Справа № 2 3739 /11 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 січня 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» до ОСОБА_2 про розірвання договору найму та виселення,
У вересні 2011 р. ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору найму та виселення.
Позивач вказує на те, що позивачем надано відповідачці ОСОБА_2 з жовтня 2008 року у користування два ліжко-місця в кімнаті № 510 у гуртожитку по вул. Миколаївській,15 у м. Миколаєві. 28 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачкою укладено договір найму житла в гуртожитку № 103/08, а 12 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачкою укладено договір найму житла в гуртожитку строком дії до 12 жовтня 2010 року. Згідно договору відповідачка зобовязалась сплачувати комунальні платежі та плату за житлове приміщення.
Відповідачка свої зобовязання за договором найму по оплаті комунальних послуг та плати за житлове приміщення не виконує, не проживає в гуртожитку з 1 жовтня 2010 року.
Посилаючись на наведене позивач просив розірвати договір найму житла № 85/09 від 12 жовтня 2009 року та висилити відповідачку з кімнати № 510 у гуртожитку по вул. Миколаївській,15 у м. Миколаєві.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.
У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
12 жовтня 2009 року між ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» та ОСОБА_2 було укладено договір № 85/09 користування площею в гуртожитку, за яким в користування ОСОБА_3 передано кімнату № 510 два ліжко-місця строком до 12 жовтня 2010 року на умовах щомісячної оплати за користування жилою площею.
ОСОБА_2 у трудових стосунках з позивачем, якому належить гуртожиток, не перебувала і не перебуває.
Відповідно до п. 2.3.11 договору після закінчення дії цього договору наймач зобовязався переукласти договір на новий термін, або звільнити приміщення, та знятися з реєстраційного обліку.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 із зазначеними умовами договору ознайомлена та була згодна, про що є її особистий підпис.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобовязань не виконує, оплату по квартирній платі не здійснює. Позивачка неодноразово була повідомлена про необхідність погашення заборгованості та про розірвання договору найма приміщення у гуртожитку, а також та необхідність виселення із гуртожитку.
Порядок надання та користування жилою площею у гуртожитках регулюється главою 4 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1981 р. № 208 (далі - Положення), відповідно до яких гуртожитки використовуються для проживання робітників, службовців, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.
Як зазначено вище, відповідачці кімната у гуртожитку була надана не у зв'язку з роботою, а на підставі договору з власником гуртожитку, який за своїм змістом та предметом є договором найму житла. За такого на спірні правовідносини розповсюджуються не норми глави 4 ЖК України та Положення, а глави 59 ЦК України.
Беручі до уваги положення пунктів 1.3.11, 4.1, 4.2 договору найму від 12 жовтня 2009 року та попередження відповідача, договір найму кімнати у гуртожитку між сторонами є розірваним, у зв'язку з чим відпали підстави для користування спірною жилою площею, і відповідач підлягає виселенню відповідно до положень ст. 826 ЦК України без надання іншого житла.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» підлягає частковому задоволенню.
ОСОБА_2 слід висилити з кімнати № 510 гуртожитку ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд», розташованого по вул. Миколаївській, 15 у м. Миколаєві без надання іншого житла.
Що стосується вимог позивача про розірвання договору найму, враховуючи, що дія зазначеного договору закінчилася 12 жовтня 2010 року, такі вимоги є зайвими та не підлягають задоволенню.
Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 37 грн. та судовий збір у розмірі 8,50 грн..
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» до ОСОБА_2 про розірвання договору найму та виселення задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_2 з кімнати № 510 гуртожитку публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд», розташованого по вул. Миколаївській, 15 у м. Миколаєві без надання їй іншого житла
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 8,50 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська