Справа № 0503/5231/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2012 .

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Шевченко Л.В.

за участю секретаря Івашко К.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3

представника органа опіки та піклування виконкому Артемівської міської ради головного спеціаліста-юрисконсульта управління молодіжної політики та у справах дітей ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Артемівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Артемівської міської ради, Виконавчий комітет Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району,

про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Артемівської міської ради, Виконавчий комітет Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, у якому просить зобовязати ОСОБА_2 надавати йому можливість вільного спілкування з їх донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на окремій території за його місцем проживання вул. Зарічна, 13 с. Красне Костянтинівський район, Донецька область. Встановити час його спілкування з донькою - з 8 год. суботи до 19 год. неділі через неділю на окремій території за його місцем проживання вул. Зарічна, 13 с. Красне Костянтинівський район, Донецька область. Встановити можливість його з донькою спілкування спільного щорічного відпочинку впродовж місяця в літній період пори року, одного місяця в зимовий період пори року.

В позовній заяві позивач зазначив, що 12.08.2009 року між ним та ОСОБА_2 розірвано шлюб. Від шлюбу в них є дитина ОСОБА_5, яка мешкає з матірю, ОСОБА_2. Під час шлюбу відповідач звернулася до суду про стягнення аліментів та на підставі виконавчого листа із заробітної плати позивача щомісячно утримуються аліменти на їх малолітню доньку. Як вказує позивач, заборгованості за сплати аліментів немає. Крім того він купує ОСОБА_5 одяг, іграшки тощо у добровільному порядку. Разом з тим, відповідач припинила дозволяти йому бачитися з дитиною під будь-яким приводом. Оскільки мирним шляхом йому вирішити питання щодо надання умов для спілкування з дитиною з відповідачем він не знайшов, позивач звернувся до Часовярської міської ради. Рішенням Комісії з захисту прав дитини при виконкомі Часовярської міської ради від 17.06.2009 року закріплено за позивачем право на спілкування з його малолітньою донькою наступним чином: кожної пятниці 0 18-00 годині мати (відповідач) за місцем проживання передає доньку батькові (позивачу). Але, не зважаючи на вище вказане рішення, відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з його донькою та у її вихованні, ухиляючись від виконання Комісії з захисту прав дитини при виконкомі Часовярської міської ради від 17.06.2009 року, не дає можливості позивачу спілкуватись з донькою. 07.05.2012 року позивач звернувся до Комісії з заявою про встановлення місця та часу спілкування з дитиною, оскільки відповідач змінила місце проживання на місто Артемівськ, де йому було запропоновано звернутися до Служби у справах дітей Артемівської міської ради для розгляду зазначеного питання.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити частково, визначивши наступний порядок спілкування з донькою: кожну суботу з 17 до 19 години на її території в її присутності, у наданні спільного відпочинку з дитиною впродовж 1 місяця в літній період пори року та 1 місяця в зимовий період пори року відмовити. Свої заперечення відповідач обґрунтовували тим, що за три роки після розірвання шлюбу вона не перешкоджала позивачу бачитися з донькою, хоча вважає, що донька більше хотіла бачитися з бабусею та дідусем, які мешкають разом з позивачем, тому донька і знаходилась за місцем проживання позивача щотижня протягом доби. Відповідач також зазначала, що в останній час ОСОБА_5 поверталась від батька у брудному вигляді, втомлена, а в травні 2012 року повернулась від батька в поганому настрої, повідомила їй, що батько хоче забрати її від неї, що після таких промов батька вона боїться за психологічний стан дитини, тому вона припинила спілкування дитини з батьком і вважає, що це можливо лише в її присутності, оскільки хоче захистити дитину від негативних емоцій. В запереченнях на позов відповідач посилається на ч.3 ст.157 Сімейного кодексу України та вважає, що спілкування з дитиною можливе лише в тому випадку, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Третя особа Служба у справах дітей Артемівської міської ради надала акт обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 та вважає, що рішення щодо заявлених позовних вимог необхідно винести на розсуд суду та дозволити батьку приймати участь у вихованні своєї дитини.

Третя особа - Виконавчий комітет Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району надала акт обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1, від надання висновку згідно ухвали суду від 27.06.2012 року уникнув.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечувала на підставах викладених в запереченнях до позову, пояснювала, що ОСОБА_5 відвідує кружки, цирковий колектив, а в судовому засіданні 05.09.2012 року заявила, що взагалі вважає за неможливе спілкування позивача з дитиною, оскільки позивач здійснив хуліганські дії проти неї, вона заявила про це до органів внутрішніх справ для порушення кримінальної справи та вважає, що батько, який підняв руку на матір в присутності дитини не має права спілкуватися з нею. Просить в позові відмовити повністю.

Представник відповідача надала суду копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_1 за хуліганські дії, вчинені ним в автобусі 27.07.2012 року, підтримала доводи відповідача щодо того, що на цей час неможливе спілкування батька з дитиною на підставі ст. 157 СК України, оскільки таке спілкування перешкоджатиме дитині в її нормальному психологічному розвитку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника Служби у справах дітей Артемівської міської ради, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

12.08.2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 розірвано шлюб, про що виждало Свідоцтво 1-Но № 204170 та зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів № 221 від 12.08.2009 року. У шлюбі 17.01.2007 року в них народилася донька - ОСОБА_5, яка мешкає з матірю, ОСОБА_2.

Рішенням Комісії з захисту прав дитини при виконкомі Часовярської міської ради від 17.06.2009 року закріплено за позивачем право на спілкування з його малолітньою донькою наступним чином: кожної пятниці 0 18-00 годині мати (відповідач) за місцем проживання передає доньку батькові (позивачу).

Згідно довідки від 28.05.2012 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: вул. Зарічна, 13 с. Красне Костянтинівський район, Донецька область разом з батьком ОСОБА_6 та матірю ОСОБА_7.

Згідно довідки від 15.05.2012 року доходи позивача ОСОБА_1 за період з листопада 2011 року по квітень 2012 року складають 12817,23 грн. Виробнича характеристика на ОСОБА_1 свідчить про те, що він працює в ПАТ Часовярські автобусиформувальником та проявив себе з позитивної сторони, постійно збільшує свій професійний рівень, не допускає порушень трудової дисципліни. Він врівноважений, чуйний. Побутова характеристика на ОСОБА_1 свідчить, що він зарекомендував себе з позитивної сторони, громадський порядок не порушує, з сусідами спілкується, підтримує дружні стосунки, працелюбний, спокійний. Скарг на нього не надходило.

Згідно характеристики, підписаної головою квартального комітету № 20, ОСОБА_2 мешкає за адресою: м. Артемівськ, вул. Щорса, 63-а в будинку свого цивільного чоловіка ОСОБА_8 разом з його батьками. За час її проживання скарг від рідних та сусідів не надходило.

05.07.2012 року від Управління молодіжної політики та у справах прав дітей Артемівської міської ради надійшов Акт обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до якого відповідачем створено всі умови для проживання та навчання її малолітньої дитини.

19.07.2012 року від Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району надійшов Акт обстеження житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_1, згідно з яким за адресою: вул. Зарічна, 13 с. Красне Костянтинівський район, Донецька область є умови для проживання доньки позивача дитяча кімната, в кімнаті диван - малютка, шафа з дитячим одягом, компютер, багато іграшок, також є басейн, фруктовий сад тощо.

Оскільки в судовому засіданні 24.07.2012 року відповідач заявила, що в ОСОБА_5 на цей час дуже вразлива психіка, вона знервована, погано спить, уві сні розмовляє, коли іноді зустрічає батька, то починає плакати, і казати, що не хоче його бачити. Відповідач також заявила, що ОСОБА_5 знаходиться на обліку у невропатолога. З урахуванням цього, суд ухвалив зробити запит до відділу освіти (завідуючої центром практичної психологічної та соціальної роботи Артемівської міської ради) про необхідність зясування впливу відносин з батьком на психологічний стан дитини.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі не позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки, малолітня ОСОБА_5 проживає окремо від позивача разом із своєю матір'ю.

В судовому засіданні 13.08.2012 року свідок ОСОБА_7 повідомила, що відповідач припинила давати дитину для спілкування з батьком, коли дізналася, що у її сина після розірвання шлюбу з відповідачем, зявилась жінка і на її думку просто ревнощі викликають таку її поведінку. Свідок ОСОБА_6, батько відповідача, показав, що дійсно були такі періоди, коли він приїздив забирати онуку, а не його син, оскільки в той час син знаходився на роботі. Але це нічого не доводить, тому що і син, і він як дідусь дуже люблять онучку, хочуть з нею спілкуватися, коли вона була в них, то вони разом з нею гуляли, читали книжки, спілкувались як у всіх родинах спілкуються батько з дитиною, дідусь з дитиною.

В судовому засіданні 13.08.2012 року відповідач повідомила про випадок 27.07.2012 року в автобусі, коли позивач здійснив проти неї хуліганські дії, вказала, що ОСОБА_5 довго плакала, злякалась від того, що батько вдарив матір, і тому вона вважає, що спілкування з ОСОБА_1 (батьком) тільки завадить нормальному психологічному стану дитини. Крім того вона заявила, що подала заяву до органів внутрішніх справ про порушення кримінальної справи та зазначила, що батько, який підняв руку на матір в присутності дитини не має права спілкуватися з дитиною.

Проте, в судовому засіданні 05.09.2012 року представник відповідача надала суду копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_1 З цих же матеріалів вбачається, що листом від 06.08.2012 року (виданим на руки 23.08.2012 року) відповідача ОСОБА_2 повідомили про те, що за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи та остаточне рішення буде прийнято після отримання акту СМЕ. Крім того, їй вказано на те, що у разі незгоди з даною постановою, вона має право її оскаржити у відповідності до ст. 236-1 КПК України, тобто у семиденний строк з дня отримання повідомлення. Разом з тим, даних щодо оскарження цієї постанови відповідач суду не надала.

Також в судове засідання 13.08.2012 року представник відповідача надала витяг з медичної карти хворого, у якій міститься, що 01.08.2012 року хворий звернувся до хірурга з приводу скарг на головний біль та їй призначено консультація невропатолога. Разом з тим, що це витяг з карти відповідача свідчать тільки теза со слов больной травма причинена 27.07.2012 года в 16.10 16.15 была избита бувшим мужем ОСОБА_9 в автобусе, тоді як ОСОБА_1 по батькові - Юрійович.

Суд зазначає, що відповідач не надала до суду будь-яких належних доказів того, що спілкування позивача зі своєю донькою може якимось чином перешкодити нормальному розвитку ОСОБА_5. Доводи відповідача про те, що спілкування доньки з батьком шкодить її психічному стану та розвитку, - є безпідставними, оскільки вона не представила суду цьому належних доказів щодо того, що вона зверталася з даного приводу до дитячих лікарів. Не надано також доказів, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у психотерапевта чи невропатолога з приводу її нервових напружень. Натомість, психологічна-педагогічна характеристика на вихованця дошкільного навчального закладу № 27 Зірочкасвідчить про те, що Програму дошкільного закладу ОСОБА_5 освоює на достатньому рівні, розвивається відповідно до вікової норми. Доброзичлива, уважна, чуйна у спілкуванні з однолітками, будь-яких даних про порушення у психологічному портретіОСОБА_5 характеристика не містить (арк. с. 74).

Таким чином суд під час розгляду справи, з метою повноти обєктивності та всебічності розгляду справи встановив, що батько дитини матеріально забезпечений, має постійну роботу і стабільний заробіток, характеризується за місцем роботи позитивно, житлом забезпечений, має умови для знаходження у нього дитини. Негативних дій і намірів позивач по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_5 не виявляв, шкідливих звичок не має, фактів зловживання алкогольними напоями і наркотичними засобами не встановлено. ОСОБА_1 бажає приймати участь у спілкуванні, вихованні, зустрічах з донькою. Батьки між собою порозуміння не знайшли, конфлікт щодо визначення способу участі батька у вихованні дочки між ними не розвязаний. ОСОБА_2 будь-які спроби позивача приймати участь у спілкуванні та вихованні доньки. Сукупність перерахованих обставин свідчить про порушення права батька на спілкування і виховання дочки ОСОБА_10, яке обмежується відповідачем по справі через відсутність бажання матері дитини спілкуватись, зустрічатись, обговорювати питання виховання і порядку зустрічей з позивача з донькою.

Суд вважає, що встановлюючи порядок таких зустрічей, вони повинні мати позитивний педагогічний характер, бути достатньо різнобічними, мати виховний вплив. Перебіг таких зустрічей повинен проходити у спокійній обстановці, а дитина не повинна перебувати під впливом емоцій одразу батька і матері оскільки вони негативно ставляться один до одного. Так як дитина може одночасно потрапити під вплив емоцій обох батьків, відносини яких досить напружені і такий порядок зустрічей негативно відобразиться на дитині, необхідно щоб зустрічі батька з дитиною проходили окремо від матері. Вирішуючи питання про місце зустрічей батька з дитиною необхідно зауважити, що таке спілкування не може носити формальний характер, воно повинно приносити користь дитині, буди джерелом його повноцінного розвитку та виховання, що неможливо забезпечити проведенням зустрічей в одному місці, з огляду на це позивач має право самостійно обирати місця зустрічі з дитиною. Суд також враховує, що відповідач сама вказувала на те, що ОСОБА_5 добре спілкувалася з дідусем.

Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Разом з тим, норми Сімейного Кодексу України і розяснення Пленуму Верховного Суду України не покладають безпосередньо на суд обовязок витребувати висновок у служби у справах дітей, а у служби - відсутні повноваження бути ініціатором видачі висновку щодо психологічного стану дитини.

Суд вирішує спір в порядку ст. 10 ЦПК України і розглядає справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст.150 Сімейного кодексу України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях -повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки -це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Правило ч.2 ст.157 СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст.141 СК України.

Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права.

Відповідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. ст. 11,15 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та частково задовольняючи позовні вимоги, виходить насамперед з інтересів самої дитини, а тому, з урахуванням не тільки формального права позивача на зустріч зі своєю донькою, а з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дитини, режиму дитини, встановлює спосіб спілкування батька з його донькою шляхом систематичних побачень, які можуть бути тривалими і відбуватися без присутності матері. За погодженням сторін по справі ці побачення суд вважає за необхідне проводити по місцю мешкання батька та дідуся і бабусі малолітньої дитини, які в поясненнях як свідки не заперечували проти цього, а вказували, що б були цьому тільки раді.

З огляду на викладені обставини, враховуючи інтереси дитини та обох батьків, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково і визначити спосіб участі батька у вихованні дитини таким чином: встановивши час його спілкування з дитиною з 10 години суботи до 13 години неділі у першу та третю суботу та неділю кожного місяця за адресою: вул. Зарічна, с. Красне Костянтинівський район Донецької області. Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки на час розгляду справи вирішення питання спілкування батька з дитиною у літній та зимовий період впродовж 1 місяця влітку та взимку є передчасним.

Керуючись ст.ст. 141, 151, 153, 157,159 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 5, 6, 10, 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Артемівської міської ради, Виконавчий комітет Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення часу його спілкування з дитиною з 10 години суботи до 13 години неділі у першу та третю суботу та неділю кожного місяця за адресою: вул. Зарічна, с. Красне Костянтинівський район Донецької області.

У іншій частині вимог відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошена його вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 05.09.2012 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.09.2012 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий суддя Л. В.Шевченко