АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-2190/3584/2012 Головуючий в І інстанції: Решетов В.В. Категорія 27 Доповідач: Бугрик В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року листопада місяця «19» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Семиженко Г.В.

Суддів: Бугрика В.В., Лісової Г.Є.,

при секретарі: Ващенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк»на ухвалу Дніпровського районного суду міста Херсона від 25 жовтня 2012 року у цивільній справі за поданням ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Херсоні про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Херсоні звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на той факт, що на примусовому виконанні у відділі Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1938/11, виданого Дніпровським районним судом міста Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованості по кредитному договору у загальній сумі 2 327 782,42 гривень. Оскільки ОСОБА_1 значний час не виконує зобовязання, просить суд встановити тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, 1986 р. н. до моменту виконання зобовязання за рішенням.

Ухвалою суду у задоволені подання ВДВС Дніпровського РУЮ відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Західінкомбанк»просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою подання державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1- 9 частини першої цієї статті, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Доказів, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України „ Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та п. 18 ч. З ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", чи про неодноразові нез'явлення боржника на виклики в ДВС, суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що зобов'язання за кредитним договором було забезпечено заставою /а.с. 10-15/, а доводи представника банку про те, що в даний час вартість заставного майна є нижчою, чим зазначено в договорі застави, жодним чином не підтверджено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала по даній справі є законною і обґрунтованою і не знаходить підстав для її скасування чи змінення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі і скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Херсона від 25 жовтня 2012 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: