Справа № 401/6735/12
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Завгородньої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення суми боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 07 березня 2011 року між ним та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики на суму 995000 гривень. Згідно з вказаним договором, кошти ОСОБА_2 брала на один рік та зобов'язалася повернути їх у повному обсязі до 07 березня 2012 року.

ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, тому ОСОБА_3 07.03.2011 склав відповідно розписку, відповідно до якої він не заперечував проти отримання дружиною у борг 995000 грн., а також підтвердив, що вказана сума отримана для спільного використання.

До теперішнього часу на кількаразові вимоги відповідачі суму боргу не повернули, від виконання своїх зобов'язань ухиляються, тому ОСОБА_1 просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь суму боргу в розмірі 995000 гривень та понесені витрати по справі.

У судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали суду письмову заяву, якою проти позову не заперечували, просили справу слухати у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 07 березня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики на суму 995000 гривень. Згідно з вказаним договором, кошти ОСОБА_2 брала на один рік та зобов'язалася повернути їх у повному обсязі до 07 березня 2012 року.

ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, тому останній 07.03.2011 склав розписку, відповідно до якої він не заперечував проти отримання дружиною у борг 995000 грн., а також підтвердив, що вказана сума отримана для спільного використання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боргові зобов'язання за договором позики від 07.03.2011 склалися в період знаходження ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_3, який надав згоду на отримання позики, що дає підстави розцінювати отримання цих коштів в інтересах та на потреби сім'ї, як передбачено ч.2 ст.73 СК України, тому стягнення коштів за цим договором необхідно проводити солідарно у повному обсязі з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У зв'язку з тим, що відповідачі до теперішнього часу не повернули позивачу суму боргу, яку вони визнали, у повному розмірі, тому суд вважає стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 995000 гривень 00 копійок, а також понесенні витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3219 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,222 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 995000 (дев'ятсот дев'яносто п'ять тисяч) гривень 00 копійок, а також понесенні витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3219 гривень, а всього 998219 (дев'ятсот дев'яносто вісім тисяч двісті дев'ятнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Б.Подорець