АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2672/2012 Номер провадження 22-ц/1690/2672/2012Головуючий у 1-й інстанції Сорока К.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Пікуля В.П., Бондаревської С.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава матеріали справи за апеляційною скаргою виконавчого комітету Полтавської міської ради

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 31 травня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «АСКА», треті особи ОСОБА_3, Акціонерне товариство «Страхова компанія «Залізничні шляхи», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 31 травня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4629,57 грн.

В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_2 відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Стягнуто з виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_2 вартість витрат за проведення експертного дослідження в сумі 400 грн. та судові витрати в сумі 67,30 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120 грн.

Стягнуто з виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь держави судові витрати в сумі 40 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, виконавчий комітет Полтавської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, його скасувати та ухвалити нове про відмову у задовленні позову ОСОБА_2

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 20.09.2010 року по вул. Фрунзе у м.Полтаві з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1 сталася ДТП, внаслідок якої транспортний засіб «Шкода Суперб», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав технічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 25.10.2010 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу.

На момент виникненн ДТП ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з виконавчим комітетом Полтьавської міської ради.

Згідно звіту ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 22.09.2010 року вартість матеріального збитку з врахуванням втрати товарної вартості, завданого власнику автомобілю «Шкода Суперб», внаслідок ДТП становить 21 447,28 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку складає 16 817,71 грн. (а.с.30).

Відповідно до страхового полісу №ВС/894 1221 від 30.03.2010 року СК «Залізничні шляхи» прийнято рішення та відшкодовано ОСОБА_2 16 817, 71 грн. збитків.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховиком у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи викладене та те, що витрати, повязані з відновленням товарної вартості автомобіля не входять до переліку витрат, які відшкодовуються страховиком, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сума таких витрат позивачу повинна бути відшкодована виконавчим комітетом Полтавської міської ради, як власником автомобілю НОМЕР_3, з урахуванням 400 грн. сплачених ОСОБА_2 за проведення експертного дослідження.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 31 травня 2012 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Полтавської міської ради - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 31 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

ВІРНО: