Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2012 м. Бар Вінницької області

в складі: головуючого Хлопецького О.С.

при секретарі Лазаренко Л.Ф.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку майна та виділ його в натурі, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в майні в порядку спадкування, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

В с т а н о в и в:

12 травня 2005 року помер ОСОБА_4, який проживав у м.Барі та після смерті якого залишилось спадкове майно. Державним нотаріусом Барської держнотконтори 2.06.2005р. відкрито спадкову справу №384/2005 до майна померлого ОСОБА_4, по якій у встановлений законом строк надійшли заяви про прийняття спадщини дочкою спадкодавця ОСОБА_2, батьком ОСОБА_5, матірю ОСОБА_6 та ОСОБА_1, яка, посилаючись на те, що проживала із померлим ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, просила видати їй свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом з врахуванням прав інших спадкоємців. Через наявність спору між спадкоємцями щодо прав на спадкове майно, нотаріусом зупинено вчинення нотаріальних дій до вирішення спору судом.

3 січня 2008 року помер батько ОСОБА_4 ОСОБА_5, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Державним нотаріусом Барської держнотконтори 23.01.2008р. відкрито спадкову справу №57/2008 до майна померлого ОСОБА_5, спадкоємцем за заповітом після смерті якого є його онука ОСОБА_2, яка 23.01.2008р. подала заяву про прийняття спадщини.

6 березня 2008 року померла мати ОСОБА_4 ОСОБА_6, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Державним нотаріусом Барської держнотконтори 17.03.2008р. відкрито спадкову справу №312/2008 до майна померлої ОСОБА_6, спадкоємцем за заповітом після смерті якої є її онука ОСОБА_2, яка 17.03.2008р. подала заяву про прийняття спадщини. Крім того, заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за законом 22.07.2008р. подав син спадкодавиці ОСОБА_3

В липні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення права власності на ? майна, що являється спільною сумісною власністю, де зазначала, що з 1994 року по 2005 рік проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 до дня смерті останнього, тобто до 12.05.2005р. Посилаючись на те, що за час спільного проживання ними було придбано мякий шкіряний куточок «Натуці», в склад якого входить розкладний диван трійка з ортопедичним матрацом, два шкіряних крісла «релакс» (відкидне та поворотовідкидне ), шкіряний диван двійка; велюровий мякий куточок у складі 3-х предметів (розкладний диван софа із зємними подушками та сидінням, та два крісла із зємними подушками та сидінням); вітальня (чорно кольору), що складається з 5-ти предметів шаф (книжкової шафи, барної стійки, пеналу, шафи для посуду); спальний гарнітур (білого кольору виробництво Італія) з семи предметів а саме: шафа 5-ти дверна, ліжко з дзеркалом, 2 тумби кололіжкових, туалетний столик з двома тумбами і дзеркалом, банкетка; ортопедичний матрац виробництва Німеччина «Білібрек»; спальний гарнітур (коричневого кольору виробництво Італія) з 6 предметів: шафа 6-ти дверна, ліжко, 2 тумби кололіжкових, комод, дзеркало; кухонні меблі з шести навісних шаф, шести тумб, стіл із столешнею та ніжками з хромованим покриттям; холодильник «Шарп» без утворення намерзання; телевізор «Грюндік»; картини роботи художника Майстренка в інкрустованих рамах у кількості 4 штуки: 2 картини розміром 1,5м х 1м; одна картина 2м х 1,5м; одна картина 3м х 2м; освітлювальний набір для спальні (люстра грушевидної форми та два світильника); коврова доріжка натуральна блакитного кольору 30 м; килими натуральні у кількості 2 шт., блакитного кольору 3м х 4м; кришталеві фужери у кількості 24 одиниці; чайний сервіз з Коростенського фарфору на 12 персон; килим натуральний розміром 2м х 3м; віконні штори-жалюзі горизонтальні 1,5м х 2м 20 штук; чотири дюралеві розбірні конструкції кіосків, два гаражних приміщення, що по вул.50-річчя 12, в м.Барі; 65% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10513»; 40% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10552», зброю та боєприпаси, легковий автомобіль «Нива» д/н НОМЕР_1; вантажний автомобіль НОМЕР_2, просила визнати за нею право власності та виділити ? частку згаданого майна.

В січні 2010 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог до ОСОБА_2 (а.с.158 т.2), де поповнила список спільного майна грошовими вкладами на імя ОСОБА_4 у відділеннях «Кредитпромбанку», «Укрсиббанку», Ощадбанку, АППБ «Аваль», «Промінвестбанку», а також уточнила кількість іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10513» 65,4464% та ВАТ «Барське АТП-10552» 19,369595%, та просила визнати за нею право власності на ? частку спільного майна, виділивши їй в натурі гаражні приміщення, ? частку іменних акцій та грошових вкладів. Інше майно просила залишити у власності ОСОБА_2, стягнувши грошову компенсацію у різниці вартості майна.

У червні 2011 року ОСОБА_1 в черговий раз подала заяву про збільшення та уточнення позовних вимог до ОСОБА_2 (а.с.46 т.3), де крім визнання права власності на частку у зазначеному вище спільному майні та розподілу його в натурі просила встановити факт її проживання в фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_4

ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_1 заперечила та в травні 2008 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, де посилаючись на те, що оскільки після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з урахуванням заповітів останніх, складених на її імя, вона залишилась єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_4, просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається із гаража та підвалу, розташованих по вул.50-річчя 12, в м.Барі, 65,4464% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10513» та 19,369595% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10552», зброї та грошових вкладів у банківських установах.

В листопаді 2009 року до суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в майні в порядку спадкування, де посилався на те, що його мати ОСОБА_6 належним чином прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4, але в звязку зі смертю не встигла одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, яка на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_2, просив визнати за ним право власності на 1/6 частку у спадковому майні, що залишилось після смерті ОСОБА_4, оскільки він, як непрацездатний має право на обовязкову частку у спадщині.

ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_3 заперечила та заявила до останнього позов про усунення його від права на спадкування, мотивуючи позов тим, що ОСОБА_3 всупереч вимог ст.202 СК України не утримував свою матір ОСОБА_6

ОСОБА_1 проти позову ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в майні в порядку спадкування не заперечує.

ОСОБА_3 проти позову ОСОБА_2 про усунення його від права на спадкування заперечив та суду пояснив, що утримував свою матір належним чином до дня її смерті.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи та спадкових справ, встановив, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити, позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення, позов ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити частково, а позов про усунення від права на спадкування до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування, тобто перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1235 Кодексу заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та інших учасників цивільних відносин. При цьому заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, за виключенням тих осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Стаття 1241 ЦК України визначає, що право на обовязкову частку у спадщині мають право малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки. Її розмір визначено у половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Спадкоємці за законом, згідно зі ст.ст. 1258, 1261, 1264 ЦК України, одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. До першої черги спадкоємців за законом віднесено дітей спадкодавця, того з подружжя, який його пережив, та батьки. Особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини віднесено до четвертої черги спадкоємців за законом.

ОСОБА_4, який помер 12.05.2005р., заповіту не залишив, а спадкоємцями за законом, які подали в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини є його дочка ОСОБА_2, батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також ОСОБА_1, яка вважала себе спадкоємцем, посилаючись на те що понад десять років до дня його смерті проживала із ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення права власності на ? майна, що являється спільною сумісною власністю ОСОБА_1 обґрунтовувала позовні вимоги тим, що проживала із померлим ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. З цього приводу ще у 2005 році ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про встановлення факту проживання її з ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання її дружиною ОСОБА_4 Справа була розглянута Барським райсудом за правилами окремого провадження і рішенням від 18.11.2005р. (а.с.372 т.1) заява задоволена частково. Встановлено факт проживання заявниці однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу із ОСОБА_4, а в частині визнання її дружиною відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 13.01.2006р. (а.с.373 т.1) згадане рішення Барського райсуду від 18.11.2005р. в частині відмови у встановленні факту визнання дружиною залишено без змін, а в частині встановленні факту проживання ОСОБА_1 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу із ОСОБА_4 скасовано із залишенням заяви в цій частині без розгляду. Підставою скасування рішення районного суду в цій частині апеляційною інстанцією визнано те, під час розгляду справи в порядку окремого провадження виявлено спір про право і відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України суд мав би залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду та розяснити, що вона має право звернутись з відповідною заявою до суду за правилами позовного провадження. Ухвалою апеляційного суду Львівської області як касаційної інстанції від 28.04.2007р. касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13.01.2006р. відхилено, а ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

Незважаючи на те, що в ухвалі апеляційного суду Вінницької області від 13.01.2006р. розяснено її право звернутись до суду із позовом про встановлення факту проживання з ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 подала відповідний позов лише в червні 2011 року у межах даної цивільної справи, збільшивши та уточнивши позовні вимоги.

Проте, відповідно до вимог ст.31 ЦПК України (в редакції від 7.07.2010р.) суд не вправі приймати до розгляду уточнення до позовної заяви ОСОБА_1, а має розглядати позовні вимоги викладені у заяві ОСОБА_1 від 12.01.2010р. про уточнення позовних вимог, оскільки ця заява була подана за старої редакції ст.31 ЦПК України, яка дозволяла змінювати предмет позову під час розгляду справи. Таким чином суд позбавлений можливості вирішення позову в частині встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України судом не вирішується питання про встановлення фактів взагалі, а таких, що згідно із законом породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Позовні вимоги щодо свого права на спірне майно ОСОБА_1 обґрунтовує саме наявністю факту її проживання з ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, тоді як судове рішення з цього приводу відсутнє. Тому, за таких обставин, враховуючи, що відносно ОСОБА_1 не встановлено факту її проживання з ОСОБА_4 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, переконливих доказів щодо її частки у майні, яке вважає спільним суду не надала, а щодо спадкового майна, як спадкоємець четвертої черги, не може спадкувати через прийняття спадщини спадкоємцями першої черги, тому права на спірне майно у ОСОБА_1 не виникає і її позов до задоволення не підлягає.

Не підлягає до задоволення також позов ОСОБА_2 про усунення на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті матері, оскільки суду не надано переконливих доказів ні щодо безпорадного стану ОСОБА_6, ні щодо ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги матері.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи та спадкової справи №384/2005 до спадкового майна ОСОБА_4 на момент ухвалення рішення належить: цегляний гараж та блочний підвал, які розташовані в м.Барі Вінницької області по вул.50-річчя Жовтня відповідно №12а та №12, про що свідчать договори купівлі продажу від 12.03.2003р. (а.с.36, 37 т.2); 65,4464% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10513» ст.Бар Барського району та 19,369595% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10552» с.Балки Барського району, що стверджується виписками з реєстрів власників іменних цінних паперів №8 та №2 від 11.10 2005р. (а.с.85, 86 т.2); мисливські рушниці ТОЗ 34-е №877906 12к, МЦ 21-12 №905789 12к, МЦ 20-01 №915324 20к, пістолет Форт-12р №В-3247 та пістолет іномарка №15033-ВІ, підтвердженням чого є довідка Барського РВ УМВС (а.с.27 т.2). Крім того, грошові вклади у банківських установах, а саме в АТ «ОСОБА_7 Аваль» на рахунку №6005,43,807150, у Барському ТВБВ 10001/058 (2917/010) на рахунку №91551890, у ПАТ «Кредитпромбанк» на рахунках №3803 та №3803 та у ПАТ «Укрсиббанк» на рахунках №0200 та №02000, про що свідчать відповідні довідки банків (а.с.????????? т.2, а.с.3 т.3).

