Справа № 401/494/12
(2/401/2079/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Чорнойван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 49 380 грн. 44 коп. та судових витрат по справі. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 07.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра»правонаступником якого з 04.02.2011 року є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № 8/2007/980-К/6879-ПП, відповідно до якого позичальнику банком було надано кредит в розмірі 20 000 грн. із розрахунку 2.4% на місяць, строком з 07.11.2007 року по 05.11.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Видача кредиту підтверджується меморіальним ордером від 07.11.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п.2.3.1, 2.3.2 відповідач зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не менше 846,88 грн.

Банк належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови договору і станом на 31.12.2010 року заборгованість складає 49 380,44 грн., в тому числі:

- непогашений кредит 20 000 грн.;

- несплачені відсотки 18 912 грн.;

- несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 10 108,44 грн.;

- несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 360,00 грн.

У звязку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що відповідач взагалі не укладав кредитний договір, оскільки 08 вересня 2007 року в нього було вкрадено паспорт, тому кредитний договір з його паспортом підписувала інша особа, а не відповідач. По аналогічній справі, де позивачем був ПАТ «Сведбанк», була проведена почеркознавча експертиза, яка підтвердила, що кредитний договір між «Сведбанком»відповідач не підписував. Просив у позові відмовити.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 8/2007/980-К/6879-ПП, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування ним із розрахунку 2.4% на місяць, строком по 05.11.2010 року.

Як було встановлено судом, кошти в сумі 20 000 грн. відповідачем були отримані, утім, як вбачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач порушив взяті на себе зобовязання, передбачені п.п. 2.3.1, 2.3.2, щодо повернення кредиту та відсотків шляхом безготівковим перерахуванням або внесення готівкових коштів на рахунок №78693361 мінімально необхідного платежу 846,88 грн., щомісячно до 15 числа поточного місяця, допустивши неповернення кредитних коштів, що призвело до утворення заборгованості, яка, сплачена добровільно не була та станом на 31.12.2010 року заборгованість складає 49 380,44 грн., з яких непогашений кредит 20 000 грн.; несплачені відсотки 18 912 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 10 108,44 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 30,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ст.. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Тому, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, яка складає: непогашений кредит 20 000 грн.; несплачені відсотки 18 912 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 360,00 грн., нарахованого відповідно до п. 4.2 кредитного договору, згідно якого за прострочення позичальником строків сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, більш ніж на два дні, відповідач сплачує позивачу фіксований штраф у розмірі 30 грн.

Як передбачено п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплаті всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначний цим договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Таким чином, підлягає сплаті відповідачем, відповідно до зазначеного, сума нарахованої пені у розмірі 10 108,44 грн..

Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 49 380 грн. 44 коп.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача проти позову, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Судом було розяснено право представника відповідача на можливість проведення судової почеркознавчої експертизи, проте представник відповідача відмовився від її проведення. Сам по собі факт звернення відповідача до правоохоронних органів щодо крадіжки паспорту, не свідчить про те, що відповідач не укладав кредитного договору.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 493 грн. 80 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 214, 215, 81, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра»заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 380,44 грн., а також судовий збір в розмірі 493,80 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 49 994 (сорок дев'ять тисяч девятсот девяносто чотири) гривні 24 копійки.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при проголошенні рішення у той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий: