АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОСОБА_1

УХВАЛА

18 червня 2012 року. Суддя судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва, ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи за

апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 14

грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_6

ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права на

спадщину, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві,-

встановила:

15 червня 2012 року до Апеляційного суду м. Києва надійшла справа за

позовом ОСОБА_6, ОСОБА_9 до ОСОБА_9

ОСОБА_10 про визнання права на спадщину, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, з апеляційною скаргою представника ОСОБА_3

ОСОБА_11 (не є стороною у справі за указаним позовом), ОСОБА_4, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011

року.

Відповідно до положень процесуального закону право оскарження рішення

надане сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, а також особам, які

не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки ( ч.1

ст.292 ЦПК). Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку

окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 ЦПК України (ч.2

ст.292 ЦПК).

В даному конкретному випадку представник ОСОБА_3, ОСОБА_4,

оскаржує ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2011 року,

якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_9

В.В. стосовно поділу між ними спадкового майна, яке залишилося після смерті

ОСОБА_12 (т.2, а.с.24-25) та закрито провадження у справі.

Ухвала оскаржується з тих підстав, що вона стала правовстановлюючим

документом, так як засвідчила виключні права ОСОБА_6, ОСОБА_9,

ОСОБА_8 на вказане спадкове майно, тобто фактично визнала їх єдиними, хто

має право на отримання майна, що залишилося після смерті ОСОБА_12. Таким

чином, умови затвердженої мирової угоди грубо порушили майнові права та

інтереси ОСОБА_3, яка перебувала у шлюбі із спадкодавцем.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали питання про права чи обовязки

ОСОБА_3., яка не є стороною у даній справі, судом при вирішенні питання

визнання права на спадщину не вирішувались.

З тексту апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що

ОСОБА_3 як дружина претендувала на спадкове майно, що залишилося після

померлого ОСОБА_12 Однак шлюб, що був укладений 29 листопада 2003 року

між ОСОБА_12 та ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про

одруження зроблено запис № 508, визнаний недійсним, тому право на спадкування

у ОСОБА_3 відсутнє. Доказів того, що до спадкової маси включене майно,

яке є власністю ОСОБА_3, суду апеляційної інстанції не надано.

З огляду на викладене немає підстав вважати, що ОСОБА_3 по даному

спору про визнання права на спадщину, є особою, питання про права якої на спірне

майно вирішені судом.

Таким чином, у даній справі ОСОБА_3 не є особою, яка відповідно до процесуального закону наділена правом апеляційного оскарження ухвали суду.

Враховуючи наведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для

відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника

ОСОБА_3, ОСОБА_4, а тому у прийнятті її апеляційної скарги слід

відмовити.

Керуючись ст. 292, 297 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

У прийнятті апеляційної скарги представника ОСОБА_3

ОСОБА_11, ОСОБА_4, на ухвалу Подільського районного суду

м. Києва від 14 грудня 2011 року та у відкритті апеляційного провадження за

указаною апеляційною скаргою відмовити.

Копію цієї ухвали разом із доданими до скарги матеріалами надіслати

ОСОБА_3

Апеляційну скаргу залишити у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з

розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя: Пікуль А.А.