Справа № 2-15/11
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20.02.2012 Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Гуцола В.І.
при секретарі Терлецька О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Бершадського району про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності, визнання права на спадщину, її поділ та стягнення витрат на утримання спільного майна, ,
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 сільської ради Бершадського району про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності, визнання права на спадщину, її поділ та стягнення витрат на утримання спільного майна з тих підстав, що як стверджують, 18 червня 1978 року їхня мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, що підтверджується записом акта про укладання шлюбу № 27. Батьки проживали однією сімєю, вели спільне господарство. В період зареєстрованого шлюбу з 1979 року по 1980 рік батьки побудували житловий будинок і господарські споруди, розташовані в с. Флорино Бершадського району по вул. Хороша, 54. Вони, діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилися: ОСОБА_2 - 09.08.1980 року, ОСОБА_1 - 28.05.1985 року і проживали з батьками в цьому господарстві. 13.11.1999 року мати померла і після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку та відповідну частку господарських будівель, які належали матері на праві спільної власності. Спадкоємцями першої черги за законом були вони, діти, ОСОБА_7, чоловік та ОСОБА_8, мати померлої. Вони і ОСОБА_7 прийняли спадщинуу встановленому законом порядку: вони в ступили у фактичне управляння та володіння спадковим майном, а ОСОБА_7 подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, ОСОБА_8 відмовилася від спадщини на їхню користь. Без їхнього відома ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 сільської ради № 9 від 17.02.2000 року отримав свідоцтво про право власності на цілий житловий будинок від 30 грудня 2000 року, згідно якому йому на праві приватної власності належить цілий житловий будинок за зазначеною адресою, про що їм стало відомо у даний час.
Вважають це рішення та видане на його підставі свідоцтво незаконними, оскільки житловий будинок, розташований в с. Флорино, вул. Хороша 54 був побудований в період з 1979 року по 1980 рік. В 1978 році ОСОБА_9 (батько їхньої матері ОСОБА_6Д.) із земельної ділянки, що була в його користуванні, дав згоду на виділення частини земельної ділянки під забудову своїй дочці ОСОБА_6 і згідно особистого рахунку № 1937 кн. 9 було створено новий двір, суспільна група двору - колгоспна і головою двору була ОСОБА_6, яка у той час працювала в колгоспі ім. Димитрова с. Флорино, і вона отримала дозвіл на забудову житлового будинку, що підтверджується архівною довідкою № 23 від 09.04.2010 року, випискою з протоколу уповноважених колгоспу, копією протоколу № 18 від 28 вересня 1978 року засідання виконкому ОСОБА_4 сільської ради. В 1978 році, згідно записам в кн. 28, рахунок 1937 по вул. Чкалова б/н було закрито і за цим же номером особистого рахунку було відкрито по вул. Хороша, який відноситься до категорії колгоспних дворів. Згідно по-господарської книги № 9, особистий рахунок № 776 за період 1980 року по 1982 рік даний двір по вул. Хороша 54, відносився до категорії колгоспних дворів. ОСОБА_2 народилася 09.08.1980 року та проживала у цьому дворі. Мати ОСОБА_6 в період з 1983 року працювала економістом в колгоспі „Шлях до комунізму" с. Лісниче, що підтверджується довідкою ОСОБА_4 сільради, копією особистого рахунку № 789, довідкою Лісничанської сільської ради. ОСОБА_1 народилася 28.05.1985 року і також проживала у цьому дворі. На підставі ст.ст.120, 123 ЦК України (в редакції 1963 р.) вони, як неповнолітні члени колгоспного двору, розташованого в с.Флорино вул. Хороша 54, набули право власності на частину майна колгоспного двору. Членами колгоспного двору були їхні батьки і вони, двоє дітей, а тому частка кожного із членів двору становить 1/4 частину і є їхньою спільною власністю. Вони не втратили права власності на майно в колгоспному дворі тому, що ОСОБА_1 постійно проживала та до даного часу є членом цього двору, а ОСОБА_2, в 1998 році тимчасово вибула на навчання в Одеський державний медичний університет і закінчила навчання у 2004 році. За зазначених обставин в спірній будівлі їм належить, як членам колгоспного двору, на приватної спільної власності по ј частині житлового будинку та відповідній частці господарських будівель і споруд кожній. Крім того, після смерті матері вони прийняли спадщину і їхня частка у спадковому майні становить ѕ частини житлового будинку та відповідна частка господарських будівель і споруд. Просять визнати частково незаконним свідоцтво про право власності від 30.03.2000 року на цілий житловий будинок, розташований в с.Флорино вул. Хороша 54 та скасувати його в частині права власності ОСОБА_7 на 3/4 його частку, визнати за кожною із них право спільної власності на ј цього будинку за кожною, визнати за ними, як за спадкоємцями ОСОБА_6 право власності на 3/4 частини цього будинку та розділити його, визнавши за ними право власності на весь житловий будинок, а на користь відповідача стягнути компенсацію за належну йому 1/4 частку цього будинку.
В послідуючому позивачі неодноразово змінювали свої позовні вимоги і в остаточному варіанті просять, крім вищенаведених вимог, стягнути з відповідача на їхню користь витрати, понесені ними при виконанні ремонтних робіт, відповідно до частки відповідача у спільному майні в розмірі 3531 грн., оскільки в період з 2005 року по 2007 рік за власні кошти ними було проведено поточний та капітальний ремонт будинку та криниці, а саме: повністю перекритий дах житлового будинку, очищена та облаштована криниця.
Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність та про те, що не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_3, в судове засідання вдруге не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомила, тому суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у її відсутність.
Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради позов визнав, надав заяву про слухання справу у їх відсутність та про те, що позов визнає.
Оскільки позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання двічі не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомила, представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради позов визнав, надав заяву про слухання справу у їх відсутність, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивачі та їх батьки: мати ОСОБА_6, котра померла 13.11.1999 року і батько ОСОБА_7, котрий помер 8.11.2010 року, станом на 15.04.1991 року були членами колгоспного двору, розташованого в с.Флорино Бершадського району Вінницької області по вул. Хорошій 54.
Цей факт підтверджується випискою з по-господарської книги № 9, особистий рахунок № 776 за період 1980 року по 1982 рік, з котрої видно що двір по вул. Хороша 54, в с.Флорино Бершадського району відносився до категорії колгоспних дворів, свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7), з котрого видно що вона народилася 09.08.1980 року, довідкою ОСОБА_4 сільради, копією особистого рахунку № 789, довідкою Лісничанської сільської ради, з котрих видно, що ОСОБА_6 в період з 1983 року працювала економістом в колгоспі с. Лісниче Бершадського району, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6), з котрого видно, що вона народилася 28.05.1985 року, цього факту не заперечує і представник ОСОБА_4 сільської ради.
Відповідно до п.20 Вказівок по веденню по-господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13.04.1979 р. за № 112/5, суспільна група господарства, в котрому проживають працюючі члени колгоспу, незалежно від роду занять голови двору, відноситься до господарств колгоспників.
Відповідно до ст.ст. 120, 123, 126 ЦК України ( в ред. 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних, права на частку в майні колгоспного двору позивачі не втратили.
Тому позивачі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 станом на 15.04.1991 року мали по 1/4 частці у майні колгоспного двору, розташованого в с.Флорино вул.Хороша 54, котре складається із житлового будинку і господарських будівель та споруд.
Після смерті 13.11.1999 року ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належну їй 1/4 частину цього житлового будинку та відповідну частку господарських будівель і споруд.
Спадкоємцями після її смерті були її мати ОСОБА_8, чоловік ОСОБА_7 та діти, позивачі по справі. ОСОБА_8 в шестимісячний строк після відкриття спадщини відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивачів, котрі прийняли спадщину шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадщиною, ОСОБА_7 прийняв спадщину шляхом подачі заяви у нотконтору.
Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємець за законом або заповітом вправі відмовитися від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців.
Оскільки мати спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_8 відмовилася від своєї частки спадщини на користь позивачів, їхня частка у спадковому майні після смерті матерії ОСОБА_6 буде становити по 3/32 частки кожній (1/4 : 4 = 1/16, 1/16 : 2 = 1/32, 1/16 + 1/32 = 3/32).
Відповідач ОСОБА_4 сільська рада рішенням виконкому № 9 від 17.02.2000 року та виданому на його підставі 30.12.2000 року свідоцтвом про право власності на весь житловий будинок, розташований по вул.Хорошій 54 в с.Флорино Бершадського району Вінницької області на імя однієї особи ОСОБА_7 порушила цивільні права позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як співвласників вищевказаного житлового будинку.
Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, можуть бути визнання права, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Тому, виходячи з вищенаведеного, позов у частині визнання частково незаконним рішення, визнання права власності та визнання права власності на спадкове майно суд вважає законним, обгрунтованим і таким що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються особами, котрі беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Оскільки позивачі не довели розмір понесених ними витрат по утриманню спільного майна та можливість розподілу спадкового майна в натурі, позов у цій частині суд вважає необґрунтованим, безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню з вищенаведених мотивів.
На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК України 1963 р., ст.ст. 16, 21, 392 ЦК України 2003 р., керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Бершадського району про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності, визнання права на спадщину, її поділ та стягнення витрат на утримання майна задовольнити частково.
Визнати частково недійсним рішення виконкому ОСОБА_4 сільської ради № 9 від 17.02.2000 року та свідоцтво про право власності на цілий житловий будинок, розташований по вул. Хорошій 54 в с.Флорино Бершадського району Вінницької області, видане 17.02.2000 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Бершадського району на імя ОСОБА_7 в частині права власності ОСОБА_7 на ѕ частини вказаного житлового будинку.
Визнати за ОСОБА_1 право часткової власності на 1/4 частину житлового будинку А загальною площею 72.1 кв. м, житловою площею 59.0 кв.м. та відповідну частку господарських будівель і споруд: веранди а, веранди а-1, літньої кухні Б, веранди б, сарая В, гаража Г, сарая Д, розташованих по вул. Хорошій 54 в с.Флорино Бершадського району Вінницької області.
Визнати за ОСОБА_2 право часткової власності на 1/4 частину житлового будинку А загальною площею 72.1 кв. м, житловою площею 59.0 кв.м. та відповідну частку господарських будівель і споруд: веранди а, веранди а-1, літньої кухні Б, веранди б, сарая В, гаража Г, сарая Д, розташованих по вул. Хорошій 54 в с.Флорино Бершадського району Вінницької області.
Визнати за ОСОБА_1 право часткової власності на 3/32 частину житлового будинку А загальною площею 72.1 кв. м, житловою площею 59.0 кв.м. та відповідну частку господарських будівель і споруд: веранди а, веранди а-1, літньої кухні Б, веранди б, сарая В, гаража Г, сарая Д, розташованих по вул. Хорошій 54 в с.Флорино Бершадського району Вінницької області в порядку спадкування після смерті 13 листопада 1999 року матері ОСОБА_6.
Визнати за ОСОБА_2 право часткової власності на 3/32 частину житлового будинку А загальною площею 72.1 кв. м, житловою площею 59.0 кв.м. та відповідну частку господарських будівель і споруд: веранди а, веранди а-1, літньої кухні Б, веранди б, сарая В, гаража Г, сарая Д, розташованих по вул. Хорошій 54 в с.Флорино Бершадського району Вінницької області в порядку спадкування після смерті 13 листопада 1999 року матері ОСОБА_6.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: