КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/1062/2012
Провадження № 2/1414/1397/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.06.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Жарліковій Д.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

та відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2012 р. позивач - ОСОБА_6 звернулась до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 02.03.2005 р. помер її син - ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок по вул. Маршала Жукова 95 в м. Миколаєві та на земельну ділянку площею 4,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області . Після смерті ОСОБА_7, його спадкоємицею першої черги за законом є позивач, і інших спадкоємців першої черги немає. Однак рідний брат спадкодавця та відповідно другий син позивачки - ОСОБА_8 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та вказав, що він є єдиним спадкоємцем. Позивач в силу свого похилого віку та стану здоровя не знала про необхідність звертатися із заявою про прийняття спадщини. Про порушення свого права на спадщину позивач дізналась лише в 2010 році, під час слухання Корабельним районним судом м. Миколаєва іншої цивільної справи.

06.03.2008р. ОСОБА_8 отримав в Пятій Миколаївській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, а 14.10.2005 р. він отримав свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку.

19.05.2008р. ОСОБА_8 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому житловий будинок та на земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його мати, позивач по справі - ОСОБА_6, та відповідачі: дружина - ОСОБА_3, та діти - ОСОБА_4, ОСОБА_5

Позивач вказує, що вона як єдина спадкоємиця першої черги за законом шсля смерті свого сина - ОСОБА_7 має право на спадкування належного йому спірного житлового будинку та земельної ділянки, однак через неможливість в позасудовому порядку оформити спадщину позивач звернулась до суду із даним позовом.

Посилаючись на викладене, позивач просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 06.03.2008 р., видане ОСОБА_8 Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою на житловий будинок по вул. Маршала Жукова 95 в м. Миколаєві; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 14.10.2005 р., видане ОСОБА_8 Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою на земельну ділянку площею 4,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області;

- визнати право власності на житловий будинок по вул. Маршала Жукова 95 в м. Миколаєві та на земельну ділянку площею 4,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті її сина - ОСОБА_7

В судове засідання по справі позивач не зявилася, була повідомлена своєчасно та належним чином, причини її неявки суду невідомі. Її представник в судовому засіданні частково зменшила позовні вимоги, та просила визнати за позивачем право власності на 3/4 частини житлового будинку по вул. Маршала Жукова 95 в м. Миколаєві та на 3/4 частини земельної ділянки площею 4,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, в іншій частині позовні вимоги залишила без змін та підтримала їх. Представник позивача пояснила суду, що на момент смерті ОСОБА_7 позивач фактично проживала з ним за однією адресою, сплачувала комунальні платежі за будинок та здійснила його поховання. Тому позивач є такою, що фактично прийняла спадщину після його смерті. Крім цього позивач в силу свого похилого віку (92 роки) є непрацездатною та має право на обовязкову частку в спадщині.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали повністю та пояснили, що після смерті ОСОБА_7 в 2005 році було зясовано, що в нього не були належним чином оформлені документи на належне йому майно, а крім цього в його свідоцтві про народження було неправильно вказане по-батькові його матері, позивача по даній справі. Через це, та за домовленістю між позивачем та ОСОБА_8, останній за власний рахунок почав займатись оформленням всіх необхідних документів та після цього оформив на себе спадщину, яка залишилась після смерті його брата - ОСОБА_7 При цьому позивач знала про це та не претендувала на цю спадщину.

Третя особа - Пята Миколаївська державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

02.03.2005 року в м. Миколаєві помер ОСОБА_7, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на:

-житловий будинок по вул. Маршала Жукова 95 в м. Миколаєві, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності від 03.12.2007 року;

-земельну ділянку площею 3,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої районної ради Жовтневого району Миколаївської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 069442 .

Із копії спадкової справи № 152/2005 р., заведеної Пятою Миколаївською нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_7 вбачається, що спадкодавець заповіту не залишив.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування

за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи із цього, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є його мати - позивач по даній справі ОСОБА_6

Разом із цим, стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкодавець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 р., доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю проживав разом із спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Для подачі заяви про прийняття спадщини статтею 1270 ЦК України визначено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із копії спадкової справи № 152/2005 р. вбачається, що позивач у визначений законом строк не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийнятая спадщини після смерті свого сина - ОСОБА_3 Таку заяву у встановлений законом строк подав спадкоємець другої черги за законом, рідний брат спадкодавця - ОСОБА_8 Крім цього, позивачка не зверталася до суду із позовом про . визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Із копії паспорту позивачки вбачається, що вона починаючи з 02.02.1990 року і по даний час зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.02.2011 року був задоволений позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та було визнано за позивачем право власності на 1/4 частину житлового будинку по вул. Маршала Жукова 95 в м. Миколаєві та на земельну ділянку площею 4,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті її сина - ОСОБА_8 Із копії цього рішення вбачається, що позивач в установленому законом порядку не приймала спадщину після смерті свого сина ОСОБА_7

За таких обставин суд знаходить доводи позивачки необґрунтованими, та не вбачає підстав для задоволення її позову.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.3,4,7,11,214-215 ЦПК України,

суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та про визнання права власності на спадщину за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Суддя: Л.І.Селіщева