Справа №22ц/2190/1939/2012р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 6 Доповідач Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року липня місяця «10»дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Пузанової Л.В.

Суддів: Чиркової К.Г., Фурман Т.Г. при секретарі Гусєвій К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонського державного університету на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від «09»вересня 2009 року в справі

за позовом

ОСОБА_2 до Херсонського держаного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності, зазначаючи, що рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області №24 від 10 травня 2006 року йому надана земельна ділянка площею 0,0130га під розміщення кафе по вул.Курортній,5 в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області.

З часу відведення земельної ділянки на зазначеній території ним побудоване кафе, яке відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 05.06.2009р. є капітальним будівництвом, що відповідає будівельним нормам та стандартам.

Посилаючись на те, що відповідач відмовив йому у реєстрації прав власності на вказане нерухоме майно, мотивуючи відмову відсутністю юридичних документів на нього і вважаючи такі дії відповідача такими, що перешкоджають правомірно володіти та розпоряджатися нерухомим майном, позивач просив суд з підстав, передбачених ст.ст. 392, 328, 331 ЦК України визнати за ним право власності на будівлю кафе «Робінзон», що знаходиться по вул. Курортній,5 в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області.

Рішенням суду від 09 вересня 2009 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Херсонський державний університет просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що вирішуючи даний спір суд не врахував тих обставин, що спірне нерухоме майно є самочинно зведеним на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні університету і використовується ним під розміщення існуючого спортивно-оздоровчого табору «Буревісник».

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили. В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 доводи скарги вважала обґрунтованими.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач звів на відведеній йому в установленому законом порядку під розміщення кафе з літнім майданчиком та кіоском на території СОТ «Буревісник»земельній ділянці приміщення кафе «Робінзон», яке є капітальним будівництвом і відповідає будівельним нормам та стандартним, а тому відповідно до ст.ст. 328, 331 ЦК України у нього виникло право власності на зазначене нерухоме майно.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно зведено позивачем на земельній ділянці, питання щодо відведення якої для цієї мети на час вирішення судом спору не вирішено (відповідні документи в матеріалах справи відсутні), без належного дозволу та належно затвердженого проекту, а тому відповідно до ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом, право власності на яке особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30 березня 2012 року №6, яка є чинною на час перегляду рішення в апеляційному порядку, на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя ст. 375 ЦК).

Позивач не надав суду передбачених ст. 126 ЗК України документів, які посвідчують його право на земельну ділянку під будівлями, а також належної проектної документації та доказів, які б свідчили про його звернення до компетентних державних органів із заявою про прийняття обєкта до експлуатації.

Визначивши відповідачем у спірних правовідносинах Херсонське державне бюро технічної інвентаризації, позивач не довів, яким чином ця особа не визнає або порушує його право власності на спірне майно.

Погодившись з тим, що бюро технічної інвентаризації є належним відповідачем, суд не зважив, що зазначена особа є уповноваженим державою реєстраційним органом прав власності на нерухоме майно на підставі правовстановлюючих документів і не вирішує питань щодо визнання прав власності на нього.

Позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути предявлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

В порушення положень ст.ст. 10, 33 ЦПК України суд не вирішив питання про заміну неналежного відповідача або залучення до участі в справі співвідповідачів, а також відповідно до ч.3 ст. 45 ЦПК України не залучив до участі в справі відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю для надання висновків на виконання її повноважень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які мають значення для справи і, які суд вважав встановленими, не доведені, а висновки суду не відповідають доведеним обставинам справи і суперечать нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, в тому числі і щодо належного відповідача у спірних правовідносинах, а тому ухвалене в справі судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст. 376 України, керуючись ст. ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Херсонського державного університету задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 09 вересня 2009 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Херсонського держаного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності відмовити за необґрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: