Номер справи214/1694/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" жовтня 2012 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сільченко О.В.

при секретарі: Плахотнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду смт.Літина цивільну справу за позовом КС Злагода до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу згідно договору кредиту;

В С Т А Н О В И В;

08.05.12 р. цей позов заявлено до суду.

Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 31.03.09 р. уклав із КС Злагода договір кредиту № 36076 к , відповідно до якого отримав кредитні кошти у сумі 6100 грн. на умовах, передбачених договором, однак порушував умови договору та графік погашення кредитних коштів, в результаті чого утворювалася заборгованість по кредиту, процентах за користування кредитними коштами та нараховувалася пеня. Таким чином, борг по кредиту склав 5856,05 грн., по процентах- 11038,97 грн. та нараховано штраф 2440 грн., які слід стягнути із відповідачів солідарно, так як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно договорів поруки, мають нести солідарну відповідальність по поверненню позики та судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на юридичні послуги у сумі 2600 грн.

Представник позивача пояснив, що через несвоєчасну сплату кредитних коштів ОСОБА_1 кредитний комітет визнав кредит із підвищеним рівнем ризику, в результаті чого було збільшено процентну ставку вдвічі згідно умов договору.

Представник позивача під час судового засідання послався на наявність у справі звіту (а.с. 26) про стягнення витрат за юридичні послуги, однак не зміг пояснити у чому полягали такі послуги.

Відповідач ОСОБА_1 позову визнав частково та пояснив, що він хоч з порушенням встановленого графіка через матеріальні труднощі, але сплатив до кредитної спілки 7861,05 грн. та вважає, що повністю погасив суму отриману у якості кредиту. ОСОБА_1 пояснив, що не заперечує проти того щоб сплатити відсотки за користуванням кредитом у межах ставки, що передбачена договором, а не подвійну ставку, так як кредитна спілка самовільно, не повідомивши його, вирішила питання про збільшення відсоткової ставки, а тому вимоги позивача у цій частині незаконні. Крім цього, пояснив ОСОБА_1 строк позовної давності щодо стягнення штрафу сплив, а тому позивач безпідставно заявив вимоги про її стягнення. ОСОБА_1 пояснив, що протоколи засідання кредитного комітету оформлені задніми датами, а тому ці протоколи підроблені та їх не можна брати до уваги.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково та пояснила, що повністю підтримує таку позицію, яку висловив ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання, які призначалися 29.05.12 р., 11.06.12 р. не зявився через хворобу, в результаті чого розгляд справи відкладався. Листки непрацездатності суду надані. 30.07.12 р., 09.08.12 р. ОСОБА_3 для розгляду справи не зявився , хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та про причини неявки не повідомив. Розгляд справи було відкладено. 30.08.12 р. ОСОБА_3 надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позову не визнає, однак письмового заперечення щодо цього до суду не надав. 28.09.12 р. та 03.10.12 р. ОСОБА_3 для розгляду справи не зявився, про причини неявки не повідомив, а тому суд визнав, що відповідач ОСОБА_3 не зявляється до суду, затягуючи розгляд справи, що стало підставою вирішення справи за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Зясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, суд рахує, що позов слід задовільнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного бору, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором; за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Під час розгляду справи беззаперечно доведено, що ОСОБА_1, вступивши до кредитної спілки Злагода, 31.03.09 р. уклав договір кредиту № 6076к, відповідно до якого отримав кредитні кошти у сумі 6100 грн., що підтверджується договором та видатковим касовим ордером (а.с. 5, 6, 12).

Відповідно до договорів поруки № П-36 та № П-37 від 31.03.09 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вступивши до членів КС Злагода(а.с.19,20), зобовязалися перед позивачем відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_1 перед позивачем по кредитному договору № 6076к від 31.03.09 р. (а.с. 10,11).

Відповідно до графіку разрахунків (а.с. 7) ОСОБА_1, виконуючи зобовязання, повинен був на кінець кожного місяця, починаючи від 31.03.09 р. до 31.03.10 р. сплачувати основну суму кредиту та відсотки, однак ним було сплачено 31.03.09 р. 15% згідно п. 3.1 умов Договору, а саме 915 грн. на погашення відсотків та після цього, починаючи від 30.04.09 р. до 01.09.09 р. кошти на погашення основного боргу та процентів не сплачувалися, чим було порушено зобовязання щодо умов договору кредиту.

За період порушення зобовязань щодо виконання умов договору кредиту позивачем направлялися повідомлення відповідачам про вжиття заходів щодо погашення заборгованості, що підтверджується листами та поштовими повідомленнями ( а.с. 53-73).

Відповідно до протоколів засідань кредитного комітету №396 від 05.05.09 р.(а.с. 81), №547 від 04.11.09 р. ( а.с. 86), №573 від 04.12.09 р. (а.с. 85) № 49 від 04.03.10 р. (а.с. 83), № 1 від 04.01.11 р. (а.с. 84), № 50 від 04.03.11 р. (а.с. 82), кредит, отриманий ОСОБА_1 визнано кредитом з підвищеним рівнем ризику, що стало підставою збільшення вдвічі процентної ставки, згідно умов кредитного договору.

14.09.909 р. ОСОБА_1 подав до позивача письмову заяву (а.с. 99), в якій просить розробити графік погашення заборгованості, на що отримав дозвіл та періодично став вносити кошти.

Відповідно до графіку розрахунків (а.с.9) ОСОБА_1, починаючи від 14.09.09 р. періодично став вносити кошти, вважаючи, що погашає кредит, однак внесені кошти позивачем зараховувалися на погашення заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом і лише 15.02.10 р. зараховано на погашення основного боргу по кредиту у сумі 243,95 грн. Вказаний графік розрахунків підтверджує, що ОСОБА_1 від 28.02.10 р. повторно припинив сплачувати кошти до 30.12.10 р., утворивши заборгованість про сплаті основного боргу та нарахованих процентів за користування кредитними коштами ( а.с. 9). Сплативши по 1000 грн. 30.12.10 р. та 01.02 11 р., ОСОБА_1 припинив сплачувати заборгованість. Вказані обставини стали підставою нарахування подвійної ставки відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого сума заборгованості зросла, що підтверджується графіком розрахунків (а.с. 9).

Дослідивши докази щодо стягнення із відповідачів на користь позивача витрат за юридичні послуги у сумі 2600 грн., суд вважає, що у такому слід відмовити через те, що позов подано до суду 08 травня 2012 року, однак у звіті (а.с. 26) зазначено, що послуги оплачені 06.10.11 року, що не співпадає в часі. Представник позивача пояснень щодо таких обставин у судовому засіданні не надав. Відповідно до доручень (а.с. 38, 52, 76) у справі приймали участь представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діяли від імені КС Злагода та доказів про те, що вони перебувають у правовідносинах із адвокатською конторою ВЕЖА ППЮФ, на рахунок якої позивач перерахував кошти в сумі 2600 грн. справа не містить.

Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу).

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної даності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Графіком розрахунків (а.с. 9) та поясненням ОСОБА_1 стверджується, що 01.02.11 р. ОСОБА_1 сплатив 1000 грн. боргу, що свідчить про його визнання, а відтак, про переривання позовної давності та її початок заново, починаючи від 01.02.11 р., однак враховуючи, що позов подано 08.05.12 р., то ця обставина свідчить про сплив строку позовної давності щодо стягнення штрафу, а тому в цій частині у задоволенні позову також слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про незаконність нарахування подвійної ставки на нарахування процентів за користування кредитними коштами, так як такі доводи спростовуються п.3.7 Договору кредиту ( а.с. 5), графіком погашення заборгованості (а.с.9) та поясненням ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити частково.

На користь КС Злагода солідарно стягнути із;

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ідент. номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ідент. номер НОМЕР_2), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ідент. номер НОМЕР_3) 16895,02 грн. боргу, з яких основна сума боргу 5856,05 грн. , 11038,97 грн. відсотків за користування кредитними коштами та 214,60 грн. судового збору.

В частині задоволення позову щодо стягнення штрафу у сумі 2440 грн. та витрат на правову допомогу 2600 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя : Сільченко О. В.