Справа № 413/367/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання права власності на самовільно побудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самовільно зведені споруди: прибудову, два сараї, вбиральня та право власності після проведеної перебудови на житловий будинок №74 по вул. Галана в м. Кривому Розі . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона власник житлового будинку №74 по вул. Галана у м. Кривому Розі, яке розміщено на земельній ділянці, яка надана у користування. У період з 1984 - 1987 роки на земельній ділянці самовільно збудував прибудову, два сараї, вбиральню батько позивача, який помер у 2010 коці . Відповідно до технічного висновку самовільно зведені споруди відповідають вимогам ДБН.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що зведені споруди зведені ще її батьком на будинок із самовільними спорудами перейшов їй у спадок.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради, надали суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність та надали до суду письмові заперечення до позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння № 74 по вул. Галана у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2011 року. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння належить надана у користування.

У період з 1984 - 1987 роки ОСОБА_3 самовільно збудував прибудову, два сараї, вбиральня, без належних документів. Під час оформлення спадкового майна у 2011 році працівниками КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризаціїбуло проведено обстеження житлового будинку №74 з господарськими спорудами по вул. Галана у м. Кривому Розі та виявлено самочинне будівництво, при цьому дозвіл на будівництво не наданий.

З листа повідомлення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради вбачається, що позивач звертався до органу місцевого самоврядування з питання оформлення права власності на самочинно збудовані об`єкти, при цьому позивачем не надано доказів прийняття рішення з цього приводу компетентними службами.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України нерухоме майно вважається самочинним будівництвом , якщо воно збудоване на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети , або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Крім цього, право власності на самочинно збудований нерухомий об`єкт може бути визнане за умов надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки та відповідності самочинно збудованого нерухомого майна будівельним нормам і правилам.

Згідно зі ст. 28 Закону України Про архітектурну діяльність власники нерухомості зобовязані отримати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, повязаних із реконструкцією обєкта нерухомості.

Відповідно до п. 8 ст. 39 закону України Про регулювання містобудівної діяльностіексплуатація не прийнятих у встановленому законом порядку обєктів будівництва забороняється.

Стаття 18 Закону України Про основи містобудуванняпередбачає, що закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 Про Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктівзатверджено порядок прийняття у експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який встановлює механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі інспекцією сертифіката Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, іншому, ніж встановлено вищевказаними нормативними актами, не передбачено. Отже, дана постанова є основним нормативним документом, який регулює порядок введення в експлуатацію обєктів будівництва та є обовязковим для виконання всіма субєктами містобудівної діяльності, іншого порядку не передбачено.

Крім того, згідно з рішенням Криворізької міської Ради Про правила забудови в м. Кривому Розі п 16.1 експлуатація обєктів, завершених будівництвом і не прийнятих в експлуатацію забороняється. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва.

Так, Розділ 18 Правил забудови в м. Кривому Розі, затверджених рішенням Криворізької міської ради від 28.09.2005 № 3545, врегульовує питання, пов'язані із самочинним будівництвом та проведенням реконструкції.

Між тим, будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про планування і забудову територійбудівництво об`єктів містобудування здійснюється згідно із законодавством, державними стандартами, нормами та правилами , місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. Зведені об`єкти нерухомого майна повинні відповідати будівельним нормам і правилам, які, відповідно до ст. 16,17 Закону України Про основи містобудування, встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Законом України Про планування і забудову територій закріплено, що експлуатація не прийнятих у встановленому Законом порядку обєктів будівництва забороняється.

Статтею 19 Закону України Про основи містобудуванняпередбачено, що суб`єкти містобудівної діяльності зобов`язані дотримуватись основних завдань та заходів екологічної безпеки. Відповідно до ст. 15 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населеннягромадяни при проектуванні, розміщенні, будівництві , реконструкції, технічному переобладнанні обєктів і споруд зобов`язані дотримуватись вимог санітарного законодавства. Позивачем на підтвердження відповідності санітарним, екологічним нормам об`єктів самочинного будівництва доказів не надано.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач із заявою про дозвіл на будівництво, погодження проектної документації на спірні обєкти нерухомого майна не звертався та відмову компетентних органів не отримував.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинними, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Отже, обєкти самочинного будівництва, розташовані на земельній ділянці по вул. Галана у м. Кривому Розі, не прийняті в експлуатацію в установленому законом порядку. Між тим, будівництво об`єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію, яке здійснюється комісіями в Порядку, затвердженому постановами Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року №1243 та від 08.10.2008 №923. Вказані об`єкти у встановленому законом порядку не прийняті в експлуатацію, а відповідно до ст. 18 Закону України Про основи містобудуванняексплуатація не прийнятих у встановленому законом порядку обєктів забороняється.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних ті інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

У звязку із цим норми ч.3 ст. 376 ЦК можуть бути підставою для задоволення позову про визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомості лише тоді, коли при відсутності права на забудову земельної ділянки на момент подання позову позивачем було здійснено самочинне будівництво з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм і правил.

Крім цього судом встановлено, що порушене позивачем у суді питання не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати про наявність спору про право.

Таким чином, відповідно до ст. 55 Конституції України , ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власності позивача на самочинно збудовані споруди ніким не оспорюється. Позивачем не дотримано встановленого порядку оформлення права власності на самочинне будівництво, тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Розподіляючи судові витрати між сторонами суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,376 Цивільного кодексу України, Законом України Про основи містобудування, Законом України Про планування і забудову територій, Законом України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, Законом України Про пожежну безпеку, ст. ст. 4,10,60,169,212,213-215 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання права власності на самовільно побудоване нерухоме майно відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:

ОСОБА_4