Карлівський районний суд Полтавської області
справа № 1608/1668/12
УХВАЛА

08 травня 2012 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Миронець O.K., за участю секретаря судових засідань -

ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3

Миколаївни, ОСОБА_4, ОСОБА_5

ОСОБА_6 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ліквідаційної комісії TOB «Лан», TOB

"Машівське інкубаторне підприємство", ТОВ»Карлівське сільгосппідприємство "ЛОС"

во визнання договорів оренди недійсними та стягнення заборгованості по орендній

платі, а також подали заяву про забезпечення позову. Заяву про забезпечення

позову позивачі мотивують тим, що TOB «Лан» знаходиться в стадії ліквідації і існує

реальна загроза того, що вони не зможуть виконати свої зобов'язання за рішенням

суду.

Суд дослідивши додані до заяви докази приходить до висновку, що заява

вдоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2. ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений

шляхом накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які

беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо

невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим

виконання рішення суду.

Згідно з ч.З ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів

мірними із заявленими позивачем вимогам.

Позивачі у своїй заяві про забезпечення позову не навели достатніх доказів про

необхідність її задоволення, а лише послалась на свої припущення, що відповідачі не

можуть в майбутньому виконати свої зобов'язання по рішенню суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове

виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі

виконавчих документів, визначених цим Законом. Серед переліку таких документів

є ухвала суду.

Відповідно до ст. 18 вищевказаного закону зазначено вимоги, що

пред'являються до виконавчого документу, а саме у ньому зазначаються: 1) назва і

дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової

особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано

документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне

ім*я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника,

місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування

фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача

та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний

номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків),

а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий

документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти

примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце

роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки

стягувача та боржника тощо;

В заяві про забезпечення позову не зазначено на які саме рахунки та в якому

банку необхідно накласти арешт, також не зазначено місце розташування эемельних

ділянок, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про

забезпечення позову.

Керуючись ст. 151,153 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Миронець О. К.