Справа №: 0601/2-894/11
Провадження № 2/0601/188/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2012 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Агрич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом, в якому зазначає, що в липні 2011 року вона позичила відповідачці кошти в сумі 7986 грн., які відповідачка зобов»язувалась повернути до 20.09.2011 року. Однак у вказаний термін ОСОБА_2 кошти не повернула, тому 12.10.2011 року написала розписку, якою підтвердила отримання у позивачки позики в сумі 7986 грн. У даній розписці відповідачка визначила штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов»язання: 100 грн. за кожен день прострочки, починаючи з 12 жовтня 2011 року. Позивачка просить стягнути з відповідачки зазначену в розписці суму позики , 5000 грн. неустойки та 3000 грн моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно позичала кошти в позивачки на придбання продуктів для весільного столу та зобов»язувалась повернути їх до 20.09.2011 року. Не повернувши позичену суму вона 12.10.2011 року власноручно написала розписку про повернення коштів. У розписці вона також зазначила свої зобов»язання щодо сплати 100 грн. неустойки за кожен день прострочки, починаючи з 12 жовтня 2011 року, так як позивачка бажала отримати по 200 грн . за кожен день прострочки.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 524, 526, 530, 533, 546, 549, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивачка позичила ОСОБА_2 7986 грн. що підтверджується копією розписки.

Статтею 1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку саму кількість речей того самого роду та такої самої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладення договору позики позивач надала суду розписку, з якої вбачається, що написана вона відповідачкою 12.10.2011 року. Зміст даної розписки підтверджує укладення між позивачкою та відповідачкою18.07.2011 року договору позики на суму 7986 грн.які ОСОБА_2 зобовязувалась повернути ОСОБА_1 до 20.09.2011 року. Оскільки до 12.10.2011 року борг не повернула, зобов»язується сплатити по 100 грн. за кожен день прострочки, починаючи з 12 жовтня 2011 року (а.с.4).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув. Тому з відповідача належить стягнути за договором позики кошти в сумі 7986 грн.

Відповідно до ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватись неустойкою, якою є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Згідно укладеного між сторонами договору позики, яким є розписка, між сторонами досягнуто домовленості про сплату неустойки по 100 грн. за кожен день прострочки, починаючи з 12 жовтня 2011 року, тому суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню і з відповідача підлягає стягненню неустойка за період з 12.10.2011 року по 30.11.2011 року в розмірі 5000 грн. ( 100 грн. х 50 днів).

Правовідносини, що виникли між сторонами , випливають із договору , яким не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення його умов. Тому підстав для покладення на відповідача обов»язку відшкодувати моральну шкоду не має і в частині відшкодування моральної шкоди позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 625 ч.1, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7986 грн. боргу за договором позики, 5000 грн. неустойки, 188, 20 грн. судових витрат, а всього 13174, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Суддя:ОСОБА_3