Номер провадження № 22-ц/1590/6159/12
Головуючий у першій інстанції Бичковський
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2012 м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Кварталова А.М.,

при секретарі судового засідання Тьосової Я.В.,

розглянувши заяву представника відповідачів про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у цивільній справі № 22ц/1590/6159/12

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні апеляційного суду Одеської області знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні ділянкою, приведення ділянки у попередній стан та знесення обєктів нерухомого майна, стягнення моральної шкоди.

29.11.2012 року у судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала заяву про забезпечення доказів шляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи. Посилалась на те, що сторона відповідачів надавала згоду на проведення експертизи державним експертом, а проведене дослідження було проведено без внутрішнього дослідження земельної ділянки, що, на думку представника, ставить під сумнів отримані експертом результати.

Представник позивача та позивачка заперечували проти призначення експертизи. Представник позивача, зокрема, звертала увагу на те, що вид експертизи не визначений, а підстав, для призначення експертизи, які б були передбачені законом, не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, судова колегія вважає, що заява про призначення експертизи повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Предметом судового розгляду в суді першої інстанції були позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Про усунення перешкод в здійсненні права власності земельної ділянки площею 0,100 га за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, с.Мізікевича, житловий масив "Чорноморка-2", вулиця Ширяївська, 10/18, яка на думку позивача була самовільно захоплена відповідачами, та на якої вони встановили огорожу та побудували гараж.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 квітня 2012 року було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні ділянкою, приведення ділянки у попередній стан та знесення обєктів нерухомого майна, стягнення моральної шкоди.

20.04.2012 року ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 квітня 2012 року. В обґрунтування посилалася на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також усі загальні принципи судочинства та Конституцію України. Також посилалася на те, що усі доводи суду були скопійовані з доводів відповідача, які навіть не потрудилися їх обґрунтувати з посиланням на норми діючого законодавства.

В процесі розгляду справи 19.06.2012 року апелянт подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.06.2012 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено ОНДІСЕ.

25.10.2012 року на адресу апеляційного суду Одеської області надійшов висновок будівельно-технічної експертиза №7043 від 23.10.2012 року, виконаний експертом ОСОБА_5

Результатом проведеного експертного дослідження став висновок експерта, що відповідно до якого фактичне розташування спірної земельної ділянки на місцевості (кадастровий номер :02:005:1316), розташованого за адресою: вул. Ширяєвська, буд.№10/18, ж/м „Чорноморка-2, с.Мізікевича, Овідіопольського району, Одеської області відповідає каталогу координат та правовстановлюючим документам ОСОБА_1, на спірної земельної ділянки знаходиться гараж, фактичне розташування земельної ділянки (кадастровий номер :02:005:1316) не має жодного відношення до правовстановлюючих документів відповідачів.

За наявності в матеріалах справи експертного висновку призначення судової експертизи може бути проведено лише у випадках передбачених ст. 150 ЦПК України.

Оскільки, сторона не змогла визначити вид експертизи, то судова колегія здійснює перевірку заявленого клопотання на предмет його обґрунтованості в повному обсязі, з врахуванням нормативних вимог до порядку проведення експертизи та її видів. Зокрема, частина перша ст. 150 ЦПК України встановлює, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Підстав для визнання отриманного висновку неповним або неясним у колегії суддів не має, оскільки висновки сформульовано чітко, однозначно та з врахуванням редакції питань поставлених перед експертом.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Проте підстав для визнання його таким, що суперечить іншим матеріалам справи у колегії суддів не має. Оскільки, частина доказової бази навпаки кореспондується з висновком експерту щодо факту самовільного захоплення земельної ділянки, а оцінка всіх доказів у сукупності буде проводитися судовою колегію в нарадчій кімнаті. При цьому, інший випадок передбачений цією ж частиною статті вказує на те, що підставою для призначення повторної експертизи є те, що він викликає сумніви в його правильності, проте за сенсом закону йдеться не про незгоду з ним, а вочевидь протирічча між зібраною доказовою базою та отриманим висновком, так само порушення можуть стосуватися процедури її проведення. Разом з тим, доводи щодо „державності або „приватності експерта, на чому наполягає сторона відповідача, по-перше, спростовується фактом праці за договором судового експерта саме в ОНДІСЕ, на бланку якого виконаний висновок, та факт перерахування грошових коштів саме ОНДІСЕ за виконану роботу експерта. При цьому, такий варіант роботи передбачений ст. та ст. 10 Закону України „Про судову експертизу, а сам закон не розрізняє статусу державного експерту в залежності від місця роботи, а лише вказує, що окремі види експерти проводяться виключно державними установами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що мотивом заявленого клопотання не порушення процесуального та спеціального закону допущені експертом, а незгода з отриманим нею результатом, що само по собі не може бути підставою для призначення судової експертизи, а також бажання затягнути розгляд справи, тому колегія суддів відхиляє клопотання про призначення експертизи та відмовляє у призначенні судової експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315, 317, 209, 135. 133-135, 137 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8