Справа № 1306/5692/2012
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ :

Скаржниця ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову по ВП №23997970 від 15.05.20112 року про стягнення з неї виконавчого збору в сумі 12617,14 грн. В обґрунтування скарги покликається на те, що 03.07.2012 року їй стало відомо про те, що 17.02.2011 року державним виконавцем накладено арешт на належну їй на праві спільної часткової власності квартиру при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2492, виданого 27.10.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, як дізналася в цей же день такий був виданий на виконання рішення цього ж суду про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь АТ «Райфайзен банк ОСОБА_3»в особі структурного підрозділу обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3»заборгованості по кредитному договору 15746,28 дол. США, що становить 126171,48 грн. та судових витрат. Вказує, що зі слів державного виконавця їй стало відомо, що по даному виконавчому документу заведено два виконавчі провадження.

28.04.2012 року стягувач звернувся із заявою про повернення без виконання вказаного виконавчого листа. Поряд з таким, 03.07.2012 року державним виконавцем їй надано копію постанови про повернення вказаного виконавчого документу стягувачеві та копію постанови ВП №23997970 від 15.05.2012 року про стягнення з неї виконавчого збору в сумі 12617,14 грн. Разом з тим, зазначає, що аналогічна постанова винесена по ВП №23998449 від 11.02.2012 року по виконанню вищевказаного виконавчого листа.

Оскаржувану постанову вважає незаконною, так як така не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», з тих підстав, що по одному виконавчому документу два рази стягують судовий збір.

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають зазначеним доводам.

Представник зацікавленої особи ВДВС Дрогобицького МУЮ у Львівській області ОСОБА_4 проти скарги заперечила з підстав, які виклала у письмовому заперечені, зокрема через те, що оскаржувана постанова винесена правомірно і відповідає усім вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

27 жовтня 2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області був виданий виконавчий лист № 2-2492-2010 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь АТ «Райфайзен банк ОСОБА_3»в особі структурного підрозділу обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_3»заборгованості по кредитному договору 15746,28 дол. США, що становить 126171,48 грн. та 120 грн., сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 1248,04 грн. судового збору.

По вказаному виконавчому листу було відкрите виконавче провадження ВП №23997970 від 28.01.2011 року, а 15.05.2012 року винесено постанову ВП №23997970 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 12617,14 грн., також в цей день винесено постанову ВП №23997970 за заявою стягувача про повернення виконавчого документу.

Такі ж дії та постанови винесено по виконавчому провадженню ВП № 23998449 відносно ОСОБА_2, яка є солідарним боржником поряд з ОСОБА_1.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Підстав для звільнення від доказування не встановлено. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до статті 46 Закону, у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Однак державний виконавець не врахував положення вказаної норми Закону у виконавчому провадженні №23997970 з виконання спірного виконавчого листа №2492/10 виданого 27.10.2010 року, що привело за собою до незаконного винесення постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1, незважаючи, що має місце солідарне стягнення з двох боржників за одним рішення суду та те, що ідентична постанова була винесена відносно солідарного боржника - ОСОБА_2

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець не здійснив усіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»та для забезпечення прав учасників виконавчого провадження, тому суд вважає, що є підстави щодо скасування спірної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. .ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, - суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову ВП №23997970 від 15.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 12617,14 грн., винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.П. Івасівка