Справа № 2034/596/2012
Провадження 2/2034/2592/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2012 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

позивач, який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта, звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 001-20028-170806 від 17 серпня 2006 року в розмірі 25871,81грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17 серпня 2006 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-20028-170806, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15009,75 грн. для придбання побутової техніки, що придбавається відповідачем у субєкта господарювання відповідно до рахунку-фактури, а відповідач зобовязався щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення кредиту частинами суми заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць, зі сплатою процентів за користування кредитом. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобовязався сплатити пеню. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором та надав позивачу кошти у розмірі 15009,75 грн. Відповідач використавши кредитні кошти, борг не повернула, в результаті чого станом на 27 жовтня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 25871,81 грн., що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на те, що дійсно одержала кредит у позивача, проте ці грошові кошти нею були передані іншій особі, яка фактично ними і скористалась і потім деякий час сплачувала борг. Крім того, вказала, що сума заборгованості має бути значно меншою.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 17 серпня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта, правонаступником якого є позивача та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-20028-170806, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 15009,75 грн. на придбання побутової техніки за рахунком фактурою, які придбаваються відповідачем у субєкта господарювання, а відповідач зобовязався щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення кредиту частинами суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, зі сплатою процентів за користування кредитом. За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, відповідач зобовязався сплатити пеню. Вказані обставини підтверджені договором № 001-20028-170806 від 17 серпня 2006 року та анкетою позичальника.

Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором та надав відповідачу кошти у розмірі 15009,75 грн., які відповідач одержала, що визнала відповідач у судовому засіданні та підтверджується рахунком фактурою № 1708-01 від 17.08.2006 року СПДФЛ ОСОБА_2 на оплату вартості плазмової панелі, вартістю 14295,00 грн.; меморіальним ордером № 1000866 від 18 серпня 2006 року про перерахування позивачем коштів на рахунок СПДФЛ ОСОБА_2 за рахунком фактурою № 1708-01 від 17.08.2006 року; видатковою накладною № 1708-02 від 17.08.2006 року СПДФЛ ОСОБА_2 про одержання відповідачем плазмової панелі, вартістю 14295,00 грн., де міститься підпис ОСОБА_1 про одержання товару.

Відповідно до розрахунку, відповідач станом на 27 жовтня 2011 року має перед позивачем суму боргу у розмірі 25871, 81 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості по кредитному договору № 001-20028-170806 від 17 серпня 2006 року і яка складається з:

- суми заборгованості за кредитом у розмірі 10233,17 грн.;

- суми заборгованості за кредитом у розмірі 943,44 грн.;

- заборгованість за комісіями у розмірі 14695,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконала, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з неї у примусовому порядку, а позов задоволенню в повному обсязі, при цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що борг виник з вини третьої особи, оскільки договірні стосунки позивач укладав із відповідачем і у разі несплати боргу відповідальність несе саме відповідач. Також, суд звертає увагу відповідача на те, що вона не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом, якщо вважає, що її права порушені. Крім того, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що суми боргу має бути іншого розміру, оскільки відповідач не вказала таку суму та не надала свого розрахунку.

Позивачем сплачено судовий збір, сума якого відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на корить позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, ч. 1 ст. 610, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк - повністю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк суму заборгованості за кредитним договором № 001-20028-170806 від 17 серпня 2006 року у розмірі 25871 (двадцять пять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк суму судового збору у розмірі 258 (двісті пятдесят вісім) грн. 72 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особам, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна