АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9571/12 Справа № 429/4157/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Лаченкової О.В., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Завідонової К.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2012 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності, в якому просив визнати за ним право власності на 7/8 частин квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніперопетровської області від 01 серпня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі, вказуючи на те, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заслухавши сторони колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору кредиту №34/07, укладеного між АКБ Укрсоцбанкта ОСОБА_3, останній отримав кредит в сумі 8000 доларів США (а.с. 6), а також у цей же день відповідач придбав квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 5).

07 березня 2007 року між АКБ Укрсоцбанкта позивачем було укладено договір поруки відповідно до якого, позивач зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником ОСОБА_3 умов договору кредиту ( а.с. 9).

Відповідно до договору іпотеки №34/07 від 07 березня 2007 року, укладеного між АКБ Укрсоцбанкта відповідачем, вищевказана квартира була передана в іпотеку банку (а.с. 13).

Згідно листа АКБ Укрсоцбанкза вих №30.01-05/452 від 07 травня 2008 року кредит було погашено (а.с. 14).

Крім того, рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 09 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розділ майна подружжя, за відповідачем було визнано право власності на 7/8 частин квартири АДРЕСА_3, а за третьою особою ОСОБА_4 право власності на 1/8 частин вказаної квартири. (а.с. 15, 16).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, уклавши кредитний договір №500103920 від 22 квітня 2008 року, сплатив кредититні кошти по договору кредиту №34/07 (а.с. 12, 14), проте вимог про стягнення вказаних коштів із відповідача до суду не предявляв, а лише просив визнати за ним право власності на спірну квартиру, проте ці вимоги не можуть бути підставою для визнання права власності, оскільки право власності на спірну квартиру відповідачем та третьою особою набуто правомірно, у звязку з чим суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що до нього, після сплати заборгованості по договору кредиту, перейшли всі права кредитора, а тому вважає, що він має право як іпотекодержатель на передачу йому у власність 7/8 частин спірної квартири, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ці вимоги не грунтуються на законі, а суд першої інстанції вказаним вимогам, відповідно до положень ст. 212 ЦПК України, дав належну оцінку.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді