АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/2190/3785/2012 Головуючий в І інстанції Калімбет Л.І. Категорія 5 Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року грудня місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Приходько Л.А.

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_1

при секретарі: Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2012 року у справі

за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до публічного акціонерного товариства Волна, третя особа Генічеська міська рада про визнання права власності.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2012 року позов у задоволені позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ПАТ Волна, третя особа Генічеська міська рада про визнання права власності - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2Є, діючи в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 .В., ОСОБА_8, просить рішення суду скасувати і увалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачів, посилаючись на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В судове засідання позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, їх представник ОСОБА_2, представники ПАТ «Волна», Генічеської міської ради в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі тривалий час користуються спірними житловими приміщеннями, і ці обставини не заперечувалися під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем.

Так, місце проживання ОСОБА_9 зареєстровано з 15.06.1994 року за адресою м. Генічеськ, вул.. Молодіжна , 3, з цього ж часу вона користується цим жилим приміщенням; місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано з 19.01.1993 року за адресою АДРЕСА_1, з цього ж часу вона користується цим житловим приміщенням; місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано з 01. 11.1995 року за адресою м. Генічеськ, вул.. Молодіжна, 10 і з цього часу вона користується цим жилим приміщенням; місце проживання ОСОБА_8 зареєстровано з 27.02.1983 року за адресою м. Генічеськ, вул.. Молодіжна, 22 і з цього часу він користується цим жилим приміщенням; місце проживання ОСОБА_6 зареєстровано з 30.06.1993 року за адресою м. Генічеськ, вул.. Шуменська, 93 і з цього часу він користується цим жилим приміщенням; місце проживання ОСОБА_7 зареєстровано з 14.02.1992 року за адресою м. Генічеськ, вул.. Шуменська, 17 і з цього часу вона користується цим жилим приміщенням.

Спірні квартири та одноквартирні будинку, якими користуються позивачі перебувають на балансі ПАТ «Волна».

Свідоцтва про право власності ПАТ «Волна»на спірні квартири та одноквартирні будинки рішеннями Генічеського районного суду Херсонської області від 30 травня 2011 року та від 20 січня 2012 року скасовані, а рішення виконкому Генічеської міської ради № 30 від 19.01.2006 року на підставі якого були видані свідоцтва про право власності постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 12.03.2008 року визнано недійсним.

Генічеською міською радою 09.09.2008 року постановлено рішення №689, яким створено комісію з передачі обєктів житлового фонду, до якого входять будинки, в яких тривалий час проживають позивачі, до комунальної власності територіальної громади міста в особі Генічеської міської ради. До теперішнього часу спірні обєкти житлового фонду до комунальної власності територіальної громади міста не передані.

Як вбачається зі змісту позовних заяв, позивачі просять визнати за ним право власності за набувальною давністю на обєкти житлового фонду, якими вони правомірно користуються тривалий. При цьому зазначають, що відповідач заперечує їх право власності на обєкти житлового фонду, згоди на передачу його у комунальну власність не дає, що унеможливлює їх приватизацію.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав, визначених ст. 344 ЦК України, для визнання за позивачами права власності на обєкти житлового фонду, якими вони користуються.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому слід враховувати, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Частиною 3 ст. 344 ЦК України визначено, що якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником , який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через пятнадцять, а на рухоме майно - через пять років з часу спливу позовної давності.

Зважаючи на те, що спірними обєктами житлового фонду позивачі користуються на підставі договору найму, і позивачами у встановленому законом порядку не доведено, що строк дії цих договорів закінчився та у них виникло право на набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України.

Правові основи набуття громадянами, яки користуються обєктами житлового фонду на підставі договору найму, права власності на квартири та одноквартирні будинки визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Суд з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: