Справа № 223/1131/2012
Провадження №2-о/223/872/2012
РІШЕННЯ

іменем України

"05" червня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 02.05.2003р. в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області померла її мати, ОСОБА_2, яка до дня її смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП Колос, і належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0459254 від 07 жовтня 1997 року.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 21 грудня 2001 року, посвідчений у виконавчому комітеті Шендерівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі під № 117, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла їй, ОСОБА_1

На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не відмінений.

Відповідно до чинного на той час законодавства, зокрема ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець визнавався таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління, або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом п. 113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994р., (чинної на час смерті її матері), доказом вступу в володіння та управління спадковим майном могла бути довідка виконавчого комітету місцевої ради про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Крім того, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном визнавалась наявність у спадкоємців правовстановлюючих документів на майно, що належало спадкодавцеві.

Вона на день смерті матері постійно проживала з нею за адресою: с. Потуш, вул. Кармелюка, 9, що підтверджується довідкою виконкому Шендерівської сільської ради, та фактично прийняла спадщину зберігаючи правовстановлюючі документи, які належали її матері, зокрема сертифікат на право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).

Маючи намір на оформлення спадщини вона звернулась до Тиврівської державної нотаріальної контори, однак перешкодою в отримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом стало те, що в сертифікаті на земельну частку (пай), виданому її матері, її прізвище, ім'я та по-батькові вказано як "Андрюхова Антоніна Олександрівна".

Однак це не відповідає дійсності і є помилкою. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 196139 від 05.05.2003р., вірним прізвищем, ім'ям, по - батькові матері було Андрухова Антоніна Олександрівна.

Аналогічне написання прізвища ім'я та по-батькові її матері має місце в свідоцтві про її одруження, відповідно до якого після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище "Андрухова", свідоцтві про народження заявниці, в якому прізвище її матері вказано як Андрухова, майновим сертифікатом про право власності на майновий пай члена КСП, в якому прізвище її матері також зазначено як Андрухова.

В зв'язку з смертю її матері внести зміни в сертифікат на земельну частку (пай), виданий на її ім'я, виправивши прізвище Андрюхова на Андрухова немає можливості.

Просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0459254, виданий 07.10.1997 року Тиврівською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_3 належав ОСОБА_2, яка померла 02.05.2003р. в с. Потуш Тиврівського району вінницької області.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав, показав, що ОСОБА_1 відповідно до ст. 549 ЦК України (1963р.) спадщину прийняла, проживає в хаті матері.

Представник заінтересованої особи Шендерівської сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як факт належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай), стверджується сертифікатом та свідоцтвом про смерть, в яких ім"я та по-батькові померлої особи і власника сертифіката однакові, випискою Шендерівської сільської ради № 143 від 19.09.2011р. відповідно до якої ОСОБА_2 була членом КСП "Колос", правонаступником якого є СВК "Колос" с. Шендерів, випискою відділу Держкомзему у Тиврівському районі № 04-3/2551 від 28.09.2011р., відповідно до якої ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) № 231, розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах в КСП "Колос" с. Шендерів Тиврівського району Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, -

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0459254, виданий 07.10.1997 р. Тиврівською РДА на імя ОСОБА_3 належав ОСОБА_2 померлій 02.03.2003 року. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5