Справа №2-229/1529/12
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

при секретарях Баклановій О.П.

ОСОБА_1

за участю адвокатів ОСОБА_2

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбу-бунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача слу- жба у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області та орган опіки і піклування Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області,

про усунення перешкод в здійсненні прав власника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 предявив позов до ОСОБА_5, у якому просив усу-нути перешкоди в здійсненні прав власника шляхом виселення відпові-дача з будинку по вул.Гагаріна,38 в с.Глибоке Татарбунарського району Одеської області, посилаючись на наступні обставини. У 1989 році він уклав шлюб з відповідачем у справі, від шлюбу мають двох дітей, що вже досягли повноліття. Зазначений будинок вони придбали в період сумісного проживання у шлюбі у 2004 року, а в 2007 році їх шлюб було розірвано, відповідач утворила нову сімю і почала мешкати в с.Бори-сівка. Восени 2010 року він тяжко захворів та перебував на лікуванні, а відповідач повернулась до спірного будинку і не впускає його мешкати в ньому, розпоряджаючись рухомим майном. На його прохання надати можливість проживати у власному будинку відповідач відповідає скандалами.

У судовому засіданні позивач, не змінюючи предмету позову, змі-нив його підстави, просив суд не виселяти відповідача із спірного будинку, а своїм рішенням зобовязати не перешкоджати йому користу-ватися та володіти всіма житловими приміщеннями та побутово-господа-рськими спорудами згаданого будинку шляхом надання йому вільного до-ступу до них.

Відповідач не визнала позовні вимоги, пояснивши, що разом з двома неповнолітніми дітьми займає частину спірного будинку, інша частина вільна і нею позивач може користуватись та володіти. Але він прийшов тільки один раз до будинку, затіяв скандал і більше ніяких розмов з нею стосовно користування частиною будинку не вів. Оскільки позивач не виказує наміру поселитись та проживати у спірному житловому будинку, то вона двері будинку тримає замкнутими. І готова їх відімкнути у разі поселення у будинку позивача.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Татарбунар-ської районної державної адміністрації Одеської області вирішення спору покладав на розсуд суду.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування Глибоків-ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не зявився без поважних причин. Тому розгляд спра-ви, вважає суд, можливий без представника даного органу.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, їх представників, дослі-дивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає за-доволенню з оглядом на наступне.

Відповідно до копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 червня 2007 року ( а.с.5 ), шлюб, зареєстро-ваний сторонами 17 червня 1989 року, був розірваний 11 червня 2007 року.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 19.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом ( а.с.3,24 ), ОСОБА_6 пе-редав, а ОСОБА_4 прийняв у власність житловий будинок за № 38 по вул.Гагаріна в с.Глибоке Татарбунарського району Одеської області.

Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме май-но від 19.05.2004 р., довідки виконкому Глибоківської сільської ради ( а.с.4,7 ), видно, що ОСОБА_4 на праві приватної власності на-лежить будинок за № 38 по вул.Гагаріна в с.Глибоке Татарбунарського району Одеської області на підставі договору купівлі-продажу.

Таким чином, оскільки спірний будинок придбаний сторонами в пе-ріод сумісного проживання у шлюбі, то у відповідності до ст.60 СК України він належить їм на праві спільної сумісної власності. І кожна із сторін має однакові права стосовно зазначеного нерухомого майна.

Згідно довідок виконкому Глибоківської сільської ради ( а.с.6, 19 ), ОСОБА_5 зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, склад її сімї 5 чол. ( син, троє дочок та онука, двоє дочок не досягли повноліття ).

Як видно із листа сільського голови Глибоківської сільської ради від 28.02.2012 р.( а.с.43 ),на протязі 2009-2011 років та по теперішній час до сільської ради не надходили письмові заяви, скарги або клопотання з боку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5

Із повідомлення керівництва Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області від 14.03.2012 р.( а.с.44 ) слідує, що на протязі 2009-2012 років до райвідділу не надходили та не реєструвались заяви і повідомлення ОСОБА_4 на неправомірні дії ОСОБА_5 щодо не-можливості користуватися своїм житловим будинком.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…

Ствердження відповідача про, що вона разом з двома неповнолітніми дітьми займає частину спірного будинку, інша частина вільна і нею позивач може користуватись та володіти, що вона не перешкоджає йому у здійсненні права власності стосовно спірного нерухомого майна, підтверджуються наданими суду доказами.

Проте позивачем не надано суду обєктивних доказів про те, що відповідач перешкоджає йому користуватися та володіти всіма житловими приміщеннями та побутово-господарськими спорудами спірного будинку.

А довідка виконкому Глибоківської сільради від 12.03.2012 р. про те, що ОСОБА_4 звертався до сільського голови з усною скаргою на ОСОБА_5, яка не впускає його до власного будинку по вул. Гагаріна,38 в с.Глибоке свідчить про те, що позивач звернувся до сільського голови уже в період розгляду даної справи після 28.02.2012 р., оскільки листом сільського голови Глибоківської сільської ради саме від 28.02.2012 р. повідомляється, що на протязі 2009-2011 років та по теперішній час до сільської ради не надходили письмові заяви, скарги або клопотання з боку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5

Суд вважає достовірно встановленим, що позивач після повернення з лікарні не пішов до спірного будинку, де вже проживала відповідач, з наміром поселитись там, а поселився в будинку своїх батьків, де проживає і тепер. З його боку мало місце одноразове відвідування спірного будинку, де він коїв скандал, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Після цього він неодноразово зу-стрічався з відповідачем, але ніяких розмов щодо користування части-ною будинку не вів.

Таким чином, судом не встановлено ніяких реальних дій з боку позивача, направлених на реалізацію свого права власності спірним нерухомим майном.

Отже, позивачем не надано суду обєктивних доказів про те, що відповідач перешкоджає йому користуватися та володіти спірним неру-хомим майном, а судом їх не добуто.

Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно квитанції № 5875/10 ( а.с.46 ), ОСОБА_5 за надання правової допомоги сплачено 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60,208,209,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про усунення перешкод в здійсненні прав власника відмовити.

Стгнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко