У Х В А Л А

Іменем України

справа № 2001/1546/2012

6/2001/48/2012

м. Балаклія
20.03.2012
року

Балаклійський районний суд
Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі:

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
державного виконавця ВДВС
Балаклійського РУЮ Харківської
області, -

в с т а н о в и в:

19.03.2012 року до суду надійшло подання
державного виконавця, погоджене з
начальником ВДВС, в порядку ст.377-1 ЦПК
України про тимчасове обмеження у
виїзді за межі України боржника ОСОБА_1

Подання обґрунтоване тим, що на
виконанні у ВДВС перебуває виконавче
провадження відносно вказаного
боржника про стягнення з нього на
користь УПФУ в Балаклійському районі
1732,80 гривень. Внаслідок невиконання у
добровільному порядку відносно
боржника застосовується примусове
виконання. При виїзді його виїзді за
кордон буде неможливим або ускладненим
виконання рішення.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, клопотания про
розгляд справи за відсутності
представника ВДВС не надано.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Підставою для прийняття відповідного
рішення поданням зазначено положення
ст.377-1 ЦПК України про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень, за правилами
якої в разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, державний виконавець
має право звернутися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника –фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Наявність у боржника ОСОБА_1 перед УПФУ
в Балаклійському районі Харківської
області невиконаних зобов'язань
підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження»державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Однак, державним виконавцем не надано
доказів у підтвердження навмисного
ухилення боржника від виконання
судового рішення в повному обсязі, не
вказано, які перешкоди вчинені з його
боку для проведення виконавчих дій
державному виконавцеві, обґрунтування
ухилення боржника від повного
виконання зобов'язання. Також суду не
надано не надано жодних доказів того,
що боржник мав або має намір залишити
територію України з метою ухилення від
виконання судового рішення про
стягнення заборгованості, його
звернення до відповідних органів з
цього питання, не вказано будь-яких
доводів, що можуть охарактеризувати
особу боржника з негативного боку та
його неналежну процесуальну поведінку,
отримання боржником закордонного
паспорту, а також не вказано жодного
випадку перетинання останнім
державного кордону України.

Таким чином, судом не встановлено
фактів, що ставлять під загрозу питання
примусового виконання судового
рішення та потребують тимчасового
обмеження права виїзду боржника за
межі України.

Тому, з цих підстав подання задоволенню
не підлягає, що не позбавляє державного
виконавця на повторне звернення до
суду з наданням та врахуванням
вищевказаних даних.

На підставі викладеного, керуючись ст.
377-1 ЦПК України,

ст. 6 «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», -

у х в а л и в:

В задоволенні подання відмовити
повністю.

Відповідно до ст.293 ЦПК України ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.М. Стригуненко