Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 листопада 2012 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Констатіновій К.Г., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника прокуратури м. Павлограда Фіночко В.Д., представника Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Скотаренко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В

Позивач в позові посилається на те, що з 10.10.2003 року по 14.11.2008 року вона знаходилася в шлюбі з ОСОБА_2 Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею і виховується без участі батька.

Вона фактично не знає його, тому що батько жодним чином не піклувався про доньку.

Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні доньки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обгрунтовуючі їх обставинами, викладеними в позові.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що позивач заборонила спілкувати з дитиною. Аліменти він намагається сплачувати регулярно і борг, якій є по аліментам, він погасить. Він любить свою доньку і не хоче, щоб суд його позбавив батьківських прав.

Представник Органу опіки та піклування позов підтримала і пояснила, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і тому є підстави для позбавлення його батьківських прав.

Представник прокуратури заперечувала проти позбавлення відповідача батьківських прав і пояснила, що виходячи з інтересів дитини, враховуючі те, що відповідач платить аліменти і не спілкувався з дитиною тому, позивач забороняє спілкування, підстав для задоволення позову немає.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є матерію відповідача. З дитиною батько не спілкується тому, що мати дитини заборонила йому з нею спілкуватися.

Неповнолітня ОСОБА_5 в судовому засіданні в присутності педагога, пояснила, що проживає з матерію, батька бачить рідко. З батьком не спілкується тому, що мати їй забороняє це робити.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Так в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 10.10.2003 року по 14.11.2008 року знаходилися в шлюбі (а.с.4, 5).

Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Після розірвання шлюбу позивач і відповідач почали проживати окремо друг від друга. Дитина залишилася проживати разом з матерію - позивачем по справі.

Згідно висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради №08/4388 від 16.08.2012 року, визнано доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_5 (а.с.6).

Відповідач проживав і проживає окремо.

Дійсно, в діях відповідача вбачається ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, але в судовому засіданні було встановлено, що позивач забороняла дитині спілкуватися з батьком.

При цьому і відповідач нехтував своїми батьківськими обов'язками. Не приймав ніяких спроб спілкування з дитиною, не звертався до органів, які уповноважені надавати відповідну допомогу батькам.

На думку суду, підстав для позбавлення відповідача батьківських прав немає, але є підстави для попередження відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини.

Також суд вважає за необхідне покласти на Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Так, відповідно до п.18 зазначеної вище постанови пленуму ВСУ, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити повністю.

Попередити відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін