Справа № 2-212/12
22.03.2012 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
судді: Литвинчука В.П.
при секретарі: Єрмаковій Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди,-
У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 15.543 гривень та моральної шкоди у сумі 5.000 гривень.
У грудні 2011 року позивач збільшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції за час прострочення у сумі 17.004 гривень 71 копійки, три відсотки річних від простроченої суми - 427 гривень 43 копійки та в рахунок спричиненої моральної шкоди 2.000 гривень.
В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказав, що 23 листопада 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. Згідно укладеного договору він передав відповідачу 1.950 доларів США. Вказану суму відповідач, згідно розписки, зобов*язався повернути йому 25 січня 2011 року. Однак в обумовлевний у розписці строк гроші не повернув. Від зустрічей з ним відповідач ухиляється та добровільно повертати борг не бажає. Діями відповідача йому також була спричинена і моральна шкода, яку він оцінює у 5.000 гривень: він зазнав та зазнає душевних страждань, він постійно переживає стосовно не повернення, порушився звичний уклад його життя. Просить позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду про поважність причини неявки не повідомив. Тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України «За договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками».
Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України «На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей».
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України «Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх роззмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.»
У судовому засіданні було встановлено та ця обставина підтверджується розпискою, яка написана та підписана власноручно відповідачем, із якої вбачається, що відповідач позичив у позивача по справі 21 листопада 2010 року 1.950 доларів США, які зобов*язався повернути 25 січня 2011 року.
Разом з тим, відповідач до теперішнього часу позивачу борг не повернув, тобто не виконав взятого на себе зобов*язання та від його виконання ухиляється.
Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 17.004 гривні 71 копійка боргу з врахуванням індексу інфляції, 427 гривень 43 копійки - три відсотки річних від простроченої суми.
Також суд, задовольняючи позовні вимоги частково, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню і понесені позивачем судові витрати: 155 гривень 50 копійок судового збору та 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Суд вважає, що діями відповідача позивачу була спричинена і моральна шкода. Позивач зазнає душевних страждань у зв*зку з не поверненням відповідачем боргу. Діями відповідача порушився його звичний уклад життя та він змушений приймати заходи щодо стягнення з відповідача боргу. Однак суд вважає, що позовні вимоги позивача у цій частині підлягають частковому задоволенню.
Суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Задовольняючи позовні вимоги частково, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню і понесені позивачем судові витрати: 155 гривень 50 копійок судового збору та 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись ст.,ст.23, 536, 611, 625, 629, 1046, 1047, 1048 ЦК України, ст.,ст. 6-14,60,212-218, 224-233 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок боргу --- 17.004 гривні 71 копійку з урахуванням індексу інфляції за час прострочення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми --- 427 гривень 43 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок спричиненої моральної шкоди 2.000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - 1.55 гривень 50 копійок судового збору та 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана на протязі 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено на протязі 10 днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержингська.

Суддя: / ОСОБА_3 /