Номер провадження 2/1522/6784/12
Справа № 1522/3843/12
18 квітня 2012 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючої судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2006 року між позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-501/143/2006, відповідно до якого позичальникові було надано кредит в розмірі 120 000, 00 дол. США строком до 23 червня 2021 року зі сплатою під 13,99 % річних за користування кредитними коштами.
Згідно кредитного договору № ML-501/143/2006 від 23.06.2006 року позивач повністю та в строки виконав зобовязання по даному договору.
Станом на 25.01.2012р. сума заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором, з урахуванням основного боргу, процентів, пені та штрафів складає 124580,87 доларів США та 3633123,29 гривень, що всього за курсом НБУ на 25.01.2012р. становить 4628499,53 гривень.
Згідно кредитного договору № ML-501/031/2007 від 02.03.2007р. позивач повністю та в строки виконав зобовязання по даному договору.
На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має.
Згідно п. 1.9.1 кредитного договору у випадку невиконання відповідачкою умов договорів, кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості за кредитами, нарахованих процентів за користування кредитами.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитними договорами, наданого позивачем станом на 25.01.2012 року загальний борг відповідачки перед позивачем складає 6838007,06 гривень.
За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договорам та ст.1050 ЦК України.
Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою кредитних зобовязань по кредитам, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219,00 гривень.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 88, 208-209, 213-215, 218,224-225 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 554, 626, 612,625, 629, 1048, 1050,1054, 1055 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»- задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»суму заборгованості за кредитним договором № ML-501/143/2006 від 23.06.2006 року у розмірі 124580,87 доларів США та 3633123,29 гривень, що всього за курсом НБУ на 25.01.2012р. становить 4628499,53 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-тидневний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя 18.04.2012