Справа № 2-201/12
Провадження № 2/1805/201/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2012 року

Зарічний районний суд м. Суми

в складі головуючого судді - Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Бузової Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: ОСОБА_4, КП СумижитлоСумського міськвиконкому про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулись до суду із позовом та свої вимоги мотивують тим, що 27.04.89 р. між позивачкою ОСОБА_5 та відповідачем був зареєстрований шлюб і після цього її батьки дали згоду на реєстрацію відповідача в їх квартирі АДРЕСА_1. В подальшому шлюб був розірваний. Після народження доньки , 16.11.89 р., ОСОБА_1, остання також була зареєстрована в цій квартирі. Зазначена квартира 2-окімнатна, площею 31,95 кв.м. В звязку із погіршення відносин із відповідачем з 1996 р. він покинув їхню квартиру та перейшов проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 до своєї сестри, коли відповідач пішов з їхньої квартири, він забрав свої особисті речі, частку майна, придбаного в період шлюбу і більш ніколи до квартири не повертався. Припинення подружніх відносин стало підставою для стягнення в 2007 році аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки.

Ніяких перешкод в користуванні жилим приміщенням в квартирі не було. Відповідач не проявляв ніякого інтересу до квартири, не сплачував комунальні платежі . Станом на 01.06.07 р. заборгованість за оплату комунальних платежів склала 9769, 97 гри. Дана заборгованість була сплачена 3-ою особою ОСОБА_4 В,О. при укладанні договору міни квартирами, відповідач втратив право користування жилим приміщенням в зазначеній квартирі, оскільки він перейшов на інше постійне місце проживання і не проживав в квартирі на момент звернення до суду більш ніж 11 років. Його реєстрація в квартирі створювала перешкоди в користуванні нею . Це стало причиною звернення до Зарічного районного суду м. Суми із позовом про визнання його втратившим права користування житловим приміщенням з підстав переходу на інше постійне місце проживання.

На той час суд вирішував їхній позов, в якому вони ставили питання, що постійним місцем проживання ОСОБА_3 є квартира АДРЕСА_2, в якій відповідач проживав із жінкою. Але постійним місцем його проживання є буд. 38-2, по вул. Молодіжній в м. Суми, де він зареєстрований з 2008 року.

Рішенням Зарічного райсуду м. Суми від 08.08.07 р. позов був задоволений і відповідач був визнаний втратившим право користування житловим приміщенням із зазначенням підстав, передбачених ст..ст.71,72 ЖК України.

Після набранням рішенням законної сили ОСОБА_3 03.10.07 р. був знятий з реєстрації в квартирі. 28.11.07 р. згідно рішення Сумської міської ради за ними було визнане право власності на квартиру в рівних частках по 1/2 кожній, 11.12.07 р. вони зареєстрували своє право власності в БТІ. 13.02.08 р. позивачі уклали договір міни квартири із ОСОБА_4 на належну йому квартиру АДРЕСА_3. Таким чином на день здійснення приватизації квартири та її обміну ОСОБА_3 в їхній квартирі не проживав та був визнаний втратившим право користування нею.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 08.04.08 р. рішення Зарічного райсуду м. Суми від 08.08.07 р. було скасоване у звязку із допущеними судом порушеннями норм цивільно-процесуального законодавства, оскільки ними не змінювались підстави позову із ст.. 107 ЖК України на ст. ст. 71,72 ЖК України, а суд самостійно змінив підстави позову та досліджував обставини, передбачені ст. ст.71,72 ЖК України та постановив рішення за цим законом.

Після скасування рішення відповідач звернувся до суду із позовом про визнання свідоцтва про право власності на квартиру, договору міни недійсними та згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.06.11 р. його позовні вимоги були задоволені. На час скасування рішення в звязку із поновленням права ОСОБА_3 на користування спірною квартирою, суттєво порушені їх права та права 3-ої особи, оскільки змушені повертатись до квартир, якими користувались

до укладання договору міни. Їхні житлові умови значно змінились на краще, а 3-ою собою проведений капітальний ремонт Їхньої колишньої квартири, в результаті чого значно збільшилась її площа та ОСОБА_4 добудував 2-гий поверх в квартирі.

В звязку із суттєвим порушенням їх прав з боку ОСОБА_3 вважають за необхідне звернутись до суду із позовом про визнання його таким, що втратив право користування квартирою № 2 по пров. Прокофєва, 12 в м. Суми на день приватизації її 28.11.07 р. та на день укладання договору міни квартирами 13.02.08 р. в звязку із переходом на інше постійне місце проживання, однак у судовому засіданні уточнили свої вимоги та просять визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 2 по пров. Прокофєва, 12 в м. Суми з 03.09.2007 р. по 06.03.2008 р., з підстав його відсутності в місці постійного проживання понад 6 місяців, так як відповідач добровільно покинув квартиру, втратив до неї інтерес, не проживав без поважних причин, не користувався нею, не сплачував комунальні платежі та поновити строк звернення до суду, так як ОСОБА_2 отримала травму та тривалий час хворіла.

Відповідач заперечує проти позову та вважає, що позивачі безпідставно не пускали його до квартири та в подальшому зняли його з реєстрації, уклали договір міни спірної квартири та приватизували.

3-ті особи не зявились у судове засідання, про дату та час розгляду справи сповіщені належним чином .

Суд, заслухав учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 71 ЖК України … При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.. 72 ЖК України …визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1989 року та мають доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. 15.05.2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шлюб розірвали.

Рішенням Зарічного райсуду м. Суми від 08 серпня 2007 року визнано ОСОБА_3 втратившим право на житло, а саме квартиру № 2 по проїзду Прокофєва 12 м. Суми, де останній був зареєстрований з 12.08.1988 року. З даним позовом до суду звернулась ОСОБА_2.

ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 08.04.2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Зарічного райсуду м. Суми від 08 серпня 2007 року скасовано та ухвалене нове рішення у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено, та зазначено, що не підтверджується обрання відповідачем іншого постійного місця проживання, а відтак , втрати інтересу до спірного житла та позивачкою не доведено, що відповідач вибув на інше постійне місце проживання та утворення там сімї.

Дане рішення суду набрало законної сили.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2007 року квартира № 2 по проїзду Прокофєва 12 м. Суми належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 ? частка, ОСОБА_1 ? частка.

Згідно рішення Сумської міської ради від 28.11.07 р. за позивачами було визнане право власності на квартиру в рівних частках по 1/2 кожній

Згідно з витягу КП СМБТІ№ 180007771 06.03.08 р. позивачі зареєстрували своє право власності в БТІ.

Відповідно до договору міни від 13.02.08 р. між позивачами ОСОБА_6, ОСОБА_5 та третьою особою ОСОБА_4 укладений договір міни на належну йому квартиру АДРЕСА_3.

Відповідач звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсною приватизацію, скасувати свідоцтво про право власності на житло, усунути перешкоди в користуванні квартирою, скасувати як незаконний договір міни між ОСОБА_4, ОСОБА_2

Валентинівною, ОСОБА_1 квартири № 2 по проїзду Прокофєва 12 м. Суми. Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_1 усунути перешкоди у

здійсненні права проживання та користування житлом, заборони втручання у право вільного проживання та користування житлом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2011 року визнано незаконним та скасувано договір міни квартири за адресою АДРЕСА_4 від 13 лютого 2008 року укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Визнано недійсною приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_4.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло на квартиру за адресою АДРЕСА_4.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів з розгляду справ цивільного судочинства апеляційного суду Сумської області від 14.12.2011 р. рішення Зарічного райсуду м. Суми від 20.06.2011 р. було змінене та заначено, що визнати незаконною приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_4 та визнати нечинним свідоцтво про право власності на житло на квартиру за адресою АДРЕСА_4.

Визнано недійсним договір міни укладений 13.02.2008 р. між ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Таким чином з матеріалів справи слідує, що той спірний період, який зазначають позивачі, що відповідач не проживав, свідчить про те, що він не мав можливості проживати, так як був позов у суді до відповідача одного із позивачів, який вирішувався у суді, а в подальшому позивачі, яким було відомо про те, що у суді є справа про визнання відповідача втратившим право на житло, що існує спір, не попередив відповідача вирішили питання про приватизацію квартири, та уклали договір міни. Необхідно поновити строк звернення до суду позивачам, так як дійно ОСОБА_2, відповідно до довідки лікаря мала травму, проходила курс лікуваня, та в суді є ряд позовних заяв, які вирішувались у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст.. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачі не надали суду доказів того, що відповідач не проживав у квартирі без поважних причин понад шість місяців. Дійсно по справі було допитано ряд свідків, які підтверджували факт, що відповідач у період, зазначений позивачами не проживав, однак як свідчать матеріали справи відповідач не проживав бо був спір між стронами, який роглядався у суді певний час . Тому необхідно поновити позивачам строк звернення до суду.

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 71-72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.. 257 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити строк звернення до суду.

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 26 серпня 2012 року.

Суддя Н.Г. Прокудіна