Справа № 2-2323/11
Провадження № 2/1510/462/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

ОСОБА_5

про

визнання угоди дійсною та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснив, що за попередньою угодою від 27 жовтня 2009 року він сплатив відповідачам гроші у сумі 97500 грн. за будівлю № 38 по вул. Кирова с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області з обов'язком відповідачів у строк до 05 вересня 2010 року підготувати документацію для оформлення договору у нотаріуса. В наступний час він разом із сімєю мешкає у вказаній будівлі, де за допомогою значних витрат на покращення технічного стану здійснив капітальний ремонт. Разом із тим, до наступного часу відповідачі відмовляються від укладення договору в нотаріальній формі, з оглядом на що просить визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на будівлю № 38 по вул. Кирова с. Утноносівка Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідачі проти позовних вимог заперечують, вказали, що не отримали належну суму за будівлю, у зв'язку із чим не укладають договір у нотаріуса. З оглядом на вказане вважають договір нікчемним та готові повернути гроші.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 проти позовних вимог заперечує, пояснив, що він є власником земельної ділянки за адресою 38 по вул. Кирова с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, а будинок продав відповідачам ОСОБА_4, які в наступний час в будинку не мешкають.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, думку захисту, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Між сторонами 27 жовтня 2009 року укладено попередній договір, за яким згідно до вимог п.1.3.3 об'єктом продажу визначено житлову будівлю з надвірними спорудами, що розташовані в с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вул. Кірова, 38 і земельну ділянку загальною площею 0,2500 гектари, на якій розташовано будівлю, що визначене у договорі під загальним терміном «майно».

У відповідності до вимог ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а у відповідності до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З оглядом на вказане попередній договір не укладений у належній формі, але не оскаржується відповідачами, які пояснили, що отримали гроші у вказаній сумі, що і підтверджене розписками сторін.

Разом із тим, власником земельної ділянки площею 0,2500 гектарів за адресою 38 по вул. Кирова с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, який не залучений до попереднього договору, є третя особа ОСОБА_5, що підтверджене державним актом на право приватної власності на землю, виданим 25 жовтня 2005 року на підставі рішення сесії Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 03 серпня 2005 року за № 306. Вказана обставина позбавляє відповідачів на право продажу земельної ділянки та у свою чергу визначає недійсним попередній договір у вказаній частині.

З оглядом на вказану обставину отримання відповідачами грошей від позивача не породжує правові наслідки щодо виконання попереднього договору у повнаому обсязі.

Окрім того, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про усунення перешкод за ОСОБА_2 визнане право власності на будівлю № 4 по вул. Леніна с. Лощинівка Ізмаїльського району та земельну ділянку площею 0,3746 гектари а вказаною адресою.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9А пояснили, що під час укладення договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 гроші були сплачені позивачем по даній справі ОСОБА_1 в якості компенсації відповідачам з урахуванням вартості будівлі № 38 по вул. Кирова с. Утноносівка Ізмаїльського району Одеської області. Разом із тим, відсутність розписок, які підтверджують форму виконання правочинів у відповідності до вимог ст. 207-209 ЦК України та які у свою чергу не долучені до матеріалів справи у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України, позбавляє суд з оглядом на вищевикладені обставини вважати доведеними виплату позивачем на користь відповідачів суму, що перевищує вказану у розписках між сторонами по справі 27 жовтня 2009 року.

Роз'ясненнями п. 13 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справа про визнання правочинів недійсними» визначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

З урахуванням вказаного суд вважає необґрунтованим з точки зору підстави для задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилання позивача на те, що відповідачі фактично заперечують проти визнання договору купівлі-продажу дійсним за обставинами, які аналогічні тим, за якими рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 квітня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про усунення перешкод за ОСОБА_2 визнане право власності на будівлю № 4 по вул. Леніна с. Лощинівка Ізмаїльського району та земельну ділянку площею 0,3746 гектари а вказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання угоди дійсною та визнання за ним права власності на будівлю № 38 по вул. Кирова с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10