Справа № 213/413/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2012 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Мочульська Л. Т .

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ПРО ПОВЕРНЕННЯ САМОВІЛЬНО ЗАЙНЯТОЇ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ ОСОБА_3 МЕЖІ

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ним право користування до прийняття спадщини земельною ділянкою 0,15 га в с.Нова Прилука Липовецького р-ну по вул..Пролетарській,39, ; зобовязати відповідача повернути позивачеві самовільно зайняту ним земельну ділянку розміром 12х13 м. та зобов»язати відповідача відновити межу, яка поділяє земельні ділянки сторін, відповідно до даних Державного акту на право власності на землю, посилаючись на те, що 21.11.2010 року помер батько позивача, якому згідно Державного акту на право власності на землю належала земельна ділянка 0,15 га в с.Нова Прилука Липовецького р-ну по вул..Пролетарській,39. Позивач прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав з батьком на час відкриття спадщини. Проте за останні роки, коли батько хворів і мало користувався землею, відповідач незаконно перемістив межу між земельними ділянками на 12 метрів, та самовільно захопив частину земельної ділянки (13х12 м.), яка знаходиться у користуванні позивача .

Судом установлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в ній не повністю викладені обставини, що підтверджують позовні вимоги( п.5) та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину ( п.6), а саме: посилаючись в позовній заяві на те, що він є користувачем земельної ділянки, позивач в позовній заяві не вказава, коли на його ім.я був виданий Державний акт на право користування на землю, та коли відбулась державна реєстрація права користування позивача на вказану земельну ділянку, із зазначенням доказів, оскільки у відповідності до ст. 125 та 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами , а виникає право власності або право користування на земельну ділянку з моменту державної реєстрації цього права. Також в позовній заяві не вказано, коли саме відповідач змінив межеву лінію та захопив частину належної позивачеві земельної ділянки , і не зазначені докази, які підтверджують вказані обставини.

Крім цього, позовна заява містить незрозумілі суперечності: так позивач зазначає, що він прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав з батьком на час відкриття спадщини, а однією з позовних вимог є визнання за позивачем права користування земельною ділянкою до прийняття спадщини.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, якщо позовна заява не ВІДПОВІДАЄ ВИМОГАМ СТ. 119 ЦПК України, вона залишається без руху, а позивачеві надається строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 119, 121 ЦПК України,

суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачеві строк пять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків позовної заяви та роз"єднання позовних вимог .

Роз'яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Суддя:ОСОБА_4