АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1657/2012
Головуючий по 1-й інстанції Троцька А.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2012 року

м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Полтавської області в складі:

головуючого –судді:
Карнауха П.М.

суддів:                     Кривчун
Т.О., Пилипчук Л.І.

при секретарі:
Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20 лютого 2012 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Полтавської міської ради про
встановлення меж земельної ділянки та
виділ в окрему одиницю об’єкта
нерухомого майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до відповідачів, в якому просив
встановити межі земельної ділянки та
виділити в окрему одиницю об’єкт
нерухомого майна. Посилався на те, що
йому на праві власності належить 18/50
частин домоволодіння по вул. Кагамлика,
52 в м. Полтаві. На цій же земельній
ділянці проживає відповідачка ОСОБА_3
та 1/10 частка домоволодіння належить
Полтавській міській раді. Врегулювати
питання встановлення меж земельної
ділянки позивач не має можливості.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 20 лютого 2012 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Полтавської міської ради про
встановлення меж земельної ділянки та
виділ в окрему одиницю об’єкта
нерухомого майна відмовлено. Ухвалою
суду від 30 березня 2012 року виправлено
описку допущену в резолютивній частині
рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Посилається на те, що при
ухваленні рішення судом неправильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права та висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
з’ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з підстав, визначених ст.308 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд досліджує
докази, які судом першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з’ясованих обставин.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв’язок
доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов’язки.

Як вбачається із матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
25.03.1981 року належить 18/50 частин
домоволодіння по вул. Кагамлика, 42 в м.
Полтаві.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 19 грудня 2005 року за
ОСОБА_2 визнано право власності на
об’єкти самочинного будівництва, які
входять в 18/50 частин домоволодіння за
вищевказаною адресою.

Відповідно до техпаспорту на
домоволодіння по вул. Кагамлика, 42 в м.
Полтаві, співвласниками є: ОСОБА_3 –за
нею зареєстрована частка 6/25, 7/100 + ?;
ОСОБА_2 –18/50 частка не перереєстрована;
Полтавська міська рада –1/10 частки не
перереєстрована.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції вірно провів аналіз норм
чинного законодавства.

В постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ»№ 7 від 16
квітня 2004 року зі змінами та
доповненнями дано роз’яснення, що
згідно зі статтею 158 ЗК суди
розглядають справи за спорами про межі
земельних ділянок, що перебувають у
власності чи користуванні
громадян-заявників, які не
погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів (п.4 Постанови).

У випадках, передбачених статтями 86–89
ЗК, володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, яка
перебуває в спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, у
разі недосягнення згоди –за рішенням
суду (п.18 Постанови).

Вирішуючи питання щодо визначення
порядку користування земельною
ділянкою між співвласниками,
відповідно до норм ст. 120 ЗК України суд
повинен визначати розмір земельної
ділянки пропорційно до часток осіб у
вартості будівлі та споруди, якщо інше
не передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Позивачем при зверненні до суду не
надано належних та допустимих доказів
щодо суб’єктів права власності
спірної земельної ділянки, щодо
встановлення загальних меж земельної
ділянки відповідно до вимог
затвердження землевпорядної
документації.

З матеріалів справи не вбачається, що
позивачем було дотримано процедуру
щодо врегулювання встановленням меж
земельної ділянки відповідно до часток
кожного із співвласників чи порядку
права користування земельною ділянкою,
на якій розташовані об’єкти
нерухомості та саме відповідачами було
порушено його права щодо володіння,
користування, розпорядження землею та
встановлення її меж.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа
має право у встановленому порядку
звернутися до суду за захистом свої
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що позивач не
надав суду належних, достатніх та
допустимих доказів на підтвердження
існування спору між ним та
відповідачами з приводу користування,
володіння чи розпорядження земельною
ділянкою. Так, матеріали справи взагалі
не містять доказів на підтвердження
звернення позивача до співвласників
домоволодіння та відповідної комісії
органу міської ради щодо врегулювання
питань, пов’язаних з встановленням меж
земельної ділянки відповідно до
визначених часток права власності на
домоволодіння кожного з співвласників,
закріплення розмірів земельної
ділянки по фактичному користуванню.

Також, позивачем не надано належних та
допустимих доказів щодо звернення до
Полтавської міської ради з вимогою про
виділення в окремий об’єкт нерухомого
майна 18/50 частини домоволодіння, що
належить йому на праві власності по
вул. Кагамлика, 42 у м. Полтаві з
присвоєнням йому поштової адреси.

Колегія суддів відноситься критично до
посилання апелянта на те, що в
матеріалах справи міститься копія
відповіді від 30.11.2009 року, в якій йому
пропонується розподіл майна та
виділення його частини в окремий
об’єкт нерухомості проводити в
судовому порядку, оскільки дана
відповідь йому видана Виконавчим
комітетом Октябрської районної у м.
Полтаві ради, яка не була визначена
позивачем суб’єктом виниклих спірних
правовідносин та до даної особи
позовні вимоги не пред’являлись.

Крім того, місцевому суду не надано
доказів щодо здійснення ОСОБА_2
державної реєстрації прав на
нерухомість (ст.182 ЦК України) об’єкту
самочинного будівництва, право
власності на яке визнано за позивачем
рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 19.12.2005 року. Також, не
доведено, що проведений реальний
розподіл спірного домоволодіння з
виділенням в натурі кожному із
співвласників належної йому частки в
порядку визначеному статтями 364, 367 ЦК
України та відповідна позовна вимога
позивачем при пред’явленні позову не
ставилась.

Рішення суду повинно ґрунтуватись на
доказах, досліджених при розгляді
справи, а не на припущеннях, які на
думку позивача доводять порушення його
прав та інтересів відповідачами.

Колегія суддів вважає, що висновок
місцевого суду зроблений на підставі
повного, всебічного та об’єктивного
дослідження наданих сторонами доказів,
доводів та заперечень сторін, яким
судом дана відповідна правова оцінка.

Розгляд справи проведений місцевим
судом з дотриманням принципу
змагальності та диспозитивності.

Тлумачення норм матеріального права,
які регулюють вирішення спору,
відповідачем проведено поверхово, без
повного та системного аналізу норм
земельного та цивільного
законодавства у їх взаємодії, а тому
доводи викладені в апеляційній скарзі
не заслуговують на увагу.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів приходить до висновку,
що при вирішенні спору по суті місцевим
судом були вірно враховані та
застосовані норми матеріального права,
а також правильно встановлені фактичні
обставини по справі та їм дано належну
правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 –відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20 лютого 2012 року –залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Карнаух П.М.

Судді:
Кривчун Т.О.

ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської
області
ОСОБА_1