Справа №2-о-57/1529/12
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2012 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А. П.,

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1В.М. звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 червня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_2, про що було зроблено відповідний актовий запис за №178. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вказує, що їх шлюб розпався півтора роки тому. 12.01.2011 року ОСОБА_2 був засуджений Татарбунарським районним судом Одеської області за ст.309 ч.2 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в Одеській виправній колонії №14. В звязку з вищенаведеним, позивачка вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, подальше життя та збереження сімї вважає неможливим, а тому просить розірвати їх шлюб у судовому порядку.

Заявниця в судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги, викладені в заяві про розірвання шлюбу, підтримує в повному обсязі.

Зацікавлена особа, ОСОБА_2 надав до суду належним чином завірену заяву, згідно якої згоден на розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу(а.с.6) видно, що 19 червня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що було зроблено відповідний актовий запис за №178. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Московченко».

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Керуючись ст.ст. 15,58-60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.112 Сімейного Кодексу України, п.8 ст.235 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 19 червня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що було зроблено відповідний актовий запис за №178.

При розірванні шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Московченко».

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави при реєстрації розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 17 гривень, ОСОБА_2 від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан