Справа № 1416/7576/12
Номер провадження 2/1416/3293/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у звязку з продовженням навчання в твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_3, яка досягла повноліття, однак навчається на 2 курсі денного контрактного відділу Миколаївського факультету менеджменту та бізнесу Київського університету культури, проживає з нею, потребує матеріальної допомоги батька, проте відповідач в добровільному порядку надавати допомогу не бажає. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 400 грн. щомісячно та зобовязати відповідача сплатити аліменти за попередній період з 01.09.2011 по 01.06.2012 у розмірі 4 702 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказав, що не має можливості сплачувати аліменти.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-ФП № 325477 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з довідкою Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу від 04.09.2012 за № 211 ОСОБА_3 навчається в Миколаївському професійному ліцею торгівлі та ресторанного сервісу з 01.09.2012 та знаходиться на неповному державному забезпеченні, термін закінчення навчального закладу 20.01.2014.

Згідно з довідкою ВП «Миколаївського факультету менеджменту і бізнесу Київського університету культури від 03.09.2012 № 0287 ОСОБА_3 є студенткою заочного контрактного відділу 3 курсу Миколаївського факультету менеджменту і бізнесу Київського університету культури, термін навчання 2 роки з 01.09.2012 до 30.06.2014.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За таких обставин, ОСОБА_3 є повнолітньою донькою відповідача, продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги.

В липні 2012 року ОСОБА_2 звертався до суду з позовом про припинення права на аліменти (справа № 2-1416-2607/2012, яка оглядалась в судовому засіданні). ОСОБА_2 надав довідку про заробітну плату, відповідно до якої він працює на ТОВ «Авто-групп» на посаді водія вантажного автомобіля з окладом 1150 грн. При розгляді справи виявилось, що судом було помилково видано виконавчий лист про стягнення аліментів з 21.04.2011 до 30.06.20015, хоча в рішенні суду зазначено до 30.06.2011.

В запереченнях проти позову від 07.11.2012 відповідач зазначив, що він не може сплачувати аліменти, оскільки не працює, на підтвердження надав копію трудової книжки.

Допитаний 20.11.2012 за його згодою в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що продовжує працювати на тому ж підприємстві тимчасово неофіційно і заробіток складає 2200-2300 грн., також вказав, що сплачує за кредит щомісячно 145 доларів США. Пояснив, що його дружина не працює, на утриманні є дитина. ОСОБА_2 вказав, що буде ще декілька днів працювати а потім його вантажівку продадуть і йому не буде на чому працювати.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 в різних судових засіданнях давав різні пояснення щодо своїх доходів та не надав доказів що не має можливості сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

За змістом ч. 2 ст. 182 СК України її положення щодо мінімального розміру аліментів стосуються дітей, тобто на аліменти для повнолітніх сина або доньки не розповсюджується.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку.

Враховуючи те, що позивач має мінливий дохід, свої реальні доходи не показує (надавав довідку про оклад у 1150 грн., а при цьому сплачував кредит 145 доларів), суд вважає можливим стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує те, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна дитина, матеріальне становище платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Як вбачається з матеріалів справи за період з 01 вересня 2012 року до вересня 2012 року позивач не отримала аліменти у звязку з помилкою допущеною у виконавчому листі, що виявилось лише у вересні 2012 року.

Суд вважає, що аліменти за вказаний період не є заборгованістю, однак керуючись ч. 2 ст. 191 СК України аліменти належить стягнути з 01 вересня 2011 року.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 183, 184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у звязку з продовженням навчання в твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 30 жовтня 1969 р. н., народився м. Горлівка Донецької області, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн., з подальшою індексацією, починаючи з 01 вересня 2011 року до 20 січня 2014 року, але не пізніше, аніж до досягнення донькою двадцятитрирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 214,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв