Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2012 1627/1086/12

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Любицького В.О.,

при секретарі Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання двох дітей, які стягуються з відповідача за рішенням суду на підставі виконавчого листа в примусовому порядку.

В судовому засіданні по розгляду даної справи позивачка змінила позовні вимоги в частині відмови від позову про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах та зменшила суму пені за прострочення сплати аліментів та прохала суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4989 грн. 52 коп. за період з 01.08.2012 року по 21.11.2012 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що відрахування аліментів на користь позивачки на утримання дітей проводяться виконавчою службою через бухгалтерію підприємств, де він працював і в даний час працює. Заборгованість по аліментах і відповідно пеня за прострочення сплати аліментів виникли не з його вини, а по вині державної виконавчої служби, яка невчасно направила виконавчий лист до підприємства на відрахування з його заробітку аліментів. Заборгованість , яка виникла, ним була негайно погашена на наступний день з дня, коли він дізнався про її наявність.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, відповідно до виконавчого листа , виданого Семенівським районним судом Полтавської області 04.02.2011 року , з відповідача по справі на користь позивачки стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Зазначений виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ за місцем роботи відповідача по справі у ВАТ Кременчукгаз, звідки за постановою державного виконавця від 10.05.2011 року про закінчення виконавчого провадження у звязку із зміною місця роботи відповідачем на ЗАТ Семенівський елеваторв смт.Семенівка Полтавської області

Зазначена постанова державного виконавця надійшла до відділу ДВС Семенівського РУЮ в Полтавській області лише 06.08.2011 року і 10.08.2011 року за постановою державного виконавця зазначеного відділу ДВС відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа, який 10.08.2011 року за розпорядженням державного виконавця направлений для відрахування із заробітної плати відповідача аліментів до ЗАТ Семенівський елеватор.

Судом також встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці відповідача, він з 10.03.2011 року звільнений з роботи в ВАТ Кременчукгаз, а 14.03.2011 року прийнятий на роботу в ЗАТ Семенівський елеватор.

За період з березня по серпень 2011 року з відповідача по справі не відраховувалися аліменти на користь позивачки по справі не з вини відповідача. Суд не вбачає в його діях умисних дій , направлених на ухилення від сплати аліментів.

Судом також встановлено, що 27.07.2012 року в той час, коли виконавчий лист не був направлений до відділу ДВС Семенівського РУЮ Полтавської області від Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ відповідач добровільно погасив заборгованість із сплати аліментів, яка виникла в цей період в результаті затримання виконавчих дій не з вини відповідача, в розмірі 2351 грн. 65 коп., що підтверджується відповідною квитанцією та розпискою позивачки по справі.

Судом по справі також встановлено, що відрахування аліментів із заробітку відповідача в ЗАТ Семенівський елеваторпроводиться в розмірі 33,33 % щомісячно, тобто в розмірі, який являється незмінним і залежить від розміру заробітної плати, щомісячно, а саме: в разі меншого заробітку відповідача, ніж необхідно для того, щоб витримувався розмір аліментів на менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягується відповідно 33,33 % заробітку, а не сума не менша, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Зазначене підтверджується звітами ТОВ Семенівський елеватор, де працює відповідач по справі, про щомісячні відрахування аліментів із його заробітку, згідно яких періодично зявляється заборгованість по аліментах в залежності від розміру щомісячної заробітної плати відповідача, яка при збільшенні щомісячної зарплати зменшується або зовсім відсутня звязку з її погашенням за рахунок збільшення відрахувань на аліменти.

При вирішенні справи суд виходить із положень ч.1 ст.196 СК України згідно яких одержувач аліментів маж право на стягнення неустойки ( пені) з платника аліментів при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Відповідно до зазначеної норми закону судом не встановлено вини відповідача у справі у виникненні заборгованості по аліментах, які він сплачує позивачу по справі в примусовому порядку за рішенням суду, в звязку з чим позов не підлягає до задоволення.

У звязку з тим, що позивачка по справі звільнена від сплати судового збору по справах за позовами про стягнення аліментів, а позов не підлягає до задоволення, суд у відповідності до ст.88 ЦПК України відносить судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10,11, 204, 214-215 ЦПК України,

Р І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей.

Судові витрати по справі відсутні.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду через районний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_3Любицький