Житомирський районний суд Житомирської області
Рішення

Іменем України

06 листопада 2012 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді - Єзерської І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл майна, що перебуває у спільній сумісній власності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що у 1957 році був створений колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ( яка в подальшому створила свою сімюі проживає окремо), який розташований по вул. Погорєлова, 41 в с.Сінгури, Житомирського району і складався з житлового будинку 6 м на 9 м. (1965 року забудови), хліва шлакоблочного-5м. на 8 м. ( забудови 1962 року),кухні деревяної обкладеної цеглою- 4м на 7м. ( забудови 1970 року), хліва 4м на 4м. (забудови 1970 року), гаража шлакоблочного -Зм.на Зм. ( забудови 1975 року).На даний час вказаний колгоспний двір знаходиться у спільній сумісній власності та у спільному користуванні . Відповідачі порушують порядок користування спільним сумісним майном та закріпленою за колгоспним двором землею. В звязку з чим просив встановити порядок користування прилеглої до колгоспного двору земельної ділянки та виділити йому в користування 1/2 від загальної площі, розподілити майно, що перебуває у спільній сумісній власності та виділити йому із спільної сумісної власності 1/2 частину майна колгоспного двору.

В ході судового розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та 22 жовтня 2012 року остаточно просив суд виділити йому 1/3 частину домогосподарства за адресою с. Сінгури, вул. Погорєлова, 41 Житомирського району у відповідності до висновків експертизи проведеної в ході розгляду справи, а саме кухню 1-4, площею 5,7 кв.м., вартістю 11110 грн., кімнату 2-4 , площею 7,5 кв.м., вартістю 10268 грн., сарай «Д» площею 43,1 кв.м. обладнаний погребом, вартістю 15193 грн., 1/3 частину огорожі, вартістю 251 грн.

Позивач та його представник підтримали позов з підстав зазначених в ньому та просили позов задовольнити .

Відповідач та його представник позов не визнали, суду пояснили ,що право власності на майно ,яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення

його існування,мають ті члени двору,котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього двору ,що збереглося на 15.04. 1991 року,поширюється загальний трирічний строк позовної давності, окрім того просили відмовити в його задоволенні, ще з тих підстав ,що спірне домоволодіння не має статусу колгоспного двору,тому поділу за цих підстав не підлягає.

Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам.

З матеріалів справи вбачається, що у 1957 році ОСОБА_3 разом із дружиною ОСОБА_7,купували будинок в с. Сінгури по вул.Погорєлова, 41 Житомирського району Житомирської області. В 1962 році замість раніше придбаного будинку побудували новий в якому і проживали разом із дітьми ОСОБА_9 (позивачем по справі) дочкою ОСОБА_10 та сином ОСОБА_6. (а.с5)

Рішенням Сінгурівської сільської ради від 11 червня 1986 року позивача ОСОБА_2Є виділено в окреме дворогосподарство від його матері ОСОБА_2Н.( оскільки на той час лише вона була членом колгоспу). На підставі записів в по господарських книгах за 1986-1990 роки встановленого на ОСОБА_2 відкрито окремий особовий рахунок в цьому ж будинку.

Рішенням зборів уповноважених членів колгоспу «Памяті Леніна» від 03.04.1986 року йому виділено присадибну ділянку площею 0.05 га біля частини будинку,яку подарували йому батьки і на який він протягом 1984-1986 роках він добудував до будинку дві житлові кімнати, веранду та кладовку.

Згідно даних погосподарськиї книжок №3-5 Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області головою двору був ОСОБА_11 (відповідач по справі), домогосподарство з 1964 року по день смерті ОСОБА_7, яка померла 16 травня 1989 року мало суспільну групу господарства колгоспну, а з 16 травня 1989 року - робочим двором.

Належність домогосподарства розташованого по вул. Погорєлова, 41 в с.Сінгури Житомирського району Житомирської області до суспільної групи господарства робочого двору також встановлена рішеннями Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року та Вищого адміністративного суду України від 2 жовтня 2012 року.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини ,що встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі ,що набрали законної силище доказуються при розгляді інших справ.

Судом також встановлено ,що порядок користування спірним будинком встановлений рішенням Житомирського районного суду від 21 вересня 2007 року, яким ОСОБА_2 виділено частку, що є у спільній частковій власності в розмірі 52/100 ід.ч. житлового будинку №41 по вул. Погорєлова в с.Сінгури Житомирського району у тому числі-веранду 11.3 кв.м., дві кімнати 11.2 кв.м.,7.2 кв.м.,кухню 5.7 кв.м. Рішення набуло законної сили. Інша частина спірного будинку згідно по господарських книг належить ОСОБА_12частини ,який на законних підставах нею користується.

Окрім того 02 липня 2004 року ОСОБА_2Є отримав свідоцтво про право власності на 52/100 ід.ч. житлового будинку №41 по вул. Погорєлова в с. Сінгури Житомирського району, а в 2006 році державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0.0650 га.

Таким чином між сторонами встановлено порядок користування домоволодіння №41 по вул. Погорєлова в с.Сінгури Житомирського району, яке з 1989 року не є колгоспним двором і за таких підстав розподілу не підлягає.

Позивач отримав у власність частку із майна, що перебувало у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно ,що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Також суд зазначає , що відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність для даних правовідносин встановлюється тривалістю у три роки. З клопотанням про поновлення даного строку позивач до суду не звертався.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.257,367 ЦК України, Закон України «Про власність»,суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_13