Справа № 2/1416/3630/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 грудня 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСББ «Імпульс», про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач вказує на те, що йому на праві власності на підставі договору міни від 13 грудня 1999 року належить квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстровані він, його донька ОСОБА_4, та її чоловік відповідач ОСОБА_3. Проте останні шість років відповідач у зазначеній квартирі не проживає, оплату за квартиру та комунальні послуги відповідач не здійснює, особистих його речей в квартирі немає. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідача на підставі ст. 405 ЦК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник третьої особи проти позову не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.
Відповідно до ст.. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом.
З матеріалів справи вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1, яка на праві власності на підставі договору міни від 13 грудня 1999 року належить ОСОБА_1, зареєстровані з 25 лютого 2000 року позивач та його донька ОСОБА_4, з 21 лютого 2007 року відповідач ОСОБА_3 чоловік доньки позивача.
Як свідчать матеріали справи, відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі з 2006 року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню в квартиру не приймає.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає протягом останніх шести місяців.
Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 130 по вул. Космонавтів,142 у м. Миколаєві.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська