Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 2-383/12

02.03.2012 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді -

ОСОБА_1,

при секретарі с/з ОСОБА_2,

з участю позивача -ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши в смт.Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, про відшкодування шкоди.

Позов мотивував тим, що комісією Воловецької селищної ради було складено акт, про факт затоплення квартири 13.09.2011року за адресою вул.Пушкіна, 10,2 смт.Воловці, яка належить на праві приватної власності позивачу. Причина затоплення протікання водопроводу в квартирі, яка належить ОСОБА_5 За тією ж адресою , квартира №6. Після огляду квартири позивача було виявлено, що стіни, потолок приміщень кухні, винної кімнати та туалету були дійсно мокрі, штукатурка обсипалася, електропроводка в них не діє. На прохання добровільно відшкодувати завдані збитки відповідачка не реагує. Просить позов задоволити , та стягнути з неї суму завданої шкоди.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Підтвердили, що 13.09.2011 року мав місце факт затоплення квартири позивача. На прохання добровільно відшкодувати завдану шкоду ОСОБА_5 відмовилась. 26.09.2011 року представник позивача надіслав письмову пропозицію відповідачці про врегулування спору без звернення до суду, однак відповіді від неї а ні позивач, а ні його представник не отримали. Просять суд позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_5 завдану шкоду в розмірі 5017 гривень згідно складеного кошторису.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила .У позовній заяві вказано, що підставою звернення з позовом до неї є акт про затоплення квартири позивача, яке мало місце 19.09.2011 року, складений працівниками селищної ради. Однак обслуговування мереж водопостачання та водовідведення в багатоквартирних будинках, які знаходяться на балансі житлово-експлуатаційної організації (ЖЕКу) проводиться ЖЕКами. Отже акт, на який посилається позивач є неправомірним, так як складений комісією, яка такими повноваженнями не наділена. Також заперечила факт затоплення нею позивача тим, що підлога в її квартирі була суха і вона не виявила ніякого протікання труб. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Як встановлено у судовому засіданні позивач є власником квартири за адресою смт.Воловець, вул.Пушкіна №10/2, що стверджується Договором купівлі-продажу від 10 вересня 1998 року /а.с.61/. Крім цього, він зареєстрований та проживає в даній квартирі, що стверджується даними паспорту позивача /а.с.4/. Зазначені факти ніким з учасників не оспорюються.

З акту, складеного комісією Воловецької селищної ради від 13.09.2011 року /а.с.5/, вбачається, що 13 вересня 2011 року було залито квартиру №2, причиною залиття було те, що в квартирі №6 протік водопровід та в результаті залиття в квартирі ОСОБА_3 пошкоджена стеля, стінки, електропроводка в кімнатах.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів того, що затоплення квартири позивача сталося з вини відповідачки в судовому засіданні не здобуто, з акту комісії дійсно вбачається, що затоплення мало місце, однак не було встановлено часу затоплення та вини відповідачки в ньому . Позивачем також представлено суду фотографії слідів затоплення, однак вони не підтверджують даних про те, що затоплення мало місце з вини відповідачки.

Однак, крім факту заподіяння шкоди, доведенню підлягає і розмір такої шкоди. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проте подані позивачем дефектний акт /а.с.15/, зведений кошторисний розрахунок вартості ремонту квартири /а.с.17,18/ та розрахунок договірної ціни на проведення такого ремонту /а.с.23-29/ не можуть вважатися беззаперечними та належними доказами, які б вказували на розмір завданих позивачу матеріальних збитків. Зокрема, в позовній заяві /а.с.3/ позивачем зазначено, що відповідно до калькуляції відновних ремонтних робіт, складеної будівельно-ремонтною організацією, вартість відновного ремонту становитиме 5 017,00 грн. Крім цього, подані позивачем розрахунки передбачають ремонт квартири виходячи з її повної площі , а згідно позовної заяви було затоплено кухню, ванну та туалет.

Виходячи з вимог ст.11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди в сумі 5017.00 грн. позивачем не доведені, а тому до задоволення не підлягають .

Згідно ст.88 ЦПК України в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та витрат на правову допомогу також слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 1166-1167 ЦК України, ст.ст. 60, 88 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.А.Софілканич