Справа № 1109/1475/2012
Номер провадження 2/1109/1562/2012
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2012 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Галагана О.В., при секретарі - Кульчицькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 ОСОБА_2 про прийняття зустрічної позовної заяви по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) звернувся до суду з вищезазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначено, що позивачем з ОСОБА_1 було укладено 23.04.2008року кредитний договір на забезпечення виконання умов якого з відповідачами укладено іпотечний договір. В зв`язку із невиконанням умов кредитного договору позивач просив в рахунок погашення кредитної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 та виселити з неї відповідачів.

Під час розгляду справи від представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору надійшла зустрічна позовна заява з вимогами про визнання порушення прав споживача, визнання кредитного договору укладеного Банком та ОСОБА_1 23.04.2008року недійсним, відшкодування завданих збитків та стягнення моральної шкоди. Представник в судовому засіданні клопотав про прийняття даної зустрічної позовної заяви та розглянути її спільно з первісним позовом.

Представник позивача проти прийняття зустрічного позову заперечила з підстав того, що ОСОБА_1 вже зверталась до суду з вимогою до Банку про визнання недійсним кредитного договору від 23.04.2008року, у задоволенні позову рішенням Кіровського районного суду від 13.05.2011 року справа №2-1389-11, було відмовлено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін судом апеляційної інстанції. Також, вказувала, що правовідносини, що випливають із зустрічному позову не є похідними з такими, що регулюють відносини за первісним позовом.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали зустрічної позовної заяви, суд вважає, що у прийнятті зустрічної позовної заяви слід відмовити.

Частиною 1 ст. 123 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ст. 30'ЦПК).

Також, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред`явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов`язки позивача(ст. 34 ЦПК).

Позивачем при подачі позову в порядку ст. 11 ЦПК України було визначено статус всіх учасників судового процесу. Під час розгляду справи заяв або клопотань про зміну такого статусу до суду не надходило.

Оскільки третя особа не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, то метою її участі в чужій справі (процесі) є захист не суб`єктивного права, а свого юридичного інтересу. Іншими словами, об`єктом судового захисту для третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, виступає охоронюваний законом інтерес, який, як правило, носить цивільно-правовий характер.

Ще однією формою юридичної заінтересованості третіх осіб без самостійних вимог є необхідність захистити себе від можливого в майбутньому порушення існуючого і підтвердженого в установленому порядку суб`єктивного права.

Третя особа без самостійних вимог може брати участь у процесі як на стороні позивача, так і на стороні відповідача. При цьому, проте, вона не стає простим пособником відповідної сторони. Вона захищає в процесі власні інтереси і тому є самостійним учасником процесу. Третя особа без самостійних вимог має право заявляти клопотання, відводи, подавати докази і брати участь в їх дослідженні, висловлювати свої доводи і міркування, заперечувати проти доводів інших осіб, що беруть участь у справі. Вона може оскаржувати рішення суду і вчиняти інші дії, передбачені законом

Таким чином, інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, покликаний захистити права і охоронювані законом інтереси учасників цивільного процесу, які не є учасниками спірного матеріального правовідношення, але перебувають з однією із сторін у процесі в таких відносинах, які можуть змінитися в результаті винесеного рішення.

Участь у цивільному процесі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, обумовлена допроцесуальними матеріально-правовими відносинами, що склалися між третьою особою і тією особою, на стороні якої вона бере участь у процесі.

Однією з характерних рис третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору є те, що третя особа не може пред`явити зустрічний позов. Такий позов не може бути пред`явлений і до неї.

Таким чином за вищенаведених умов статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, процесуально не дозволяє їй подати зустрічну позовну заяву. Вказане є підставою до відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 123,168,210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

Роз`яснити ОСОБА_1 про право на звернення із позовом в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган