Провадження № 2/1522/4554/12
Справа № 2-1953/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Терьохіна С.Є.,
при секретарі Моргун М.А.,
розглянувши в судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
Позивачі 04.08.2009 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 41 109,80 грн. на користь ОСОБА_1 та 34 861, 33 грн. на користь ОСОБА_2
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що рішенням Приморського райсуду м. Одеси від 07 червня 2007 року по страві № 2-829/07 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень на місяць, починаючи з дня пред'явлення позову - 29 листопада 2005 року до виповнення його повноліття - 10 березня 2007 року. Аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 500 гривень на місяць, починаючи з дня виповнення повноліття з 10 березня 2007 року до припинення навчання в Одеському інституті фінансів Українського державного університету економіки та фінансів. Аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 500 гривень на місяць, починаючи з дня пред'явлення позову - 29 листопада 2005 року до припинення інвалідності. Виконавчий лист в частині виконання рішення Приморського районного суду по справі № 2-829/07 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_2, був предявлений нею для примусового виконання в Перший відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції у м. Одесі.
Постановою № В-10/907 від 04 грудня 2007 року закінчено виконавче провадження по виконавчому документу від 23 листопада 2007 року на підставі п. 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з закінченням строку виконання. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, державною виконавчою службою не виконувалось, що підтверджується листом Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 23.07.2009 р.
Також з ОСОБА_3 підлягає стягненню сума інфляції за несплату аліментів на користь ОСОБА_1 починаючи з 29 листопада 2005 року до припинення інвалідності по липень 2009 року.
Посилаючись на положення статті 196 СК України, якою встановлена відповідальність особи за прострочення сплати аліментів за рішенням суду, позивачі вважають, що вони, як одержувачі аліментів, мають право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів, за кожен день прострочення. Виходячи з визначених державними виконавцями сум, позивачі в доданому до позову розрахунку неустойки розрахували, що неустойка за прострочення відповідачем сплати аліментів на користь позивачки, становить 41 109, 80 грн., на користь позивача 34 861, 33 грн. До державної виконавчої служби відповідач не зявляється та не вирішує питання про погашення заборгованості по аліментам.
В судове засідання 25.06.2012 року позивачі не зявилися, надали до суду заяву з проханням слухати справи у їх відсутність та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином у встановленому порядку про час, дату та місце судового засідання, заяву відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутністю суду не надавав, поважних причин неявки суду не сповістив, тим самим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті.
Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, додані до неї документи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Приморського райсуду м. Одеси від 07 червня 2007 року по страві № 2-829/07 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень на місяць, починаючи з дня пред'явлення позову - 29 листопада 2005 року до виповнення його повноліття - 10 березня 2007 року. Аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 500 гривень на місяць, починаючи з дня виповнення повноліття з 10 березня 2007 року до припинення навчання в Одеському інституті фінансів Українського державного університету економіки та фінансів. Аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 500 гривень на місяць, починаючи з дня пред'явлення позову - 29 листопада 2005 року до припинення інвалідності. Виконавчий лист в частині виконання рішення Приморського районного суду по справі № 2-829/07 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_2, був предявлений нею для примусового виконання в Перший відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції у м. Одесі.
Постановою № В-10/907 від 04 грудня 2007 року закінчено виконавче провадження по виконавчому документу від 23 листопада 2007 року на підставі п. 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з закінченням строку виконання. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, державною виконавчою службою не виконувалось, що підтверджується листом Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 23.07.2009 р.
Також з ОСОБА_3 підлягає стягненню сума інфляції за несплату аліментів на користь ОСОБА_1 починаючи з 29 листопада 2005 року до припинення інвалідності по липень 2009 року.
Згідно положено ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.
Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.
Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1 % від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення.
Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.
При перевірці розрахунку неустойки здійсненого позивачкою, враховуючи вищенаведені норми законодавства, сумнівів щодо вірності розрахунків у суду не виникло.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Зясувавши обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення даної справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності задоволення позову, оскільки заборгованість за несплату аліментів за рішенням суду утворилася з вини відповідача, заборгованість не була погашена на момент подання позивачкою позову, внаслідок чого позивачка, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60 ч.1, 64, 79, 88 ч.1, 169 ч.4, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України; ст.ст. 79, 180, 191, 195, 196 ч.1 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 41 109 (сорок одну тисячу сто дев`ять) гривень 80 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 252 (двісті пятдесят дві) гривні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 34 861 (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят одну) гривню 33 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: Терьохін С.Є,

25.06.2012