Справа № 2503/1143/2012 Провадження № 22-ц/2590/3585/2012 Головуючий у I інстанції Страшний О.М.
Категорія цивільна Доповідач - Шемець Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2012 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про усунення перешкод у водоспоживанні та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2012 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково; зобовязано ОСОБА_5 поновити водопостачання до домоволодіння позивача, яке розташоване у м.Борзні Чернігівської області по вул.Чернігівській, 47, шляхом приєднання відєднаної ним труби водопроводу, яка пролягає під землею і проходить через господарство ОСОБА_5 до господарства ОСОБА_6, відмовлено в задоволенні решти позовних вимог, стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача 2000 грн. в рахунок відшкодування завданих ним моральних збитків.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що обставини справи свідчать про триваюче порушення права власності відповідачів у вигляді безпідставного використання належної їм земельної ділянки без належної на те не просто правової підстави, а взагалі без належної необхідності як такої, адже позивач має можливість підєднатися до водопровідної труби загального водопостачання в такий самий спосіб, як до неї підєднані відповідачі. Також ОСОБА_5 вказує, що вимоги позивача є нормативно необгрунтованими, оскільки діюче в Україні цивільне та земельне законодавство в імперативному порядку наголошує на можливості використання чужої земельної ділянки для прокладання мереж водопроводу виключно на засадах земельного сервітуту. Оскільки позов не містить вимоги про встановлення земельного сервітуту, у позивача відсутні правові підстави для задоволення вимог про використання земельної ділянки відповідачів, яким вона належить на праві приватної власності. Також апелянт посилається, що твердження позивача стосовно нервового стресу, погіршення здоровя, порушення нормальних життєвих звязків не підтверджені належними та допустимим засобами доказування.

Апеляційний суд враховує, що всі учасники судового розгляду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, тому в силу положень ч.2 ст.305 ЦПК України вважає можливим апеляційний розгляд у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що самовільно відєднавши від водопостачання позивача ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_5 здійснив перешкоди позивачу та членам його сімї у водопостачанні, тому його дії суперечать вимогам чинного законодавства.

З таким висновком суду погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

По справі встановлено, що ОСОБА_6 проживає по вул.Чернігівській (колишня вул.Пар.Комуни), 47 в м.Борзна разом з дружиною ОСОБА_8 ОСОБА_5 проживає по сусідству з позивачем по вул.Чернігівській,49 в м.Борзна разом з дружиною, дочкою та онуками (а.с.8, 38).

Сторони отримують від КП „Борзна-Комунальник комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і є споживачами послуг з водопостачання згідно договорів №855 від 16 травня 2005 року та №1042 від 11 липня 2005 року.

Водогон прокладений до будинку відповідача більш ніж 20 років тому, а від нього водопостачання підведено до будинку позивача.

Як встановлено судом, у червні 2012 року водопостачання до будинку ОСОБА_6 було припинено ОСОБА_5 шляхом відрізу труби водопостачання, що проходить під землею територією його домоволодіння.

Апеляційний суд враховує, що позивач користується послугами з водопостачання відповідно до угоди з КП „Борзна-Комунальник; споживання ним води не є самовільним, а здійснювалось на законних підставах.

Відповідно до п.15.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, виробники та споживачі зобовязані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати воду від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

Оскільки ОСОБА_5 самоправно припинив водопостачання до господарства ОСОБА_6 і такими протиправними діями порушив права споживача питної води позивача, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про зобовязання поновити водопостачання до домоволодіння позивача.

Доводи апелянта щодо відсутності договору про встановлення земельного сервітуту не можуть підставою для скасування рішення суду першої інстанції, враховуючи таке.

Право земельного сервітуту по суті є можливістю обмеженого використання чужої земельної ділянки в певних цілях.

Виходячи зі змісту ст.98,99 ЗК України, ст.ст.401,402 ЦК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю; особа, яка бажає користуватися чужою земельною ділянкою, має право вимагати встановлення земельного сервітуту; у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Ч.1ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції вірно розглянув спір в межах заявлених вимог позивача про поновлення водопостачання; при цьому відповідач не позбавлений права захисту у визначеному законом порядку.

Посилання апелянта на те, що відповідачі мають намір розширити житлову прибудову належного їм будинку, а труба, що йде до позивача, їм у цьому перешкоджає; доводи щодо неможливості з технічної точки зору підключення позивача до мережі, якою користуються відповідачі, жодними належними доказами по справі не підтверджуються.

Погоджується апеляційний суд із висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача моральної шкоди, враховуючи, що позивача протиправно позбавлено життєво необхідної потреби у споживанні питної води та води, необхідної для обслуговування потреб інваліда першої групи, який потребує постійного стороннього догляду; такими діями йому заподіяні моральні страждання; порушений хід звичайного життя, а для його відновлення докладено чималих зусиль.

Визначена судом сума моральної шкоди є виваженою, обгрунтованою та справедливою компенсацією за порушення прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: