Справа № 2318/1232/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2012 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Величко Т.О.

при секретарі Лебедєвій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини. В позовній заяві він вказує, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2006 року розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 було змінено на ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку до повноліття доньки, починаючи з 05.07.2006 року. Станом на 01 лютого 2012 року у позивача є заборгованість зі сплати аліментів, що складає 1 771,00 грн., яку він зобовязується погасити. На сьогодні у позивача є нова сімя. Теперішня дружина позивача має двох дітей від попереднього шлюбу, які проживають разом з ними. Так як власного житла позивач не має, то проживає у тещі. Ні позивач, ні його дружина не працюють. Тому, так як позивач є безробітним, має мінливий та нерегулярний дохід, то він просить суд зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та встановити у твердій грошовій сумі, а саме 350 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 та встановити їх у твердій грошовій сумі 350 гривень. При цьому в своїх поясненнях він вказував, що не є інвалідом, однак не працює, бо нема роботи. На його утриманні ще є діти теперішньої дружини від попереднього шлюбу. Аліменти на цих дітей дружина хоче стягнути з колишнього чоловіка. Свого житла він не має, живе у тещі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. В своїх поясненнях вказувала, що у них із відповідачем є троє спільних дітей. Двоє дітей повнолітні, навіть і онуки є, а неповнолітньою є лише менша донька ОСОБА_3. З моменту їх розлучення у 2004 році відповідач жодного разу не поцікавився життям своїх дітей. Будь-якої матеріальної допомоги дітям позивач не надавав і не надає. Коли вона подала на аліменти, то позивач їх довго не сплачував, у звязку з чим мав велику заборгованість. На сьогодні донька ОСОБА_3, часто хворіє, тому потребує постійної матеріальної підтримки.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2006 року з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно для дітей відповідного віку, до повноліття дочки( а.с.9).

Згідно листа Уманського районного відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції у ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 1 771,00 гривень ( а.с. -10).

Відповідно до ст..180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. ст. 182, 183 СК України, розмір аліментів визначається судом з врахуванням матеріального становища платника та наявності на його утриманні інших дітей, непрацездатних членів сімї. А ст..192 СК України передбачає можливість зміни розміру стягуваних аліментів у разі зміни сімейного та матеріального стану.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч.ч 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обовязок довести в суді ті обставини, що позивач, через своє матеріальне становище, стан здоровя, тощо, немає змоги сплачувати аліменти і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень сімейного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 192 СК України, керуючись ст. ст. 10, 58, 60, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя: