Справа № 2-3487/11
№ 2/0418/1378/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2012 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Снаговському О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 1989 року, в яку він вселився по проханню його родички ОСОБА_3 та доглядав за нею. В 1993 році ОСОБА_3 померла, витрати на її поховання лягли на нього. Звернувшись до відповідача з заявою про зміну договору найму житлового приміщення та переоформленню його на позивача, йому було відмовлено в усній формі. 17.09.2010 року рішенням виконавчого комітету Кіровської районної в м.Дніпропетровську ради №277 було надано ордер на вселення в спірну квартиру ОСОБА_4 та його сімї з трьох осіб. 23.11.2010 року за згодою нового користувача квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 його було також зареєстровано за вказаною адресою проживання. Відповідно до довідки про склад сімї та прописку станом на сьогоднішній час він є єдиною особою, яка зареєстрована та мешкає у спірній квартирі, а тому, посилаючись на ст.ст.328,344 ЦК України, просив суд визнати за ним право власності на спірну квартиру.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.01.2012 року позовні вимоги не визнала та просила відмовити в його задоволенні. В наступне судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила. Про день та час слухання справи повідомлялась належним чином.

В звязку з чим, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті у відсутності представника відповідача.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23.11.2010 року, що підтверджується довідкою Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Кіровського району від 18.01.2011 року № 254 та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні (а.с.6). Вказана квартира є неприватизованою, знаходиться у комунальній власності місцевої ради, ці обставини підтверджуються, наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Як зазначив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, ОСОБА_2 мешкає за спірною адресою проживання більше десяти років. Він неодноразово, приблизно один-два рази у місяць, на протязі усього часу знайомства бував у спірній квартирі. Останній раз був у квартирі АДРЕСА_3 два роки тому. У спірній квартирі бачив особисті речі позивача та предмети інтерєру.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №277 Від 17.09.2010 року зазначена квартира була виділена працівнику РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 на сімю з трьох осіб, як тимчасове поліпшення житлових умов та був виданий ордер №4560 серія Б на вселення у вказану квартиру. Однак 13.01.2011 року ОСОБА_4 разом із своєю сімєю виїхали із спірної квартири та знялися з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі вселити в приміщення яке він займає інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи зазначені обставини, зокрема, що позивач добросовісно та відкрито володіє квартирою №1 в будинку №33 по пр.Кірова у м.Дніпропетровську на протязі більше 10 років, постійного проживає у спірній квартирі, правомірно вселився та користується спірним жилим приміщенням, несе витрати по утриманню житла, суд вважає, що останній у відповідності до ст.344 ЦК України набув право власності на спірну квартиру за набувальною давністю, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 47,3 кв.м, житловою площе 22 кв.м.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.344 ЦК України, ст.65 ЖК України, ст.3,10,11,58-60,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру №1 в житловому будинку №33 по пр.Кірова в м.Дніпропетровську, загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 22,0 кв.м, в порядку набувальної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю. Казак