АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 22-ц/491/666/12 Головуючий в суді першої
Справа № 2-516/2011 інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2012 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Михайлів Л.В., Соколан Н.О.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на повнолітню дитину у звязку з продовженням навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у теперішній час є студенткою 2 курсу Харківської державної академії культури, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, оскільки заробітної плати позивачки недостатньо для забезпечення потреб дитини. Посилаючись на те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання повнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до закінчення навчання дитини.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, на її користь з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 4 жовтня 2011 року і до досягнення донькою двадцяти трьох років, при цьому відповідно до ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно протягом навчального року без урахування канікул, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд не врахував його матеріальне становище, не звернув увагу, що навчальний процес триває не цілий календарний рік, а також не зазначив період навчального року, за який повинно здійснюватись стягнення.

У своїх запереченнях ОСОБА_2 та ОСОБА_4, кожна окремо, просять апеляційну скаргу відхилити, оскільки вважають її доводи необґрунтованими, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11 вересня 1992 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 листопада 2001 року та від якого мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина є повнолітньою, навчається на денній формі навчання в Харківській державній академії культури на 2-му курсі факультету театрального мистецтва, строк навчання з 1 вересня 2011року по 30 червня 2014 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін, надав їм належну правову оцінку та обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалюючи рішення, суд у відповідності із вимогами ст.. 182 СК України врахував усі обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення), та дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на період навчання дочки, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років, повинен становити 1/4 частину всіх видів його доходів.

Висновки суду підтверджені наявними у справі письмовими доказами про те, що заробітна плата позивача, на утриманні якої перебуває дитина, складає близько 985 грн., в той час як середня заробітна плата відповідача становить близько 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни рішення суду в частині визначення розміру стягнутих судом аліментів.

Так, доводи про те, що позивач звернулась до нього з позовом для отримання коштів для погашення взятого нею кредиту, безпідставні, оскільки відповідачем не надано доказів на їх підтвердження, в той час як згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Натомість, позивачем надано довідку кредитної установи про погашення нею кредитних зобовязань у повному обсязі.

Безпідставними є й посилання відповідача на неврахування судом тривалості навчального процесу та не зазначення періоду навчального року, за який з нього підлягають стягненню аліменти, оскільки в мотивувальній частині рішення судом зазначено, що аліменти підлягають стягненню щомісячно, протягом навчального року, без врахування часу канікул.

Доводи відповідача щодо необхідності виключення періоду канікул є необґрунтованими, оскільки канікули є складовою частиною навчального року і не переривають навчальний процес.

Інші доводи позивача колегія суддів до уваги не сприймає, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України юридичного значення для вирішення справи не мають.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Складення повної ухвали відкладено до 19 березня 2012 року.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: Л.В.Михайлів

Н.О.Соколан