Справа № 1614/2613/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Литвинюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом до ОСОБА_2

В позові вказував, що 11.03.2010 року близько 23 години 30 хвилин відбулася дорожньо транспортна пригода з участю автомобілів ВАЗ 21144, який належить йому на праві власності, та ВАЗ 21061, який на праві власності належить відповідачу. ДТП було скоєно з вини неповнолітнього водія, ОСОБА_3, який є сином відповідача.

ОСОБА_3 відповідно до постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 29.03.2010 року, 11.03.2010 року незаконно заволодів транспортним засобом відповідача, керуючи цим транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та рухаючись по автодорозі Бориспіль - Дніпропетровськ-Запоріжжя по вулиці Київській в селі Піщане в напрямку від села Ялинці до міста Кременчук. На 246-му кілометрі вказаної дороги, порушивши вимоги пункту 12. 1 ПДР України, не впоравшись з керуванням, виїхавши на смугу зустрічного руху, де спровокував зіткнення з автомобілем позивача. В результаті ДТП автомобілю позивача були завданні технічні пошкодження.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 143, складеного 15.04.2010 року експертом ОСОБА_4 вартість матеріального збитку становить 51455 грн. 72 коп.

Неповнолітній ОСОБА_3, з вини якого сталося ДТП, загинув на місці пригоди, а майно у неповнолітнього на відшкодування майнової шкоди відсутнє.

Ч.2 ст.1179 ЦК України встановлено, що в разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкоди відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть , що шкоду було завдано не з їхньої вини. На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання позивач не з»явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи є повідомлення. Письмово про причини неявки суд не повідомляв. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України).

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання достовірно встановлено і не заперечується сторонами, що 11 березня 2010 року близько 23 години 30 хвилин по вул. Київській в с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області неповнолітній син відповідача - ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 21061, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем позивача ВАЗ 21114. В наслідок зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження.

Слідчим ВР ДТПСУ ГУ МВС України в Полтавській області капітаном міліції ОСОБА_5 29 березня 2010 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками складів злочину, передбачених ч.1. ст. 289 та ч.1. ст. 286 КК України, відносно ОСОБА_3 на підставі п. 8. ст. 6 КПК України, у зв»язку з його смертю.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 143 від 15 квітня 2010 року, виготовлений експертом ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, причинена власникові автомобіля НОМЕР_1, тобто позивачу, рівна вартості автомобіля на момент ДТП та становить 51455,72 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст.1187 ЦК України визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За таких обставин обов'язок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки покладається законом на відповідача.

Відповідно до ч. 2. ст. 1179 ЦПК України в разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1166, 1179, 1187 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10,11,81,88,212-215, 226-229 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 51455 ( п»ятдесят одна тисяча чотириста п»ятдесят п»ять) гривень 72 ( сімдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 514 гривень 56 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О. О. Колотієвський