Справа № 2-180/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Власівка в особі виконавчого комітету Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно , -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свою заяву обґрунтовує, тим, що після смерті діда ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

При житті ОСОБА_2 ніякого розпорядження стосовно свого майна не зробив.

Після смерті ОСОБА_2, в установленому законом порядку ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини йому було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Вважає, що він як спадкоємець четвертої черги прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання із спадкодавцем та поданням заяви про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори. Просить суд визнати право власності на спадкове нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обємі пояснивши, що після смерті діда позивача - ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Вважає, що його довіритель як спадкоємець четвертої черги у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 так як своєчасно подав заяву про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори та постійно з ним проживав до дня смерті. Тому просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обємі.

Представник територіальної громади с. Власівка в особі виконавчого комітету Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Від відповідача на адресу суду надійшло повідомлення про розгляд справи у відсутність їхнього представника, з позовними вимогами погоджуються.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 25 січня 2005 року у віці 72 роки помер ОСОБА_2, про що 25.01.2005 року в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за № 05. В день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Лесі Українки, 4-А, в с. Власівка Баришівського району Київської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем являється позивач ОСОБА_1.

При житті ОСОБА_2 ніякого розпорядження стосовно свого майна не зробив, однак ОСОБА_1 проживав разом з ним, допомагав йому утримувати господарство в належному стані, оскільки за станом здоров'я ОСОБА_2 самому було важко доглядати за господарством, а після його смерті, позивач прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем та поданням заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Як вбачається із пояснень представника позивача, після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по провулку Лесі Українки № 4-А в селі Власівка Баришівського району Київської області. Зазначене домоволодіння ОСОБА_2 придбав за договором купівлі-продажу від 22.04.1992 року, який було посвідчено в Сезенківській сільській раді Баришівського району Київської області. (На час укладення договору придбане ОСОБА_2 домоволодіння розташовувалося по вул. Лесі Українки № 4, але в зв'язку з упорядкуванням нумерації вулиць в селі Власівка, рішенням виконкому Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області № 43 від 24.06.2004 року адреса даного домоволодіння була змінена на провулок Лесі Українки № 4-А). Однак, при житті зазначений договір ОСОБА_2 не зареєстрував в бюро технічної інвентаризації, тому належне йому право на придбане домоволодіння не зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. В зв'язку з наведеними обставинами ОСОБА_2 не набув у встановленому законом порядку право власності на домоволодіння по пров. Лесі Українки № 4-А в с. Власівка Баришівського району Київської області.

ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, проте йому було відмовлено, оскільки у померлого ОСОБА_2 відсутній витяг про реєстрацію права власності на домоволодіння, яке позбавляє позивача можливості посвідчення в нотаріальному порядку права на спадщину.

Після звернення до Баришівського бюро технічної інвентаризації Київської області позивачу також було відмовлено в оформленні свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на його домоволодіння та роз'яснено, що відповідно до діючого законодавства визнання права власності на нерухоме майно на померлу людину можливо лише за рішенням суду.

Згідно технічного паспорту, виготовленого Баришівським БТІ, будинок померлого ОСОБА_2 був збудований в 1960 році. В той час від забудовника не вимагали оформлення свідоцтва на право власності на майно. З моменту побудови житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і до самої смерті, ОСОБА_2 проживав в ньому, ніколи не мав наміру його відчужувати, а тому і не було необхідності у виготовленні технічно-правової документації на своє нерухоме майно. Ніяких претензій з боку інших осіб, стосовно побудованого майна, до ОСОБА_2 ніколи не надходило.

Про те, що ОСОБА_2 був власником та володів будинком № 4-А по провулку Лесі Українки в с. Власівка на праві приватної власності, свідчать такі докази:

- копія технічного паспорта на житловий будинок, що розташований за адресою: с. Власівка провулок Лесі Українки, 4-А Баришівського району Київської області.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження факт володіння житловим будинком та господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по провулку Лесі Українки, 4-А с. Власівка Баришівського району на праві приватної власності ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.10,11,209,211, 212-215,218 ЦПК України ст.ст. 1264, 1268, 1269, 1276 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року , суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно діда, ОСОБА_2, померлого 25 січня 2005 року, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: с. Власівка провулок Лесі Українки, 4-А Баришівського району Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_4