Виходячи з викладеного, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_2 та його батьки ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які прийняли спадщину та мали б отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно спадкодавця у рівних долях по 1/3 частці. Однак через судовий спір та смерть батьки не змогли отримати документи на спадщину. Однак, на випадок смерті розпорядились своїм майном, заповівши його ОСОБА_2 Враховуючи, що суду не надано доказів щодо наявності іншого майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд вважає, що ОСОБА_2 має спадкувати їх частки, що належали їм у майні ОСОБА_4

Однак, до суду звернувся з позовом ОСОБА_3, який заповітом матері, складеним на імя ОСОБА_2, фактично позбавлений права на спадщину, але який відповідно до ст.1241 ЦК України, як непрацездатний син, має право на обовязкову частку після смерті ОСОБА_6, тому суд вважає, що його позов слід задовольнити, визнавши за ним право 1/6 частку у зазначеному вище спадковому майні, що залишилось після смерті ОСОБА_4

Визначаючи частку ОСОБА_3 суд виходить з того, що частка ОСОБА_6 у цьому майні складала 1/3. Оскільки ОСОБА_3 у випадку спадкування за законом був єдиним спадкоємцем і його частка у такому випадку також склала б 1/3, то з врахуванням вимог ст.1241 ЦК України його обовязкова частка має складати половину від зазначеної, тобто 1/6.

Таким чином, частка ОСОБА_2 у спадковому майні, що залишилось після смерті батька, з врахуванням різниці частки ОСОБА_3 має складати 5/6 від зазначеного майна, а тому її позов про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити частково, саме в таких межах.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 30, 31, 60, 79, 212, 213, 215, 256, 258 ЦПК, ст.ст. 1216, 1217, 1241, 1224, 1258, 1261, 1264 ЦК, ст.202 СК України,

Р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку майна та виділ його в натурі відмовити.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 цегляного гаража та 5/6 блочного підвалу, які розташовані в м.Барі Вінницької області по вул.50-річчя Жовтня відповідно №12а та №12, що згідно договорів купівлі продажу від 12.03.2003р. належали ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 у 65,4464% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10513» ст.Бар Барського району та 5/6 у 19,369595% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10552» с.Балки Барського району, що відповідно до виписок з реєстрів власників іменних цінних паперів №8 та №2 від 11.10 2005р. належали ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 у мисливських рушницях ТОЗ 34-е №877906 12к, МЦ 21-12 №905789 12к, МЦ 20-01 №915324 20к, пістолеті Форт-12р №В-3247 та пістолеті іномарка №15033-ВІ, що відповідно до довідки Барського РВ УМВС належали ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 у грошових вкладах, що знаходяться в АТ «ОСОБА_7 Аваль» на рахунку №6005,43,807150, у Барському ТВБВ 10001/058 (2917/010) на рахунку №91551890, у ПАТ «Кредитпромбанк» на рахунках №3803 та №3803 і у ПАТ «Укрсиббанк» на рахунках №0200 та №02000 на імя ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 цегляного гаража та 1/6 блочного підвалу, які розташовані в м.Барі Вінницької області по вул.50-річчя Жовтня відповідно №12а та №12, що згідно договорів купівлі продажу від 12.03.2003р. належали ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 у 65,4464% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10513» ст.Бар Барського району та 1/6 у 19,369595% іменних акцій ВАТ «Барське АТП-10552» с.Балки Барського району, що відповідно до виписок з реєстрів власників іменних цінних паперів №8 та №2 від 11.10 2005р. належали ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 у мисливських рушницях ТОЗ 34-е №877906 12к, МЦ 21-12 №905789 12к, МЦ 20-01 №915324 20к, пістолеті Форт-12р №В-3247 та пістолеті іномарка №15033-ВІ, що відповідно до довідки Барського РВ УМВС належали ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 у грошових вкладах, що знаходяться в АТ «ОСОБА_7 Аваль» на рахунку №6005,43,807150, у Барському ТВБВ 10001/058 (2917/010) на рахунку №91551890, у ПАТ «Кредитпромбанк» на рахунках №3803 та №3803 і у ПАТ «Укрсиббанк» на рахунках №0200 та №02000 на імя ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів.

Суддя: