА_2

Вина відповідача встановлена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в СК «Альфа Страхування» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

27.05.2008 року між ЗАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 36 056,00 грн. Також було додано витрати страхувальника з евакуації автомобіля у розмірі 977, 15 грн. Таким чином сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 37033, 15 грн., про що, було складено страховий акт.

25.05.2010 СК «Альфа Страхування» виплатило страхове відшкодування ЗАТ СК «ВУСО» у розмірі 25 500,00 грн.

Тому просив стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 11533,15 грн., а також судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач позов не визнав, та зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки пройшло чотири роки, а також те, що він не є власником автомобіля, а тому позов мав бути пред»явлений до організації, в якій він працював на момент ДТП , яка є власником даного автомобіля.

Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з таких підстав:

Судом встановлено, що 21.11.2008 сталася ДТП за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер АА 0775НІ, що належить ОСОБА_2, під його керуванням та автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Mitsubishi Lancer, що належить ОСОБА_2

Вина відповідача підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в СК «Альфа Страхування» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

27.05.2008 між ЗАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № -01.

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_3 №121 від 01.12.2008 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 36 056,00 грн. Витрати пов»язані з евакуацією автомобіля складають 977, 15 грн., що підтверджується рахунком ПП ОСОБА_4 №266 від 21.11. 2008. Таким чином сума, що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 37033,15 грн.

Увідповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника, страхового акту № 500-02 від 02.02.2009 здійснене страхове відшкодування.

На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

25 травня 2010 СК «Альфа Страхування» виплатило страхове відшкодування ЗАТ СК «ВУСО» у розмірі 25 500,00 грн.

Відповідно до п. 37.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, повинна бути компенсована сума франшизи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, у позивача виникло право вимоги щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат ЗАТ СК „ВУСО", що становить 11 533, 15 грн.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не заперечує вину в даній ДТП. , яка також підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2008 року.

За правилами ст.. 993 ЦК України до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування , у межах фактичних витрат переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування , має до особи , відповідальної за завдані збитки.

Платіжними дорученнями № 1223, 1277, 1278), підтверджується виплата страхового відшкодування в повному обсязі.

Проте, не оспорювалося в судовому засіданні, що на момент скоєння ДТП відповідач знаходився в трудових відносинах з ТОВ «Хенкель Україна»

А згідно ст.. 1187 ЦК України не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка експлуатує цей об»ект внаслідок трудових відносин з володільцем цього джерела.

Тобто представник позивача не довів тих обставин на які посилався як на підставу своїх вимог, не надав докази в обґрунтування своїх вимог, не спростував тих обставин на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику позивача його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст..ст.57-59 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.. 27 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: