АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа: № 2-2482/2011 р. Головуючий: 1 інстанції
Провадження: №22-ц-/2090/4025/2012р. Тарасенко Л.М. Категорія: житлові Доповідач: Даниленко В.М
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2012 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Коліснику Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2012 року по справі за позовом Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Харківський професійний будівельний ліцей, Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Харківській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року позивач - Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» (далі: НТУ «ХПІ») звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з вищезазначеним позовом, у якому вказував на те, що на підставі Акту прийняття-передачі від 19.06.2009 року Харківський професійний будівельний ліцей передав, а НТУ «ХПІ» прийняв на свій баланс житлову будівлю - гуртожиток, розташований по АДРЕСА_1

01 жовтня 2008 року в цей гуртожиток на підставі договорів найму койко-місця, укладених строком на один рік з попереднім балансоутримувачем, поселилися відповідачі по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які не зважаючи на те, що строк дії зазначених договорів найму житла вже давно сплив, продовжують і надалі проживати у гуртожитку, відмовляючись добровільно звільняти займані ними житлові приміщення.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд на підставі ст.ст. 127-129 ЖК України визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у студентському гуртожитку АДРЕСА_1, виселити останніх із зазначеного гуртожитку без надання іншого житлового приміщення та зобов'язати СГІРФО Фрунзенського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області зняти їх з реєстрації за вказаною адресою.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2011 року було відкрите провадження у цивільній справі за вказаним позовом НТУ «ХПІ» та призначено її до розгляду в судовому засіданні по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2012 року позовну заяву НТУ «ХПІ» залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ректора НТУ «ХПІ» ставиться питання про скасування зазначеної ухвали районного суду, як необґрунтованої й такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направлення справи до того ж суду першої інстанції для подальшого її розгляду по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали районного суду відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема є:

- невідповідність висновків суду обставинам справи;

- порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву НТУ «ХПІ» без розгляду, районний суд виходив із того, що ця позовна заява від імені позивача підписана особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

Однак, із таким висновком районного суду судова колегія погодитись не може, оскільки цей висновок суперечить матеріалам справи та не грунтується на законі.

Згідно ст.ст. 1, 2, 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 38 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно зі ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (юридичних осіб), мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Повноваження представника в суді визначені законодавцем у статті 44 ЦПК України.

Відповідно до вказаної правової норми представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Згідно ч. 8 ст. 119 ЦПК України у разі, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, вищезазначена позовна заява Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» була підписана та подана до суду першої інстанції представником позивача Єловець Г.Я., яка додала до позовної заяви відповідну довіреність на підтвердження своїх повноважень, завірену підписом ректора цього учбового закладу з прикладенням гербової печатки юридичної особи (а.с. 3-6, 28).

Крім того, повноваження представника позивача Єловець Г.Я. щодо підпису позовних заяв від імені юридичної особи додатково підтверджені й письмовою заявою ректора НТУ «ХПІ» від 25.04.2012 року, адресованою головуючому по справі - судді Тарасенко Л.М. (а.с. 89).

Однак, суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, у зв'язку з чим безпідставно залишив позовну заяву НТУ «ХПІ» без розгляду, не зазначивши при цьому в оскаржуваній ухвалі навіть норму процесуального права, якою він керувався при прийнятті такого процесуального рішення.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2012 року не може бути визнана обґрунтованою й такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України скасувати це судове рішення та направити справу до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2012 року - скасувати.

Цивільну справу за позовом Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Харківський професійний будівельний ліцей, Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Харківській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації направити до того ж суду 1-ї інстанції для продовження її розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: