Номер провадження2/2603/2392/12
Справа №2603/626/12
11 травня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
при секретарі Солодухіній Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ЖБК „Местпром" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на відшкодування матеріальної (2 419,64 грн.) та моральної (15 000 грн.) шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.
Свої вимоги мотивувала тим, що з вини відповідача їй була заподіяна шкода внаслідок залиття 27 листопада, 01 та 29 грудня 2010 року квартири, належній їй на праві власності, при цьому відповідач заподіяну шкоду відшкодовувати відмовилася.
До суду надійшла заява від представника позивача з проханням розгляду справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Представник третьої особи - ЖБК „Местпром" до суду не з'явилася, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечували позивач та її представник.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке Грунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві спільної часткової власності належить кв.45, розташована по вул. Жукова, 39 у м. Києві, а відповідач є власником кв. 51 цього ж будинку.
27 листопада 2010 року сталося залиття кв. № 45, в результаті чого залита частина стелі та стіни на кухні зі сторони ванної кімнати, у ванній кімнаті мокрі плями на стелі та стіні зі сторони кухні. Є також плями від попередніх залиттів.
Так, в акті від 27 листопада 2010 року, складеному комісією ЖБК „Местпром" зазначено, що залиття АДРЕСА_1, в якій проживає позивач, відбулося з вини мешканців кв. № 51, де мешкає відповідач, (а.с.15)
01 та 29 грудня 2010 року квартиру знову ж затоплено, в результаті чого частина стелі та стіни на кухні зі сторони ванної кімнати залита водою, стіна та стеля покриті мокрими рудими плямами, у ванній кімнаті мокрі плями на стелі, на стіні зі сторони кухні руді потоки води від стелі до підлоги.
01 грудня був складений повторно акт комісією ЖБК „Местпром" з відміткою про те, що винуватцем є мешканці кв. №51.
29 грудня 2010 року квартиру втретє затоплено, (залиття жилої кімнати) складено акт комісією ЖБК „Местпром".
При написанні актів власник квартири № 51 була присутня, при цьому відмовилася від їх підписання, не виклавши мотиви та підстави відмови, а також не надала можливості доступу до квартири на предмет встановлення причини витікання води. Зазначеними актами встановлено, що затоплення відбувалося з вини відповідача, як власника кв. №51.
Оскільки квартира належить відповідачу на праві власності, тому відповідно до ст. 319 ЦК України на свій розсуд володіє, користується, розпоряджається своїм майном, має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, що не суперечать закону.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно - технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно з п. 5 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року встановлено, власник квартири повинен своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені несправності, які. 6У.
порушують нормальну експлуатацію цього будинку та зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, а при появі несправностей - вживати заходів до усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.
Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов'язує і власник несе відповідальність за майно, що йому належить. Крім того, ст. 323 ЦК України передбачено, що ризик випадкового пошкодження майна (псування) несе його власник.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі, майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла цю шкоду, в повному обсязі. Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Щодо розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, то він визначений в звіті та висновку про визначення вартості ремонтно - відновлювальних робіт, складеному за фактом залиття квартири ПП „Авто - експрес".
Сума відновлювального ремонту становить 2 419,64 грн.
Суд приймає зазначений висновок як належний доказ по справі.
Враховуючи вимоги діючого законодавства, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 2 419,64 грн. у відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України.
Доводи про спричинення моральної шкоди позивач пов"язує з душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв'язку з протиправними діями відповідача, обмеженні у реалізації своїх уподобань і бажань, порушенні нормальних життєвих зв'язків, спричинених зазначеною подією.
Суд враховує вище викладене, ступінь вини відповідача та, керуючись роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у постанові від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) при з"ясуванні доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань, дійшов висновку, що сума немайнового позову необгрунтована, тому позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн. підлягає частковому задоволенню.
Моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, шкоди, протиправності діяння, наявності зв'язку між шкодою і протиправним діянням (ст. 1167 ЦК України), а також положення ч. З ст. 23 ЦК України передбачає, що при визначенні розміру морального відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Як роз'яснено у Методичних рекомендаціях «Відшкодування моральної шкоди» (ОСОБА_3 юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 р.), моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи; будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по сплаті судового збору та витрати за проведення експертної оцінки вартості ремонту.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166-1167 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди суми в розмірі 2 419,64 грн., на відшкодування моральної шкоди - 500 грн., витрати по сплаті судового збору - 214,60 грн., витрати, пов'язані з проведенням оцінки вартості завданої матеріальної шкоди - 850 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів/Гдня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішейня без за задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва О.Б. Саламон