Справа №902/17/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О.С.

секретаря судового засідання Галів І.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 обгрунтовує свої вимоги тим, що її чоловікові ОСОБА_5 належав житловий будинок в с. Поляниця по вул. Франка, 86.

Після його смерті, що настала 18.03.2006року, відкрилася спадщина на вказане майно. Оскільки вона проживала на час смерті чоловіка в будинку та вчинила дії, що свідчать, що вона прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння. Двоє дітей : ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовилися від спадщини в її користь, а третій син ОСОБА_4 спадщину не прийняв.

Однак оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про спадщину вона не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на будинковолодіння.

Посилаючись на викладені обставини, просить визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 заявили зустрічні вимоги, подавши позовну заяву, в якій просили визнати за ними по 1/3 частині вказаного будинковолодіння. На підтвердження доводів посилалися на те, що як спадкоємці по закону після смерті батька нарівні із матір/ю ОСОБА_1 мають право на зазначену частину будинковолодіння. На час смерті батька проживали в будинку разом з ним, прийняли спадщину. Їм, зокрема було видано свідоцтво на спадщину на грошові вклади, що належали батькові.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на 1/3 частину вказаного будинковолодіння з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково вказала, що зазначений будинок був збудований в 1929році, ще до укладення шлюбу із своїм чоловіком ОСОБА_5В і належав останньому.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви слухати справи без їх участі

( а.с.27, 37)

Відповідач ОСОБА_2, який підтримав заявлені ним позовні вимоги, вказував, що не заперечує щодо визнання за матір'ю прваво власності на 1/3 частину будинковолодіння, як спадкове майно після смерті батька.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що обидва позови підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в шлюбі, в якому народилося троє дітей :ОСОБА_2,ОСОБА_4, ОСОБА_4, які є відповідачами по справі (а.с. 11, 40-42).

ОСОБА_5, якому належав житловий будинок згідно виписки із погосподаських книг в с. Поляниця, по вул.. Франка,86, на законних підставах згідно рішення Поляницької сільської ради від 12.06.1975року №11 здійснив його капітальний ремонт (а.с.12, 18) .

Відповідно до розяснень, викладених в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок в с.Поляниця по вул.. Франка,86 зареєстрований в Поляницькій сільській раді згідно виписок із по господарських книг за ОСОБА_5 (а.с. 8, 21) , то він і був власником цього житлового будинку.

18 березня 2006року ОСОБА_5 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК строк.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння, спадкоємцями якого згідно ст.1270 ЦК є його дружина ОСОБА_1 та діти : ОСОБА_2, ОСОБА_4, яка в зв/язку з одруженням змінила прізвище на ОСОБА_3.

Факт прийняття спадщини цих осіб підтверджується довідкою сільської ради (з якої вбачається, що вони були зареєстровані на проживання з батьком на час його смерті ) , а також свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданим нотаріусом на частину спадкового майна , що належав батькові - грошові вклади (а.с. 17, 43-46).

Що стосується сина померлого - ОСОБА_4, то він належним чином не оформив свої спадкові права, оскільки , проживаючи окремо від батька на час його смерті, не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом термін із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 будучи спадкоємцем за законом, прийняли спадщину, оскільки в установлений законом термін вчинили дії про її прийняття і не подали заяву про відмову від неї і вона належить їм з часу її відкриття.

Однак, коли вони звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння, то у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок йому відмовлено нотаріусом , так як не представлене свідоцтво про право власності померлого на цей житловий будинок.

З технічного паспорту вбачається, що дане будинковолодіння складається із житлового будинку «А», стайні «Б», стодоли «В», сараю «Г», сараю »Д», вбиральні «Е», криниці, огорожі. вартістю 145806 грн .

На підставі наведеного, ст.ст. ст. 1268, 1270 , 1273, ст. 386 ЦК України, керуючись ст.ст. 214,215ЦПК України,суд,-

Р І Ш И В:

Позови задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності за кожним по 1/3 частині будинковолодіння, що знаходиться в с.Поляниця, по вулиці Івана Франка, 86 Болехівської міської ради Івано-Франківської області і складається згідно технічного паспорту із житлового будинку «А», стайні «Б», стодоли «В», сараю «Г», сараю »Д», вбиральні «Е», криниці, огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.