Справа № 401/7430/12
(2/401/3591/12)
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
при секретареві - Пантелєєвій Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, де третя особа четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 13 грудня 2011 року померла рідна донька позивача - ОСОБА_2 (актовий запис про її смерть за №2051 від 26 грудня 2011 р.). На момент її смерті вона в шлюбі не перебувала, дітей не мала, заповіту вона не складала. Після її смерті єдиними спадкоємцями були її батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 На момент смерті донька проживала за іншою адресою - по вул. Путиловській, 26. кв.28, у м. Дніпропетровську.
26 грудня 2011 р. реєстратором АНД відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська до державного реєстру актів цивільного стану було внесено реєстраційний запис про смерть доньки позивача; цього ж дня була отримано у відділу РАЦС свідоцтво про смерть померлої доньки, але в цьому документі було помилково невірно зазначено по батькові померлої: замість «Віталіївна»зазначено «Вікторівна». Також невірно було зазначено по батькові померлої у витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть.
Як зазначається позивачем при зверненні до суду, вражена смертю дитини, позивач не звернула увагу на помилку, адже була пригнічена горем, та лише 03 липня 2012 р. змогла отримати в відділі РАЦС повторне свідоцтво про смерть доньки, в якому було правильно зазначено по батькові померлої. Через два місяці після смерті доньки (21 лютого 2012 року) помер чоловік позивача (ОСОБА_3), який за життя також не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої доньки, та на даний час позивач є єдиною спадкоємицею згідно ст. 1261 ЦК України після смерті моєї доньки. За життя померла донька позивача мала у власності квартиру АДРЕСА_1. Позивач, як спадкоємиця, звернулася з усіма необхідними документами 15 червня 2012 року до нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті доньки, але отримала відмову через те, що надано свідоцтво про смерть доньки, в якому невірно зазначено по батькові померлої доньки.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається на те, що вона була вимушена звертатися до відділу РАЦС за виправленням свідоцтва про смерть доньки у звязку з допущено помилкою у свідоцтві про смерть, через що минув час, та лише 03 липня 2012 р. вона отримала повторне свідоцтво про смерть доньки. Також на те, що позивач є людиною похилого віку, страждає на серйозні захворювання, та численні хвороби також були причиною того, що позивач пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори. Позивач просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.
У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися; позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд повністю задовольнити поданий позов.
За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не зявився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного (за ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється).
Судом було встановлено, що позивач є матірю ОСОБА_2, яка померла 13.12.2011 р.; після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, та позивач є спадкоємцем першої черги (батько померлої ОСОБА_4 помер 21.02.2012 р. та не встиг прийняти спадщину після померлої доньки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Судом було встановлено, що постановою державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 07.07.2012 р. було відмовлено ОСОБА_1Г, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.12.2011 р., оскільки ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Суд погоджується із слушністю доводів позивача щодо поважності причин пропуску строку: допущення помилки при зазначенні прізвища померлої у свідоцтві про смерть (замість «Віталіївна» було зазначено «Вікторівна»), у звязку з чим позивач лише 03.07.2012 р., смерть чоловіка (21.02.2012 р.) після смерті доньки, похилий вік позивача, та вважає, що ці причини є об'єктивними, та для позивача з урахування її віку (позивача є особою 15.12.1938 р.н.) та смертю чоловіка та доньки існували істотні труднощі на вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини.
Таким чином, для суду вбачаються підстави для задоволення заяви та надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю чотири місяці, який, тобто строк, на переконання суду буде достатнім для здійснення позивачем/спадкоємцем своїх прав та обовязків.
Керуючись ст.ст. 11, 15, 212, 214-215 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після померлої 13.12.2011 р. доньки ОСОБА_2 тривалістю чотири місяці.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя