Справа № 2029/4332/2012
19 червня 2012 року.
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Клименка А.М.,
при секретарі Литвиненко А.Л.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В судове засідання позивачка не прибула, направила в судове засідання свого представника, який позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся заздалегідь і належним чином, про що свідчить його особистий підпис в розписці про отримання судової повістки і явочному аркуші, звернувся до суду з заявою про відкладання розгляду справи з тих підстав, що він має намір укласти угоду з адвокатом. Суд вважає, що наведена відповідачем причина неявки в судове засідання не є поважної, оскільки копію позовної заяви з додатками і судову повістку ним було отримано завчасно і у термін, достатній для підготовки до судового засідання, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухав представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
25 вересня 2011 року о 21 годині біля будинку № 76 по вул. Миру в м. Харкові відповідач, керуючи автомобілем «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка переходила проїжджу частину дороги по пішохідному переходу, заподіявши їй забій лівої голені, після чого зразу залишив місце ДТП.
Наведені обставини встановлені постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2012 року, якою відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрито у звязку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення (а.с. 5).
Та обставина, що внаслідок наїзду на позивачку автомобіля під керуванням відповідача їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою лівої голені, підтверджується копією довідки травматологічного пункту МКБЛ № 25 від 26 вересня 2011 року (а.с. 6).
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної безпеки.
Судом встановлено, що на час дорожньо транспортної пригоди володільцем автомобіля марки «Опель Вектра», державний номер НОМЕР_1, був відповідач, який і є особою, винною в заподіяні шкоди здоровю позивачки, а тому суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок по її відшкодуванню.
Виходячи з характеру заподіяних позивачці внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, моральних і фізичних страждань, які позивачка внаслідок цього отримала, виходячи з принципів розумності і достатності, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди в розмірі 1000 грн.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.
З матеріалів справи вбачається, що позивачкою та її представником не надано суду жодного доказу в підтвердження факту і розміру заподіяної відповідачем позивачці матеріальної шкоди, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають у звязку з їх недоведеністю.
Також суд не вбачає підстав і для відшкодування позивачці витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., оскільки її представник ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи і представляв інтереси позивачки в суді на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с. 8), яка, у відповідності до положень глави 17 ЦК України, не передбачає можливості оплати послуг представника, а з наданої представником квитанції до прибуткового касового ордеру № 01-2/59/01 не вбачається, що ці грошові кошти були сплачені позивачкою Приватному підприємству «Юридична компанія «Геліос»у звязку з наданням їй правової допомоги саме по цій цивільній справі, представник ПП «Юридична компанія «Геліос»участі в розгляді справи не приймав, оскільки представник позивачки ОСОБА_1 представляв у суді інтереси позивачки як приватна фізична особа, а не в якості належним чином уповноваженого співробітника ПП «Юридична компанія «Геліос», а, крім того, сама квитанція до прибуткового касового ордеру № 01-2/59/01 виготовлена із застосуванням компютерної техніки і не містить обовязкових реквізитів документу суворої звітності (серії, номеру та т.і.), а тому прийнята судом в якості доказу понесених позивачкою витрат на правову допомогу бути не може.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп.
Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1187, главою 17 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 107 грн. 30 коп. судового збору у доход держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через районний суд.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: