Справа № 223/2513/2012
Провадження №2/223/1477/2012
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"11" грудня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчак А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком. Згідно свідоцтва про народження І - АМ № 082489 від 26.03.1999 року, виданого Вінницьким міським відділом РАЦС, м.Вінниця його батьками являються : ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Мати - ОСОБА_3, рішенням Ленінського районного суду м.Вінниця № 2-2270/99 від 07.12.1999 року була позбавлена батьківських прав на підставі того, що мати не виконувала свої батьківські зобов'язання щодо його утримання, виховання, фізичного, духовного, морального розвитку, навчання.

Фактично від його народження батька він не мав, його вихованням займалася старша сестра Оксана.

25.03.1999 року № 373 відповідно до рішення Вінницької міської ради його було направлено в інтернат.

З моменту перебування в установі інтернату і до даного часу батько жодного з покладених на нього законом обов'язків, не виконує, він ніяким чином не піклується про нього, не проявляє заінтересованості у його долі, не цікавиться його успіхами, його станом здоров'я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовкою до самостійного життя, не спілкується, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої участі у вихованні Відповідно до його молодшої сестри ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько записаний зі слів матері ч.2 ст.55 кодексу про шлюб та сім'ю України, довідка видана Вінницьким відділом РАЦС від 08.09.1999 року № 3-32-4458, а відносно брата ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько ОСОБА_2Г, рішенням Тульчинського районного суду від 03.07.2006 року №2-778 позбавлений батьківських прав.

Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

З 25.03.1999 року він знаходиться на повному державному утриманні в державному інтернатному закладі. Його особистим духовним, фізичним розвитком, навчанням, вихованням, доступом до культурних та інших духовних цінностей, сприянням засвоєнню загальновизначених норм моралі, створенням умов для отримання освіти займається Тульчинська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат І - III ступенів-ліцей Вінницької обласної Ради. За час перебування в школі-інтернат-ліцей батько не виявив бажання забрати його з державної установи.

Просить позбавити його батька, ОСОБА_2, відносно нього, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав ; винести рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повістка надіслана з рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень повернулась до суду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень до позову не надав.

Суд проводить заочний розгляд справи.

Представник Тульчинської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ОСОБА_6, яка представляє інтереси ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення ОСОБА_2. батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про народження І - АМ № 082489 від 26.03.1999 року, виданого Вінницьким міським відділом РАЦС, м.Вінниця (а.с.3).

Матір'ю була ОСОБА_3, яка рішенням Ленінського районного суду м.Вінниця № 2-2270/99 від 07.12.1999 року (а.с.9) була позбавлена батьківських прав у зв'язку з тим, що не виконувала свої батьківські зобов'язання щодо утримання, виховання, фізичного, духовного, морального розвитку, навчання ОСОБА_1 - позивача у даній справі.

25.03.1999 року № 373 відповідно до рішення Вінницької міської ради (а.с.6) позивача було направлено в інтернат.

З моменту перебування в установі інтернату і до даного часу батько позивача - відповідач у даній справі ОСОБА_2 жодного з покладених на нього законом обов'язків, не виконував, він ніяким чином не піклувався про нього, не проявляв заінтересованості у його долі, не цікавився його успіхами, його станом здоров'я, не піклувався про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовкою до самостійного життя, не спілкувався, не брав будь-якої участі у вихованні свого сина.

Всі питання щодо виховання вирішувалися позивачем ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

З 25.03.1999 року ОСОБА_1 знаходиться на повному державному утриманні в державному закладі школі-інтернат. Особистим духовним, фізичним розвитком, навчанням, вихованням, доступом до культурних та інших духовних цінностей, сприянням засвоєнню загальновизначених норм моралі, створенням умов для отримання освіти займалася Тульчинська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат І - III ступенів-ліцей Вінницької обласної Ради.

Відповідно до ст.150 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»батьки дитини зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Станом на 11.12.2012 р. позивачеві ОСОБА_1 виповнилось 18 р. і він досяг повноліття.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед захист інтересів інтересів дитини, а відповідно до ст.6 СК України - правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Аналіз змісту ст.ст.150, 157, 164-170 СК України дає підстави зробити висновок про те, що позбавлення батьківських прав можливе лише, якщо дитині не виповнилось 18-ти років.

Вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.150, 157, 164 СК України, керуючись ст.ст.10; 11; 60; 88; 212-215; 223-226 ЦПК України, суд , -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом десяти діб з дня отримання копії рішення.

В разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7