Дата 31.08.2012
Справа№ 1027/4161/12
Номер провадження: 2/1027/1642/12
Головуючий суддя: Бончев .І. В.
Справа № 2/1027/1642/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2012 рокум. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Бончева І,В.,

при секретарі Гапонюк І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дорогинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом посилаючись на те, що 28 жовтня 1988 року помер її батько - ОСОБА_3. Після його смерті залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Грисюка, 79 у с. Дорогинка Фастівського району Київської області, який належав померлому відповідно до договору купівлі продажу будинку, нотаріально посвідченого виконкомом Дорогинської сільської ради 27.05.1963 року. Позивачка по справі є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Крім того спадкодавець заповідав належний йому будинок позивачці, що підтверджується заповітом від 31.08.1982 року, посвідченим секретарем виконкому Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області. Заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини позивачка не подавала, але відповідно до закону вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки доглядає будинок, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні платежі. Крім того, у заповіті, посвідці про шлюб батька, свідоцтві про народження позивачки, по батькові спадкодавця зазначено «Арійонович», тоді як в свідоцтві про смерть записано «Іларіонович». Розбіжності виникли внаслідок Фіксації в офіційний документах розмовного варіанта особового імені ОСОБА_3 Грицько. Відповідно до експертного висновку попри розбіжності в орфографічній фіксації у зазначених документах імена по батькові ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ідентичними. У Фастівській районній державній нотаріальній конторі позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскілки вона не надала відповідні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок та витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а тому просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа заповіту, складеного померлим батьком ОСОБА_6 31 серпня 1982 року і посвідченого у Дорогинській сільській раді Фастівського району Київської області та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Дорогинка Фастівського району Київської області.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Представник відповідача - Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

28 жовтня 1988 року помер батько позивачки - ОСОБА_3. Після його смерті залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Грисюка, 79 у с. Дорогинка Фастівського району Київської області, який належав померлому відповідно до договору купівлі продажу будинку, нотаріально посвідченого виконкомом Дорогинської сільської ради 27.05.1963 року. Його інвентаризаційна вартість згідно довідки КП КОР «Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15.08.1982 року складає 33943 крб.

Заяву про прийняття спадщини позивачка не подавала, але вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні платежі.

У заповіті, посвідці про шлюб, свідоцтві про народження позивачки по батькові спадкодавця зазначено «Арійонович», тоді як в свідоцтві про смерть записано «Іларіонович».

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 21 червня 2012 року № 056/342 т особові імена ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть (повторно), запис ОСОБА_3; заповіт, запис ОСОБА_6) та Грицько ( свідоцтво про народження ОСОБА_7, запис - батько ОСОБА_8) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності також виникли в наслідок фіксації в офіційних документах розмовного варіанта особового імені ІЛАРІОН/ЛАРІОН АРІЙОН. Імена по батькові - ІЛАРІЙОНОВИЧ та АРІЙОНОВИЧ попри розбіжності в зазначених документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначеної особи, є ідентичними. Отже встановлено, що в договорі купівлі - продажу будинку від 27.05.1963 року, заповіті складеному 31 серпня 1982 року, посвідці про шлюб № 611 від 18.06.1941 року, свідоцтві про народження позивачки та технічному паспорті на будинок № 79 зазначена одна й та сама особа ОСОБА_3.

Відповідно до положення Постанови Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року)спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

За правилом ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно із ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті батька, яка їй належить відповідно до заповіту, посвідченого Виконкомом Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області. Крім того, вона вступила в управління і володіння спадковим майном, що підтверджено довідкою Дорогинської сільської ради № 296 від 28.07.2011 року, де зазначено що вона доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує обовязкові платежі.

За таких обставин суд дійшов висновку, що права позивачки стосовно прийняття нею спадщини були невизнані, а тому її позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524, 525, 527, 534, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209 - 215, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Грисюка, 79 у с. Дорогинка Фастівського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька - ОСОБА_3.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, правовстановлюючого документа заповіту, складеного її померлим батьком - ОСОБА_6 31.08.1982 року і посвідченого Виконкомом Дорогинської сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 25.

Звільнити Дорогинську сільську раду від сплати судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: