АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9003/12 Справа № 412/6476/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року по цивільній справі за поданням Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.133-135).

Зазначеною ухвалою суд першої інстанції відмовив у задоволенні подання Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника (а.с.129).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Жовтневий ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_3, у квартирі АДРЕСА_1, якою він володіє спільно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1998 року №1/2331-98, визнавши за ОСОБА_3 право приватної часткової власності на частину квартири №97 по бульвару Слави, в будинку №6 в м. Дніпропетровську.

В Жовтневому ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусовою виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 07 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3В на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3 000 грн.; виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 07 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1 301 грн. 08 коп.; виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 07 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 14 450 грн.

На підставі ст.ст. 3,18,24 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем 12 квітня 2010 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 28 жовтня 2010 року було накладе арешт на все майно боржника, зокрема й на квартиру АДРЕСА_2, якою боржник згідно довідки, наданої КЖЕП №42 за №8523 від 07 травня 2012 року володіє спільно з ОСОБА_5 (мати боржника), ОСОБА_4 (батько боржника).

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції про визначення частки майна боржника, суд першої інстанції виходив з того, що Жовтневим ВДВС не надано суду доказів стосовно отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до Закону України Про виконавче провадження та доказів того, що боржник злісно ухиляється від виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2009 року.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна. зважаючи на наступне.

Посилання суду в ухвалі на норми ст.ст. 18,28,50 Закону України Про виконавче провадження є помилковими, оскільки вони не регулюють ті питання, які були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, при постановленні оскаржуваної ухвали суд послався на загальні статті винесення ухвали, які не регулюють відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Проте, судом першої інстанції при постановленні ухвали, вказана норма права не була застосована.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2012 року скасувати та направити питання на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: