Справа № 1010/1740/2012
Провадження № 2/1010/428/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2012 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Юзвик М. М.,

при секретарі Поліщук В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володарка справу

за позовом ОСОБА_1

до Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області

про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 12 січня 2008 року помер його брат ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить: земельна ділянка площею 4,676 га, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ № 012621, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 96. За життя, померлий ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого спадкоємцем вищезазначеної ділянки є ОСОБА_1.

Позивач вважає, що має право на спадщину, оскільки є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має.

Оскільки державний акт втрачено, позивач не має змоги отримати свідоцтво про прийняття спадщини у нотаріуса. В звязку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду.

ОСОБА_1 просить суд, визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, після ОСОБА_2, що складається із земельної ділянки площею 4,676 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ № 012621, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №96, вартістю 67387,49 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі представник Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, в судове засідання не зявились, подавши до суду заяву, в якій просили слухати справу без їх участі, позовні вимоги позивача визнають у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Із пояснень представника позивача, та матеріалами справи встановлено, що 12 січня 2008 року помер ОСОБА_2 (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, до якої входить: земельна ділянка площею 4,676га, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області.

На імя ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,676 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії ІІІ-КВ № 012621, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №96, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 67387,49 гривень, що стверджено довідкою Держкомзему у Володарському районі від 31.08.2012 року за №970 (а.с. 10).

В газеті «Голос Володарщини» було розміщено обяву про втрату державного акта серії ІІІ-КВ №012621, виданого 07.03.2002 року та зареєстрованого на імя ОСОБА_2 (а.с.11).

10 березня 2005 року, ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого спадкоємцем вищезазначеної ділянки є позивач ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідач по справі не заперечує проти прийняття спадщини позивачем, що стверджено матеріалами справи.

Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт втрачено, що стверджено спадковою справою №162/2012 року до майна померлої 12 січня 2008 року ОСОБА_2, яка приєднана до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно п.4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», (затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Позивач фактично прийняв спадщину, поскільки вступив у володіння та користування спадковим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Померлий ОСОБА_2 за життя отримав на своє імя державний акт на право власності на вказану земельну ділянку і даний державний акт не визнаний судом недійсним.

Ст. 126 ЗК України вказує, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У відповідності ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч. 1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за законом і за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Позивач по справі є спадкоємцем за заповітом відповідно до ст. 1223 ЦК України.

Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Згідно спадкової справи №162/2012 року до майна померлого 12 січня 2008 року ОСОБА_2, позивач звертався до Державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, але в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, п.4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», (затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5), ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після ОСОБА_2, що складається із земельної ділянки площею 4,676 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ № 012621, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №96, вартістю 67387,49 гривень, в порядку спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть надати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. М. Юзвик