Справа № 0805/2195/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.07.2012 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

за участі

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що 26.11.2011р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та ПАТ «ОТП Банк»(правонаступник АКБ «Райффайзен банк Україна»у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк»відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна»прийняло за кредитним договором № CNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. та договором поруки № CGCNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором.

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк»щодо права вимоги до Боржника за вищевказаними кредитними договором та договором поруки.

Так, 07.09.2006р. між АКБ «Райффайзен банк Україна»(правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк»), та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CGCNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. в сумі 5000 доларів США., з терміном користування до 07.09.2012 року, зі сплатою за користування кредитом відсотку в розмірі 12,99% річних.

В якості забезпечення кредиту між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № CGCNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. Згідно умов цього договору ОСОБА_3 зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань ОСОБА_1

ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість по кредиту.

Станом на 26.10.2011р. загальна сума заборгованості становить 62307,68грн (шістдесят дві тисячі триста сім грн. 68коп.).

Враховуючи позовну давність за пенею, та право позивача на зміну розміру позову, відповідно до ст. 27 ЦПК України, позивач встановлює розмір загальної заборгованості в сумі 61900,00грн. (шістдесят одна тисяча девятсот грн.).

У звязку з чим представник позивача змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені, та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Суд, вислухавши думку відповідачки, її представника, ухвалив розглядати справу у відсутності представника позивача, так як він нього надійшла відповідна заява.

Представник відповідачки позов визнав частково, просив суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення пені, так згідно позовної заяви від 27.02.2012р. (зареєстрована в суді 19.04.2012р., дата отправки на конверті зазначена 11.04.2012р.) позивач просить стягнути з відповідачів солідарно пеню, нараховану на суму заборгованості за період з 29.11.2010р. по 27.10.2011р., при цьому строк позовної давності для стягнення пені встановлений 1 рік.

Розмір заборгованості за тілом кредиту складає 21046,79грн., а нарахована пеня 39147,03грн., що в 1,86 рази перевищує суму основаного боргу і взагалі майже дорівнює сумі основного кредиту. Розмір пені може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У звязку з чим представник відповідача просить суд застосувати до пені строк позовної давності і зменшити її розмір до 1000грн.

Відповідачка повністю підтримала свого представника.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідачки, відповідачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи 26.11.2011р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та ПАТ «ОТП Банк»(правонаступник АКБ «Райффайзен банк Україна»у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк»відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна»прийняло за кредитним договором № CNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. та договором поруки № CGCNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором.

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк»щодо права вимоги до Боржника за вищевказаними кредитними договором та договором поруки.

07.09.2006р. між АКБ «Райффайзен банк Україна»(правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк»), та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CGCNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. в сумі 5000 доларів США. з терміном користування до 07.09.2012 року, зі сплатою за користування кредитом відсотку в розмірі 12,99% річних.

В якості забезпечення кредиту між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № CGCNL-200/372/2006 від 07.09.2006р. Згідно умов цього договору ОСОБА_3 зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань ОСОБА_1

Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 5000 доларів.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Судом встановлено, що в порушення норм закону і умов кредитного договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 26.10.2011 в розмірі 62307,68грн, що складається з 21046,79грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 2113,85грн. сума заборгованості за процентами, 39147,03грн. пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожен день прострочення з 29.11.2010р. по 27.10.2011р.

Враховуючи позовну давність за пенею, та право позивача на зміну розміру позову, відповідно до ст. 27 ЦПК України, позивач встановлює розмір загальної заборгованості в сумі 61900,00грн. (шістдесят одна тисяча девятсот грн.).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Суд, вважає, що в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21046,79грн., та стягнення суми заборгованості за процентами у розмірі 2113,85грн. підлягає солідарному стягненню з боржників на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна»просить стягнути солідарно з відповідачів пеню за період з 29.11.2010р. по 27.10.2011р. у розмірі 39147,03грн., з матеріалів справи вбачається, що позов був відправлений 11.04.2012р. (арк.с. 45), таким чином суд застосовує позовну давність і вважає за необхідне стягнути пеню за період з 11.04.2011р. по 27.10.2011р., виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до збагачення. Враховуючи зазначені обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобовязання, керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, відповідно до ст. 551 ЦК України, суд приходить до висновку, що розмір пені необхідно обмежити сумою 4943,40грн. (що складає 10% за період з 11.04.2011р. по 27.10.2011р.), що є достатньою сумою, яка забезпечить задоволення інтересів позикодавця і водночас не порушить баланс між інтересами позикодавця і позичальника.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (судовий збір, ІТЗ, вартість експертизи). Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»заборгованість за кредитним договором № CNL-200/372/2006 від 07.09.2006р., в розмірі 28104,04грн., що складається з 21046,79грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 2113,85грн. сума заборгованості за процентами (за період з 08.04.2009р. по 15.04.2010р.) 4943,40грн. пеня, нарахована на суму заборгованості з 19.04.2011р. по 27.10.2011р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 214,60грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»судові витрати у розмірі 214,60грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:ОСОБА_4

09.07.2012