РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2012 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі : судді Нємиш Н.В., при секретарі Андрієвій Т.О., з участю прокурора Ільющенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дзержинська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Дзержинської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

28.09.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 доведеність заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є його племінницею. З жовтня 2009 року відповідач проживає окремо від дитини в іншому місті, жодних з покладених на батьків обов'язків не виконує, матеріально дитину не утримує, участі у вихованні не приймає. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, у зв'язку з чим позивач 31.08.2012 року звернувся до служби у справах дітей Дзержинської міської ради Донецької області, де було прийняте рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні заявлених вимог.

Відповідач до суду не прибула, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, через засоби масової інформації. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Дзержинської міської ради Донецької області вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вислухав думку прокурора, який вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно своєї доньки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14), ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме: не займається її утриманням, вихованням, не цікавиться долею останньої.

Дитина проживає з позивачем, своїм дядьком, за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.8), який займається її вихованням та матеріально утримує.

Комісія по питанням захисту прав дітей вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Стаття 164 Сімейного Кодексу передбачає позбавлення батьківських прав, якщо батьки вихованням дітей не займаються. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилався на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідач впродовж тривалого часу мешкає окремо від дитини, матеріально її не утримувє, вихованням не займається, не виявляє інтересу до її життя та навчання, не виявляє бажання до спілкування з нею.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, ст.ст. 164-166, 187, 194 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Дзержинської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя