АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-2027/145/2012 Головуючий суддя І інстанції Майстренко
Провадження № 22-ц/2090/2018/2012 Суддя доповідач Бобровський В.В.
Категорія: Спори про спадкове право
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого - судді : ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

При секретарі: - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: одинадцята Харківська державна нотаріальна контора , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про визнання недійсними договорів купівлі - продажу кватири, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_11, який помер 27 жовтня 2005 року та право на обовязкову частку у спадщині у вигляді 1/6 частини квартири після смерті матері ОСОБА_12, яка померла 19 вересня 2007 року.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилалась на те, що доглядала батьків, постійно мешкала з ними у спірній квартирі, після смерті батька з питань оформлення спадщини вона, матір та брат ОСОБА_7 до нотаріальної контори не звертались і вважає, що вона фактично прийняла спадщину, а після смерті матері, як особа, що досягла пенсійного віку має право на обовязкову частину у спадщині.

У жовтні 2011 року ОСОБА_5 уточнила позовні вимоги просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане відповідачу ОСОБА_8 15 липня 2008 року після смерті ОСОБА_12 на всю квартиру, а також визнати недійсними договори купівлі - продажу квартири укладені ОСОБА_8 з ОСОБА_9 та ОСОБА_9 з ОСОБА_10, як такі, що порушують її право на спадщину.

З таких підстав вона просила визнати її право на спадщину після смерті батька на 4/8 квартири та на 1/8 частину після смерті матері у якості обовязкової частки, як непрацездатна особа.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25 січня 2012 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, новим рішенням позов задовольнити посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, колегія вирішила апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задовольнити частково, рішення районного суду змінити з наступного.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд за нормою ч.1 ст.11 цього Кодексу розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом, згідно наданих доказів встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 травня 1996 року належало батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Їх батько ОСОБА_11 помер 27 жовтня 2005 року . після його смерті згідно заповідального розпорядження на підставі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_12 отримала спадщину на його грошові заощадження. З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 його діти, спадкоємці першої черги до нотаріальної контори не звертались, отримання будь-якої спадщини після смерті ОСОБА_11 позивач суду не довела.

Згідно довідки ОСОБА_12, мешкала одна у спірній квартирі та 22 травня 2007 року склала нотаріально посвідчений заповіт на квартиру на користь онука, ОСОБА_8 на випадок її смерті.

ОСОБА_12 померла 19 вересня 2007 року, спадкоємцями за законом є ОСОБА_5, яка подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та її брат ОСОБА_7 батько ОСОБА_8, який подав заяву про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_12

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру ОСОБА_8 отримав 15 липня 2008 року та на підставі договору купівлі-продажу від 4 листопада 2008 року продав ОСОБА_9, яка в свою чергу продала квартиру ОСОБА_10 згідно договору купівлі-продажу від 17 грудня 2008 року.

За таких обставин відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, за відсутністю заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 суд дійшов правильного висновку про безпідставність її позову про визнання права на спадщину після смерті батька, а також колегія залишає без задоволення доводи апеляційної скарги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірної квартири укладених ОСОБА_8 з ОСОБА_9 та ОСОБА_9 з ОСОБА_10 виходячи із положень ч.3 ст.215 ЦК України оскільки позивач не є стороною в цих оспорюваних нею правочинах.

Окрім цього, враховуючи що позивач на час відкриття спадщини після смерті матері за віком є непрацездатною, зверталась із заявою про прийняття спадщини суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_5 за віком відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України має право на обовязкову частину у спадщині, свідоцтво про право на спадщину не отримала , квартира відчужена іншому власнику, а тому вона має лише право на грошову компенсацію відповідної частки.

Проте судом не було визначено частину у спадщині.

Згідно до ст.. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

До обовязкової частки у спадщині зараховуються вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, а також відповідно до ч.2 ст.1241 ЦК України інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

Із матеріалів справи вбачаться, що спадкоємцями першої черги за ч.1 ст.1261 цього Кодексу є позивач та її рідний брат ОСОБА_7, відповідач у справі. ОСОБА_12 була власником ? частини спірної кватири на підставі свідоцтва про право власності на житло та після смерті чоловіка успадкувала його ? частини квартири.

За таких обставин виходячи із вимог ч.1 ст.11 ЦПК України колегія вважає, що ОСОБА_5 має право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері у розмірі ? частини спірної квартири, але при оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом не було враховано того факту, що позивач на час відкриття спадщини ОСОБА_12 була непрацездатна за віком і мала право на обовязкову частку.

З огляду на зазначене, колегія вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, рішення районного суду змінити, позов ОСОБА_5 задовольнити частково, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 11-ю Харківською державною нотаріальною конторою ОСОБА_8 15 липня 2008 року та визнати право власності ОСОБА_5 на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом, а в решті апеляційну скаргу відхилити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 січня 2012 року змінити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 липня 2008 року одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_8 у спадковій справі № 1340/07 в ? частини квартири АДРЕСА_3.

Визнати право ОСОБА_5 на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_12 у розмірі ? частини квартири АДРЕСА_2. В решті це рішення суду залишити без змін.

Рішенням набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскарженого до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді