Справа № 2-1463/11
(2/401/464/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2012 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Пантелєєвій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис»та Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр міста», де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсною довіреності та договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0.0600 га за загальнодержавним кадастровим номером :01:558:0010, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка № 116-5. 06 квітня 2010 року позивач отримав повідомлення №169 від Публічного Акціонерного товариства Акціонерний банк «Базис»в особі Дніпропетровського регіонального відділення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання з вимогою в 30-денний термін погасити частину заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр міста»за кредитним договором №1207/Ю від 07 грудня 2007 року, забезпечену іпотекою на загальну суму 323 016,00 грн. Із вищевказаного повідомлення позивачу стало відомо, що згідно кредитного договору №1207/Ю від 07 грудня 2007 року та всіх додаткових угод до нього відповідач-2 надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр міста»кредит в сумі 6 235 000 грн. з граничним терміном користування 06 грудня 2010 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Центр міста»між Публічним Акціонерним Товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис»і нібито позивачем в особі відповідача-1 (ОСОБА_2О.), яка діяла на підставі довіреності, посвідченої 01 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за №1188, був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №0212/і від 12.02.2008 р., предметом якого є належна позивачу земельна ділянка площею 0,0600 га, що розташована : за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка № 116-Б.

За умовами п.1.1 договору іпотеки № 0212/і від 12.02.2008 р. предмет іпотеки є забезпеченням виконання зобов'язань ТОВ «Центр міста»в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені та інше, його оціночна вартість становить 323 016 грн.; відповідно до умов п.п.3.3.3, 3.3.4 договору іпотеки від 12.02.2008 р. передбачено, що у випадку порушення ТОВ «Центр міста» будь-якої з умов кредитного договору, відповідач-2 (Публічне Акціонерне Товариство «Акціонерний комерційний банк «Базис»в особі Дніпропетровського регіонального відділення) вправі вимагати від позивача дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки або звернути предмет іпотеки в свою власність в рахунок виконання основного зобовязання або від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Всупереч умовам кредитного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр міста»належним чином не виконує свої зобовязання за кредитним договором, а саме: порушує графік припустимої заборгованості і не сплачує проценти. Загальна сума заборгованості на теперішній час становить 8 354 924 грн. 59 коп., що дало відповідачу-2 можливість вимагати від позивача погасити частину заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр міста»за кредитним договором № 1207/Ю від 07 грудня 2007 року, забезпечену іпотекою на загальну суму 323 016,00 грн. У випадку невиконання вимог повідомлення №169 від 06 квітня 2010 року відповідач-2 Публічне Акціонерне Товариство «Акціонерний комерційний банк «Базис»в особі Дніпропетровського регіонального відділення може на свій розсуд звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису з подальшою реалізацією належної позивачеві земельної ділянки державною виконавчою службою або до суду для примусового стягнення заборгованості, забезпеченої іпотекою, або скористатися будь-якими іншими правами щодо реалізації майна, наданого в іпотеку.

Позивачем зазначається, що він ніколи не надавав будь-яких довіреностей стосовно розпорядження належною йому земельною ділянкою (ані відповідачам, ані будь-кому іншому); підпис в вищенаведеній довіреності від 01 лютого 2008 року виконаний іншою особою від імені ОСОБА_1, а тому є підробленим.

Позивачем зазначається, що він не страждає і ніколи не страждав на будь-які психічні захворювання, усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, на земельній ділянці він почав будівництво житлового будинку, в якому має намір проживати, тому ніколи не мав намірів продавати земельну ділянку. В ТОВ «Центр міста»позивач ніколи не працював, не є його співвласником, засновником або керівником, тому надавати належне позивачу в іпотеку для забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Центр міста»перед Публічним Акціонерним Товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис»він ніколи не збирався. Таким чином, довіреність від імені ОСОБА_1 (позивача), посвідчена 01 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрована в реєстрі за №1188, є недійсною; на підставі підробленої довіреності відповідач-1 (ОСОБА_2О.) від імені позивача незаконно уклала нотаріально посвідчений договір іпотеки №0212-1/і від 12.02.2008 р., предметом якого є належна позивачу земельна ділянка площею 0.0600 га, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка № 116-Б.

Підставу позову становлять приписи ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При укладанні договору іпотеки №0212-1/і від 12.02.2008 р. вищенаведені вимоги Цивільного кодексу України дотримані не були. Недотримання в момент укладання угоди сторонами вищенаведених вимог ст. 203 ЦК України є підставою для визнання судом угоди недійсною згідно ч. 1 ст.215 ЦК України, оскільки при укладанні договору іпотеки були суттєво порушені права позивача та охоронювані законом його інтереси.

Зазначене й стало приводом для цього звернення до суду та заявлення у позові вимоги про визнання недійсною довіреності, яка видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 01 лютого 2008 року та посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстрована в реєстрі за №1188), про визнання недійсним договір іпотеки №'0212-1/і від 12.02.2008 р., який укладений між Публічним Акціонерним Товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис»в особі Дніпропетровського регіонального відділення, та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_1, на підставі довіреності, посвідченої 01 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за №1188, предметом якого є земельна ділянка площею 0.0600 га, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка № 316-Б.

Позивач та його представник за довіреністю повністю підтримали вимоги позову повністю, просили суд задовольнити їх повністю.

Відповідач -1 не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; відповідач 2 не визнав вимоги позову повністю, наголошував на тому, що підписи від імені ОСОБА_1 у довіреності від 01.02.2008 р. та у договорі іпотеки №0212-1/і від 12.02.2008 р. виконані ОСОБА_1

Заслухав пояснення позивача, його представника, представника відповідача 2 та представника третьої особи (представник просив відмовити в задоволенні позову повністю), та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, згідно зі змістом яких зміст правочину не має суперечити ЦК України, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей; недійсним також є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Судом було встановлено, що 01.02.2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №1188 була посвідчена довіреність: як свідчить зміст довіреності ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_6 (мовою довіреності) «бути моїм повноправним представником в усіх державних та недержаних органах та установах, установах банків, в органах нотаріату, органах місцевого самоврядування по питанням, повязаним із з приватизацією на моє імя земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка, буд. 116 «б» (сто шістнадцять б), отримати ОСОБА_7 на право власності на згадану земельну ділянку, надалі розпоряджатися, продати, обміняти, здати в оренду, передати в іпотеку вищезазначену земельну ділянку …».

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 зазначеного вище кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На переконання суду, позивач виконав обовязок доказування, надав докази відповідно до ст. 57-59 ЦПК України, у звязку з чим є слушними доводи позивача з приводу наявності підстав для визнання недійсності зазначеної вище довіреності, оскільки дана довіреність не була підписна ОСОБА_1 Так, відповідно до висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи №674, який був складений 26.07.2012 р., підпис від імені ОСОБА_1 у другому примірнику довіреності від 01.02.2008 р. від імені ОСОБА_1, розташований в рядку «Підпис:____ ОСОБА_1М.»- виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 (штучний збивальний фактор).

Разом з тим, відповідно до зазначеного висновку підпис від імені ОСОБА_1 у другому примірнику довіреності від 08.02.2008 р. від імені ОСОБА_1, розташований в рядку «Підпис:____ ОСОБА_1М.»- виконано не ОСОБА_1, а іншою особою або з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1, або із застосуванням такого технічного прийому, як зрисовування на просвіт (штучний збивальний фактор). За наведених вище обставин відсутні підстави для твердження про те, що волевиявлення ОСОБА_1, як учасника правочину, було вільним і відповідати внутрішній волі, тому в частині визнання недійсною довіреності від 01.02.2008 р., яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за №1188, позов підлягає задоволенню (вимога про визнання недійсною довіреності від 08.2.2008 р. заявлена в позові не була /ст. 11 ЦПК/).

Водночас, судом враховується, що відповідач ОСОБА_8 не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання заперечень проти позову, не виконала ухвалу суду зобовязання надати експертові для проведення експертизи оригінали довіреностей від 01.02.2008 р. та від 08.02.2008 р., не зважаючи на те, що їй були розяснені положення ст. 146 ЦПК України, зокрема, про те, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, у звязку з чим судові експертизи були проведені на підставі других примірників довіреностей (від 01.02.2008 р. та від 08.02.2008 р.). За наведених вище обставин та з урахуванням п. 37 глави 3 розділу 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5, згідно зі змістом якого документи, у яких викладено зміст правочинів, що нотаріально посвідчуються, подаються нотаріусом не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у справах державної

нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Усі примірники підписуються учасниками правочину.

Посвідчувальний напис вчиняється на всіх примірниках правочину, для суду вбачаються підстави для захисту порушених прав позивача в обраний останнім спосіб. Разом з тим, з приводу вимоги позову про визнання неійднсим договору іпотеки №0212-1/і від 12.02.2008 р., який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис»в особі Дніпропетровського регіонального відділення та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 01.02.2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та яка зареєстрована в реєстрі за №1188, предметом якого є земельна ділянка, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка, №116-Б), то оскільки задоволення даної вимоги позову є похідним від задоволення вимоги позову про визнання недійсною довіреності від 01.02.2008 р., для суду й вбачаються підстави й для визнання недійсним договору іпотеки №0212-1/і від 12.02.2008 р., зазначеного вище (ч. 2 та ч. 3 ст. 237 ЦК, ч. 1 ст. 238 ЦК).

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсною довіреність від 01.02.2008 р., яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі за №1188.

Визнати недійсним договір іпотеки №0212-1/і від 12.02.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Базис»в особі Дніпропетровського регіонального відділення та ОСОБА_2, яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 01.02.2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та яка зареєстрована в реєстрі за №1188, предметом якого є земельна ділянка, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка, №116-Б.

Стягнути з ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис»та Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр міста»в дохід держави судовий збір в розмірі по 35 грн. 76 коп. з кожного окремо.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя