Справа № 22ц-2190/3153/2012 Головуючий в 1 інстанції
ОСОБА_1
Категорія 20 Доповідач Фурман Т.Г.
Ухвала

іменем України

2012 року жовтня місяця 30 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Пузанової Л.В.

Суддів: Фурман Т.Г., Чиркової К.Г.

при секретарі: Красношапка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про встановлення нікчемності договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2007 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці площею 0. 25 га по вул.. Спортивній, в с. Малі Копані Голопристанського району Херсонської області.

В лютому 2008 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Малокопанівської сільської ради Голопристанського району, третя особа - ВАТ Ім.. Кірова в особі ліквідатора ОСОБА_4 про витребування у ОСОБА_2 обєкту незавершеного будівництва, що розташований зазначеною вище адресою.

В червні 2008 року позивачка доповнила свій позов вимогою про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малокопанівської сільської ради № 69 від 28 листопада 2007 року про визнання та оформлення права власності на спірний обєкт нерухомості за ОСОБА_2 та видане Малокопанівською сільською радою на підставі цього рішення свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 652999 від 18.12.2007 року.

В січні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства ім.. Кірова в особі ліквідатора ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку укладений 07 вересня 2007 року між ним та відповідачем.

Ухвалою від 27.01.2009 року суд обєднав позови в одне провадження.

В березні 2009 року ОСОБА_3 доповнила заявлені позовні вимоги і просила визнати незаконним та скасувати рішення Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 25 від 25 квітня 2007 року про оформлення права власності на спірний будинок за ВАТ ім. Кірова.

Ухвалою суду від 06.05.2009 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства ім.. Кірова в особі ліквідатора ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку від 07 вересня 2007 року закрито з підстав передбачених п. 7 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 травня 2009 року у задоволенні заявлених ОСОБА_3 вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14 липня 2009 року, яке набрало чинності, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 травня 2009 року скасоване і ухвалене нове, яким визнано незаконними та скасовані рішення Малокопанівської сільської ради № 25 від 25 квітня 2007 року, рішення № 69 від 28 листопада 2007 року та свідоцтво про право власності на житловий будинок № 22-а по вул.. Спортивній в с. Малі Копані Голопристанського району Херсонської області, видане 18 грудня 2007 року на імя ОСОБА_2

Рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, про витребування майна із чужого незаконного володіння, зобовязання звільнити та не продовжувати розбудову направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

06 вересня 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину, зазначаючи, що 07 вересня 2007 року між ВАТ ім.. Кірова в особі ліквідатора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу спірного недобудованого житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0, 25 га по вул.. Спортивній,22-а в с. Малі Копані Голопристанського району Херсонської області.

Посилаючись на те, що зазначений договір купівлі-продажу не відповідає вимогам закону, а саме ст.. 13,92, ч. 1,2,4 ст. 203, 655-657 ЦК України, оскільки укладений в простій письмовій формі без його нотаріального посвідчення особою, яка не мала відповідних повноважень, позивачка просила встановити нікчемність зазначеного правочину.

Ухвалою від 04 січня 2012 року суд обєднав позови в одне провадження.

В процесі розгляду справи суд ухвалою від 01.03.2011 року та ухвалою від 28 серпня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, зобовязання звільнити та не продовжувати розбудову та про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва залишив без розгляду.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2012 року постановлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити нікчемність договору купівлі-продажу від 07 вересня 2007 року, укладеного між ВАТ ім. Кірова в особі ліквідатора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо об'єкту незавершеного будівництва (недобудованого житлового будинку), розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га по вул.. Спортивній 22-а в селі Малі Копані Голопристанського району Херсонської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове яким відмовити у задоволенні заявлених вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 доводи апелянта не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, правильність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що з 07 травня 1976 року по 09 червня 2002 року ОСОБА_3 працювала у радгоспі-заводі ім. Кірова.

У 1988 році за розпорядженням директора радгоспу ОСОБА_3 було надано у користування земельну ділянку площею 0,40 га по вул.. Спортивній, 40-а для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується довідкою Малокопанівської сільради від 08 липня 2010 року № 2-14/217.

Відповідний наказ був виданий директором радгосп-заводу ім. Кірова 27 лютого 1990 року за № 38, згідно якого були виділені земельні ділянки під забудову, в тому числі в розмірі 40 га по вул.. Спортивній у зв'язку з початком будівництва жилих будинків для спеціалістів підприємства.

За рішенням Малокопанівської сільської ради №26 від 23 травня 1996 року позивачці у приватну власність передано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,25 га, яка розташована в межах села Малі Копані по вул.. Спортивній.

11 листопада 1997 року рішенням Малокопанівської сільської ради за №68, позивачці надано у власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, площею 0,25 га в с. Малі Копані по вул.. Спортивній 40-а.

Рішенням №104 від 24.12.2003 року сільська рада ще раз підтвердила свої попередні рішення про надання позивачці у власність зазначених земельних ділянок.

Вказані вище рішення сільради стосуються саме ділянки по вул.. спортивна,22-а, що підтверджується довідкою сільради від 08 липня 2010 року № 2-14/217.

З 1990 року на вказаних земельних ділянках, які є суміжними, почалось будівництво житлового будинку, що обліковувався в бухгалтерському обліку радгосп-заводу ім. Кірова за інвентарним номером 228, як будинок ОСОБА_3

Відповідно наказу Фонду Держмайна України по Херсонській області №259 від 25 березня 1998 року радгосп-завод ім.. Кірова Голопристанського району був реорганізований у ВАТ ім. Кірова.

Цим же наказом був затверджений план приватизації підприємства, на підставі якого Фонд держмайна України передав ВАТ ім.. Кірова державне майно згідно акту приймання-передачі від 19.11.1998 року за №325.

Згідно п. 3.3. вказаного акту від 19.11.1998 року та п. 6.3. плану приватизації до статутного фонду ВАТ ім.. Кірова не увійшли об'єкти незавершеного будівництва, щодо яких встановлено особливий режим приватизації, до яких відноситься і житловий будинок " ОСОБА_3Г." під №228.

У всіх приватизаційних документах ВАТ ім.. Кірова, Фонд Регіонального відділення Фонду Держмайна України по Херсонській області визначає спірний об'єкт, як "об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку ОСОБА_3 №228".

02 квітня 2004 року Постановою господарського суду Херсонської області по справі №5/10-Б було визнано відкрите акціонерне товариство ім. Кірова банкрутом та відносно нього було відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно розпорядження про визнання складу ліквідаційної маси банкрута -ВАТ ім. Кірова від 15.02.2006 року включено до складу ліквідаційної маси майнові активи банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання, в тому числі і спірний недобудований житловий будинок.

На підставі рішення виконавчого комітету Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №25 від 25.04.2007 року за ВАТ ім. Кірова оформлено право власності на вищевказаний недобудований житловий будинок.

07 вересня 2007 року на товарній біржі "Українська універсальна товарна біржа" відбулися біржові торги щодо продажу недобудованого житлового будинку.

Відповідно до протоколу біржових торгів за №2/070907 від 07.09.07 року, переможцем даних торгів та відповідно покупцем вищевказаного майна став ОСОБА_2

На підставі вказаного протоколу, 07.09.2007 року між ВАТ ім.. Кірова в особі ліквідатора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу спірного майна, який по акту прийому-передачі від 07.09.2007 року був переданий покупцеві.

Рішенням виконавчого комітету Малокопанівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 28.11.2007 року за №69 було оформлено право власності на житловий будинок по вул.. Спортивній,22-а в с. Малі Копані за ОСОБА_2

На підставі вказаного рішення 18.12.2007 року на ім'я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14.07.2009 року ,яке набрало чинності, рішення Малокопанівської сільської ради №25 від 25.04.2007 року та №69 від 28.11.2007 року визнані незаконними та скасовані, а також скасоване свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул.. Спортивній,22-а в с. Малі Копані, видане 18.12.2007 року ОСОБА_2

Крім того, рішенням Малокопанівської сільської ради за №236 від 26.10.2007 року ОСОБА_2 було відмовлено в передачі у власність земельної ділянки в розмірі 0,15 га по вул.. Спортивній,22-а, у зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка була надана у власність ОСОБА_3

Статтею 203 ЦК України передбачено, що правочин має вчинятись у формі, встановленій законом (ч. 4).

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно п. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до п. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 Постанови № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Як вбачається з матеріалів справи договір купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництва від 07 вересня 2007 року укладений в простій письмовій формі без його нотаріального посвідчення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що оспорений правочин є нікчемним відповідно до вимог закону оскільки його недійсність встановлена законом -ст. ст. 215, 220, 657 ЦК України та у звязку із тим, що укладаючи договір купівлі-продажу від 07 вересня 2007 року від імені ВАТ ім. Кірова, ліквідатор діяв поза межами цивільної дієздатності ВАТ ім. Кірова, у порушення ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4,5 Постанови № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

З підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Оскільки оспорений правочин безпосередньо порушує майнові права позивачки щодо об'єкту незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці, яка була виділена їй під будівництво більше як 20 років назад і відносно даного об'єкту існує спір, так, як позивачка посилається, що останній будувався частково за її особисті кошти, що дає їй підстави для набуття права власності на нього, та зважаючи на те, що відповідач не визнає нікчемність договору, не дивлячись на те, що рішенням суду визнано недійсними свідоцтво про право власності на спірний об'єкт нерухомості та рішення сільської ради про його передачу у власність відповідачу, і надалі вважає себе власником зазначеної нерухомості, колегія суддів вважає, що за наявності існування спору щодо нікчемності та дійсності вчиненого 07.09.2007 року правочину стосовно об'єкту нерухомості заявлені вимоги є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу", якою передбачено, що угоди зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню та укладений ним договір на сьогоднішній день є дійсним, є неправильними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Положення ст. 656, 657 ЦК України спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Тобто, правові норми, закріплені цими статтями, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу" закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржовою. В зв'язку з чим, положення вказаної статті по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна мають загальний характер. Тому, при вирішенні питання щодо форми договору відчуження об'єкту нерухомості слід застосовувати положення ст. 656, 657 ЦК України, а не ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу".

Посилання відповідача на те, що умови договору купівлі-продажу ним виконанні в повному обсязі, не мають значення для вирішення питання щодо встановлення нікчемності правочину, так як це важливо лише при застосуванні наслідків нікчемності правочину, однак позивач не порушив такого питання перед судом, а відповідач з відповідною заявою не звертався.

Таким чином висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: