Справа № 1818/166/2012
УХВАЛА

іменем України

12.03.2012 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Линник О. С., при секретарі Доля Н.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ПАТ КБ "ПриватБанк", Охтирська торгова біржа, ТОВ МБД "Фаворит" про визнання особи добросовісним набувачем, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ПАТ КБ "ПриватБанк", Охтирська торгова біржа, ТОВ МБД "Фаворит" про визнання особи добросовісним набувачем, у якому зазначає, що у середині квітня 2009 року він придбав у відповідачки ОСОБА_3 транспортний засіб - сідловий тягач марки DAF 95 XF 380, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, уклавши з нею договір купівлі-продажу - біржовий контракт №ТЗ/64/124 від 21.04.2009 року через брокерів Центральної товарної біржі у м.Охтирка Сумської області. Але згодом зясувалося, що даний транспортний засіб під час здійснення його продажу був обєктом обтяження за кредитним договором і знаходився під заставою у ПАТ КБ "ПриватБанк". При укладенні даного договору, позивачу заінтересованими особами дані обставини повідомлені не були, і позивач дізнався про них лише коли банком було подано позов про звернення стягнення на заставлене майно і він отримав відповідні документи з Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ у січні 2010 року. Також позивачу стало відомо, що ОСОБА_3, яка продала йому автомобіль, також придбала його у стані застави в особи, яка не мала права відчужувати це майно у ОСОБА_4, який перебуває у кредитних зобовязаннях із ПАТ КБ "ПриватБанк". Під час укладання договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_3, працівники біржі не повідомили позивача про перебування автомобіля під забороною відчуження, і тому він не знав, що може придбавати вказане майно лише зі згоди заставодержателя. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 не мав права відчужувати заставлений автомобіль без дозволу ПАТ КБ «ПриватБанку», однак в порушення вимог Закону України «Про заставу»продав спірний автомобіль ОСОБА_3, яка в свою чергу також продала цей автомобіль позивачеві, позивач вважає себе постраждалою особою від незаконних дій відповідачів. ОСОБА_1 вказує, що він раніше звертався до суду з позовом про визнання його добросовісним набувачем на вказаний автомобіль та визнання угоди купівлі-продажу недійсною, у задоволенні позову йому було відмовлено, та у рішенні апеляційного суду зазначено, що він предявив вимоги, які протирічать одна одній, і йому було запропоновано визначитися зі своїми вимогами, після чого знову звернутися до суду. Таким чином, на даний час він визначився і просить суд визнати його добросовісним набувачем рухомого майна - сідлового тягача марки DAF 95 XF 380, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, за біржовим контрактом купівлі-продажу №ТЗ/64/124 укладеним 21 квітня 2009 року з ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказавши на те, що під час купівлі вказаного автомобіля у ОСОБА_3 він не знав, що транспортний засіб перебуває під заставою, арешт не був накладений на автомобіль, оскільки він безперешкодно зняв його з реєстрації в Охтирському МРЕВ та поставив його на облік за місцем свого проживання.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, при тому показав, що ОСОБА_1 під час придбання на біржі у ОСОБА_3 транспортного засобу сідлового тягача марки DAF 95 XF 380, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, не знав і не міг знати, що він перебуває під заставою, оскільки ці відомості не були йому повідомлені продавцем автомобіля, а він не мав змоги отримати інформацію про заставу транспортного засобу в «Інформаційному центрі», оскільки номер шасі цього транспортного засобу був не вірно зазначений під час внесення даних про заставу (відсутня остання цифра «1»номеру шасі), крім того він би не зміг надати дані щодо власника транспортного засобу (ідентифікаційний номер тощо). Також чинним законодавством не передбачено зобовязання покупця отримувати інформацію щодо предмету купівлі-продажу, зокрема про перебування його в заставі, оскільки такі дані повинен повідомити продавець. Вказана обставина була передбачена п.5.1 Біржового контракту, укладеного між позивачем та ОСОБА_3 21.04.2009 року. Позивач раніше звертався зі вказаним позовом до суду, та доповнював вимогами про визнання недійсним договору біржового контракту, у задоволенні позову було відмовлено судом, при тому апеляційний суд у своїй ухвалі вказав, що позивачем заявлені вимоги, що суперечать одна одній, і тому позивач має визначитися з підставами позову після чого звернутися до суду за захистом порушеного права. Отже, позивач скористався своїм правом, визначився зі своїми вимогами, повторно звернувся до суду, тому вважає, що суд має розглянути вказаний позов, а підстави для закриття провадження у справі за ст.205 ЦПК України, як вважає представник КБ «ПриватБанку», в даному випадку відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо вирішення спору поклалася на розсуд суду, пояснила, що вона придбавала спірний автомобіль у ОСОБА_4 і їй не було відомо, що транспортний засіб перебуває в заставі, оскільки ОСОБА_4 приховав від неї ці дані. В подальшому вона продала автомобіль ОСОБА_1, і лише після того як ОСОБА_1 предявив до неї позов, вона дізналася про те, що сідловий тягач був у заставі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, письмових пояснень чи заперечень проти позову не надав.

Від представника третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк»надійшла письмова заява, в якій він просив справу розглянути у відсутності їх представника, провадження в даній справі просив закрити, оскільки вже набрало законної сили рішення Тростянецького районного суду від 01.08.2011 року між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Від представників третіх осіб Охтирської торгової біржі та ТОВ МБД "Фаворит" надійшли письмові клопотання, в яких вони просили справу розглянути у їх відсутності, при вирішенні справи покладалися на розсуд суду.

Заслухавши сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Тростянецького районного суду перебувала цивільна справа № 2-46/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», Охтирська торгова біржа, ТОВ МБД «Фаворит», ОСОБА_4 про визнання особи добросовісним набувачем, визнання недійсним договору, і предметом спору у вказаній справі були правовідносини щодо придбання позивачем у ОСОБА_3 транспортного засобу - сідлового тягачу марки DAF 95 XF 380, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі №XLRTЕ47XSOE520761. Рішенням Тростянецького районного суду від 01.08.2011 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.11-13).

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 31.08.2011 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду була відхилена, а рішення було залишено без змін. Як вбачається зі змісту ухвали апеляційний суд зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання позивача добросовісним набувачем позивач не довів в порушення вимог ст.60 ЦПК України і посилаючись на вимоги ст.388 ЦК України і ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»- не знайшов підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції (а.с.8-10, матеріали цивільної справи № 2-46/11).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання його добросовісним набувачем рухомого майна - сідлового тягача марки DAF 95 XF 380, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, за біржовим контрактом купівлі-продажу №ТЗ/64/124 укладеним 21 квітня 2009 року з ОСОБА_3, заявлені у цивільній справі № 2-32/12 є тотожними до позовних вимог, заявлених у справі № 2-46/11, у якій набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Отже, провадження в частині вказаних позовних вимог підлягає закриттю.

Відповідно до ст.206 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

На підставі вище викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.205, ст.206 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи ПАТ КБ "ПриватБанк", Охтирська торгова біржа, ТОВ МБД "Фаворит" про визнання особи добросовісним набувачем - закрити.

Розяснити позивачеві, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Линник О. С.