Справа № 2114/2-4172/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Спічак О.Б.,

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні про стягнення неустойки за прострочення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2011 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що на користь позивачки рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.07.2008 року з відповідача було присуджено стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.04.2008р. В зв'язку з тим, що внаслідок неналежного виконання рішення суду щодо сплати аліментів у відповідача перед позивачкою станом на 01 жовтня 2011 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 4300 грн., представник просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 10000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив, пояснив, що з січня по вересень 2009 року не сплачував аліменти, оскільки проживав з позивачкою та їх дитиною однією сімєю у м. Москва, вони разом вели спільне господарство, а отже дитину забезпечував у добровільному порядку. Крім цього, у нього є дитина від першого шлюбу, яка проживає разом з ним та знаходиться теж на його утриманні.

Представник третьої особи у судовому засіданні поклався на розсуд суду, пояснив, що в діях відповідача не спостережується злісне ухилення від сплати аліментів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.07.2008 року № 2-2827/08 з відповідача на користь позивачки з 21.04.2008р. присуджено стягнення аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист ОСОБА_1 був поданий для примусового виконання 26 серпня 2009 року та на цій підставі в цей же день державним виконавцем своєю постановою було відкрито виконавче провадження, згідно якого з відповідача було розпочато примусове стягнення аліментів на користь позивачки.

Згідно довідки державного виконавця загальний борг по аліментам станом на 01.10.2011 року склав 4300 грн.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом, що вбачається з положення ч.4 ст. 195 СК України.

Пленум ВСУ в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у п. 22 розяснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів станом на 01.10.2011 року проведеного позивачкою пеня за прострочення сплати аліментів складає суму у розмірі 36450 грн. При здійсненні розрахунку позивачка виходила з того, що кожний платіж здійснений відповідачем зараховувався в рахунок погашення заборгованості по аліментам за відповідний місяць, з чим суд погодитись не може.

Так, з довідки державного виконавця вбачається, що заборгованість по аліментам у сумі 4500 грн. виникла за період з січня по вересень 2009 року, тобто до звернення рішення суду до примусового виконання. За 2010 рік у відповідача заборгованості по сплаті аліментів не було, а у 2011 році він має сплатити ще 300 грн. за вересень місяць. Таким чином, відповідач здійснюючи оплату аліментів згідно рішення суду вносив їх в рахунок поточних нарахувань, а не в рахунок погашення заборгованості. Про це він стверджував і в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що у період з січня по вересень 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_3 проживали за однією адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_1. Факт сумісного проживання сторін та їх дитини підтверджується поясненнями ОСОБА_2, поясненнями представника позивачки, щодо проживання сторін за однією адресою з січня по вересень 2009 року, а також письмовою згодою відповідача від 18.11.2008р. якою він надав згоду своїй старшій донці ОСОБА_4 у період з 18.11.2008р. по 18.11.2009р. супроводжувати молодшу доньку ОСОБА_3 з дитячого садку до місця проживання.

Зазначене свідчить про те, що у період сумісного проживання сторін, тобто з січня по вересень 2009 року відповідач добровільно утримував свою доньку, о отже не мав наміру ухилятися від сплати аліментів. Неподання позивачкою рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.07.2008р. № 2-2827/08 до державної виконавчої служби для примусового виконання до вересня 2009 року також підтверджує цей факт, виконавчий лист було видано лише 26.08.2009 року.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у період з січня по вересень 2009 року фактично виконав рішення суду щодо стягнення аліментів добровільно шляхом забезпечення дитини під час проживання разом з нею, що свідчить про відсутність вини особи у виникненні заборгованості по аліментам, а усі наступні нараховані аліменти сплачував своєчасно, у задоволенні позову має бути відмовлено за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 196 СК України, Пленумом ВСУ від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215. 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, про стягнення неустойки за прострочення аліментів відмовити за необґрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_5