Справа № 2114/9612/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Спічак О.Б.

при секретарі Кирпиченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, про стягнення заборгованості по виплаті аліментів,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по виплаті аліментів посилаючись на те, що на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.04.2003 року ОСОБА_2 зобовязаний виплачувати на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 01.08.1994року, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. В період з 2003 року заборгованість відповідача по аліментам складає 21698,44 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам.

Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, просила стягнути заборгованість по аліментам в розмірі 21698,44 грн.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти стягнення заборгованості, суду пояснив, що аліменти вже стягнуті та законом не передбачене їх повторне стягнення, крім того не погодився з предявленою сумою, оскільки відповідно довідки державного виконавця сума заборгованості значно менша.

Представник відділу ДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні в судовому засіданні пояснила, що на виконанні ДВС знаходиться виконавчий лист щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2. Останній дійсно ухиляється від сплати аліментів. Виконавче провадження не закрите та сума заборгованості буде стягуватися з боржника у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Згідно ст. 10-11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14.04.2003 року відповідач зобовязаний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 01.08.1994року, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 Закону України Про виконавче провадженняпримусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, та відповідно ст. 11 ч. 2 Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення.

Згідно довідки наданої старшим державним виконавцем, ОСОБА_5, (а.с.5) заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.05.2012 року становить 13060,96 гривень.

Статтею 74 Закону України Про виконавче провадженнявстановлено, що порядок стягнення аліментів визначається законом та частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Частиною 10 ст.74 Закону України Про виконавче провадженнявстановлено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

За вищезазначених обставин суд вважає, що позивачка безпідставно звернулась до суду з зазначеним позовом, оскільки розмір ( встановлений ДВС) та наявність заборгованості відповідачем не спростовується, але при задоволенні позову предявленого до суду було б допущено подвійне стягнення однієї суми грошових коштів, оскільки виконання рішення суду, також і у частині стягнення заборгованості по аліментах покладено Законом України Про виконавче провадженняна виконавчу службу.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст..3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу.

Суд приходить до висновку, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її права на отримання аліментів, в тому числі доказів заявленої суми боргу, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 74 Закону України Про виконавче провадження, ст. 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, про стягнення заборгованості по виплаті аліментів відмовити за його необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_6