Справа № 0823/48/2012
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"26" січня 2012 р. смт Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Розівської дослідної станції Інституту зернового господарства Української академії аграрних наук (далі Розівська дослідна станція ІЗГ УААН) про визнання договору оренди земельної ділянки неправомірним, скасування його державної реєстрації та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору відділ державного комітету України із земельних ресурсів у Розівському районі Запорізької області (далі відділ Держкомзему), -

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Розівської дослідної станції ІЗГ УААН, в якому вказав, що він на підставі державного акту серії II-ЗП №029513 є власником земельної ділянки площею 6,66 га з кадастровим номером №25, розташованої на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 25 серпня 2010 року належна позивачу земельна ділянка перебуває у користуванні Розівської дослідної станції ІЗГ УААН. ОСОБА_1, посилаючись на те, що вказаний договір оренди ним не підписувався, прохає визнати цей договір неправомірним, скасувати його державну реєстрацію та зобовязати відповідача повернути зазначену земельну ділянку позивачу. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України.

Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог.

Зазначені вимоги закону позивачем при складанні позовної заяви повною мірою не дотримані.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Вже на стадії предявлення позову позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при предявленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Так, за змістом позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1, як власник земельної ділянки, прохає визнати неправомірним договір, за яким належна йому земельна ділянка передана в оренду відповідачу. Одночасно ним заявлені вимоги про скасування державної реєстрації спірного договору та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку.

Разом з тим, у пункті 5 Постанови №9 від 06 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимиПленум Верховного Суду України розяснив, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Крім того, у пункті 10 цієї ж Постанови вказано, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину.

Відповідно до статей 15 та 16 ЦК України суд захищає порушене право особи у спосіб, встановлений законом, а в даному випадку обраний позивачем спосіб захисту визнання правочину неправомірним, законом не передбачений.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу ОСОБА_1 на те, що у заяві він прохає зобовязати скасувати реєстрацію спірного договору оренди земельної ділянки, однак не вказує кому саме адресована дана вимога. Слід зазначити, що позивачем заявлена вимога зобовязального характеру, однак відповідач за цією вимогою у позові не визначений.

Згідно ч.1 ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї із сторін.

У позові ОСОБА_1 зазначена третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору відділ Держкомзему, до обовязків якого й належить здійснення державної реєстрації договорів оренди землі або скасування такої реєстрації.

За таких обставин, суд пропонує позивачу скласти і подати нову позовну заяву із викладом змісту уточнених позовних вимог. При цьому необхідно узгодити похідні вимоги із первісною.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Розівської дослідної станції Інституту зернового господарства Української академії аграрних наук про визнання договору оренди земельної ділянки неправомірним, скасування його державної реєстрації та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, третя особа без самостійних вимог відділ державного комітету України із земельних ресурсів у Розівському районі Запорізької області, - залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви надати позивачу ОСОБА_1 строк в межах 3 (трьох) днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Кущ