АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2959/12 Справа № 2-1594/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Гайдук В.І., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Бондаренко В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2012 року по справі

за позовом Новомосковського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради, виконавчого комітету Новомосковської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №30 по вул.. Радянська і №13 по вул. Сучкова Центральний, про скасування рішення, визнання договорів недійсними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2010 року Новомосковський міжрайонний прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради, виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №30 по вул. Радянська і №13 по вул. Сучкова Центральний, про скасування рішення, визнання договорів недійсними та зобовязання вчинити дії, в якому з урахуванням уточнень просив: визнати неправомірним та скасувати рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради №219 від 21 березня 2007 року Про оформлення права власності на нежиле приміщення у підвалі, що знаходиться у м. Новомосковську по вул. Сучкова, 13; визнати неправомірним та скасувати рішення Новомосковської міської ради №463 від 18 січня 2008 року Про затвердження програми приватизації обєктів комунальної власності міста Новомосковськав частині затвердження п.12 Переліку обєктів комунальної власності, що підлягають приватизації у 2008 році щодо приватизації підвального приміщення площею 96,9 кв.м. за адресою м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 13; визнати недійсним договору купівлі-продажу від 16 вересня 2008 року, укладеного між територіальною громадою міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради та ОСОБА_3, нежитлового приміщення в підвалі Азагальною площею 96,9 кв.м., розташованого в м. Новомосковську по вул. Сучкова, 13, з моменту його укладення; визнати недійсним договору купівлі-продажу від 22 вересня 2010 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 цього приміщення; а також зобовязати ОСОБА_5 звільнити спірне приміщення.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2012 року позов Новомосковського міжрайонного прокурора задоволено частково та визнано незаконним та скасовано: рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради №219 від 21 березня 2007 року Про оформлення права власності на нежиле приміщення у підвалі, що знаходиться у м. Новомосковську по вул. Сучкова, 13та рішення Новомосковської міської ради №463 від 18 січня 2008 року Про затвердження програми приватизації обєктів комунальної власності міста Новомосковськав частині затвердження п.12 Переліку обєктів комунальної власності, що підлягають приватизації у 2008 році щодо приватизації підвального приміщення площею 96,9 кв.м. за адресою м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 13; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 16 вересня 2008 року, укладеного між територіальною громадою міста Новомосковська в особі Новомосковської міської ради та ОСОБА_3, нежитлового приміщення в підвалі Азагальною площею 96,9 кв.м., розташованого в м. Новомосковську по вул. Сучкова, 13, а також розподілено судові витрати.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 також просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в підвалі будинку №13 по вул. Сучкова м. Новомосковська знаходилося нежитлове приміщення площею 96,6 кв.м., яке до 24 червня 1993 року мало статус бомбосховища (газосховища), а в подальшому це приміщення було переведено у розряд підвального приміщення, яке відповідно до договорів оренди орендувалося з 1996 року відповідачем по справі ОСОБА_3 (а.с.123-140).

Відповідно до акту прийому передачі від 31 серпня 2001 року вказане приміщення було передано в комунальну власність виконкому Новомосковської міської ради (а.с. 121), а згідно рішення виконкому Новомосковської міської ради №219 від 21 березня 2007 року оформлено право власності на це приміщення за територіальною громадою м. Новомосковська в особі Новомосковської міської ради (а.с.9).

Рішенням Новомосковської міської ради № 463 від 18 січня 2008 року затверджено програму приватизації об'єктів комунальної власності міста Новомосковська на 2008 рік та згідно п.12 додатку №1 до цього рішення вищевказане приміщення було включено до переліку об'єктів приватизації (а.с.12-13).

Як вбачається з договору купівлі-продажу окремого індивідуального визначеного майна нежитлового приміщення у підвалі від 16 вересня 2008 року, укладеного між Фондом комунального майна Територіальної громади Новомосковської міської ради та ОСОБА_3, Новомосковська міська рада продала, а ОСОБА_3 купив спірне приміщення згідно Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємствта це приміщення було зареєстровано за останнім в Новомосковському МБТІ (а.с.5, 11).

Крім того відповідно до рішення виконкому Новомосковської міської ради № 417 від 24 червня 2009 року було надано дозвіл ОСОБА_3 на коригування проектної документації обєкта: Переобладнання підвального приміщення колишнього газосховища по вул. Сучкова, 13 під магазин продтоварів Дом кофе, який будується згідно рішення виконкому Новомосковської міської ради №532 від 14 травня 2008 року (а.с.101).

Згідно акту готовності обєкта до експлуатації №1 від 20 квітня 2010 року це підвальне приміщення було прийнято до експлуатації та його загальна площа стала 133,9 кв.м. (а.с.102), а 10 вересня 2010 року ОСОБА_3 на вказане приміщення було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 101-104).

Відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 22 вересня 2010 року, укладеного між ОСОБА_3. та ОСОБА_5, остання стала власником спірного підвального приміщення (а.с. 84-85).

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 8, 10, Закону України Про приватизацію державного житлового фондувизначено, приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир, будинків, квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є власниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Нежилі приміщення житлового фонду, які використовуються підприємствами торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального та побутового обслуговування населення на умовах оренди, передаються у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад, та до об'єктів малої приватизації відноситься окреме індивідуально визначене майно.

Статтею 1 Закону України Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинкувизначено, що до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку відносяться приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення), а до нежилих приміщень відносяться приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Вказаною нормою також визначено, що неподільна частина житлового комплексу складається, зокрема, з технічного обладнання будинку, що забезпечує належне функціонування цілого будинку, а під технічним обладнанням багатоквартирного будинку розуміються інженерні комунікації, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир (загальні будинкові мережі тепло-, водопостачання, тощо).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 здійснивши реконструкцію спірного нежилого приміщення, заклав всі входи та виходи до цього приміщення чим обмежив доступ в користуванні та експлуатації інженерних комунікацій жителям двох підїздів будинку №13 по вул. Сучкова в м.Новомосковську, що також підтверджується технічною документацією, тобто у спірному приміщенні проходять комунікації з водопостачання та водовідведення, які є технічним обладнанням будинку, включені до неподільної частини житлового комплексу і які, відповідно, потребують обслуговування, яке можливе тільки зі спірного приміщення, про що також зазначили сторони у судовому засіданні та заззначено в акті обстеження цього приміщення від 04 квітня 2012 року.

Крім того, відповідно до листа Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за №87/0/107-12 від 11 січня 2012 року встановлено, що відповідно до Директиви начальника Штабу Цивільної оборони України від 24 червня 1993 року № 5/030 захисні споруди, які не відповідали вимогам БНіП II-11-77* та БНіП 2.01.51-90, (сховища колишнього V класу) були переведені у розряд підвальних приміщень (найпростіших укриттів) для захисту населення від небезпечних наслідків аварій та катастроф техногенного, екологічного, природного та воєнного характеру.

Приміщення захисної споруди є нежитловим приміщенням, яке по своєму призначенню не відноситься до приміщення сумісного користування і може використовуватися окремо від загально-експлуатаційного плану житлового будинку. Відповідно до наданої конструктивної схеми сховища приміщення під літерою 2 та 3 могли служити для зменшення впливу ударної хвилі та більш зручного та швидкого доступу до сховища з усіх сторін підвалу.

Згідно з обліковими даними 1993 року захисна споруда № 15422 знаходилася на балансовому утриманні житлово-комунального відділу Новомосковського трубного заводу, перебувала у державної власності в сфері управління Міністерства чорної металургії УРСР. В подальшому житловий фонд заводу було передано у комунальну власність міста.

На даний час сховища колишнього V класу зняті з обліку захисних споруд, але перебувають на обліку найпростіших укриттів (підвали), які витримують навантаження від обрушення будинку і можуть використовуватися на особливий період для укриття населення та найбільш працюючої зміни (а.с. 140).

Крім того, відповідно до п. 41 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року визначено, що не пілягають приватизації допоміжні приміщення житлових будинків, які призначені для забезпечення експлуатації та обслуговування будинку (приміщення, через які прокладені мережі комунікації). Власником перелічених приміщень після приватизації квартир будинку є товариство власників квартир.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про передачу об'єктів права державної та іальної власностіоб'єктами передачі згідно з цим Законом є: житловий фонд та інші обєкти соціальної інфраструктури, які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій або не увійшли до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Згідно ст. 7 вказаного Закону з державної у комунальну власність передаються безоплатно такі об'єкти: житлові будинки (разом із вбудованими та прибудованими нежилими приміщеннями) та гуртожитки (в тому числі не завершені будівництвом). Разом з житловим фондом передаються вбудовані і прибудовані приміщення, зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання та водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційних скаргах доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді