Справа № 2201/577/2012
Провадження № 2/2201/226/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2012 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ДАВИДЮКА О.І.

при секретарі: ДЕМЯНЮК Н.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи начальника відділу державної РАЦС Білогірського районного управління юстиції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогіря цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції, Білогірська державна нотаріальна контора про встановлення факту визнання батьківства, визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту визнання батьківства, надання додаткового строку для прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті їх батька ДЗИЦЮКА М.Д., померлого 28 травня 2010 року, у вигляді житлового будинку № 7 (в минулому № 11) по вул.Будьонного смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6 з 1955 року проживали у цивільному шлюбі, від якого 27 червня 1956 року народився він, позивач, а оскільки на час його народження батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, то в актовому записі про його народження в графі «батько» запис відсутній. В позовній заяві вказує, що в 1958 році батьки зареєстрували шлюб, вели спільне господарство, побудували будинок, виховували його та сестру ОСОБА_2. Батько називав його сином, а він його батьком. Після смерті батька відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок № 7 (в минулому № 11) по вул.Будьонного смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області, однак він не може реалізувати своє спадкове право на прийняття спадщини без встановлення факту визнання батьківства, продовження строку для прийняття спадщини та визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, яке отримала його сестра ОСОБА_2, відповідач по справі, недійсним. Просить суд визнати той факт, що ОСОБА_6 є його батьком, зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до його актового запису про народження, визначити додатковий строк для прийняття спадщини та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 частково змінила позовні вимоги свого довірителя, підтримала їх та пояснила, що позивач ОСОБА_4 не може реалізувати свої спадкові права на спадщину після смерті батька ДЗИЦЮКА М.Д., оскільки законодавчо не встановлені родинні відносини між ними, а спадщину прийняла та нотаріально оформила відповідач по справі ОСОБА_2, а тому просила суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4, визнати ДЗИЦЮКА М.Д. його батьком, зобовязати відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження її довірителя, визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 7 ( в минулому № 11) по вул.Будьонного смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що позивач ОСОБА_4 та вона є братом та сестрою по материнській лінії, а ОСОБА_6 є лише її батьком і не є батьком позивача, а його батьком є ОСОБА_7, хоча підтвердила той факт, що позивач звертався до її батька із словами «папа», «тато». Вважає себе єдиною спадкоємицею, хто може претендувати на майно батька, оскільки батько до дня своєї смерті проживав біля неї, вона його доглядала, після смерті похоронила його, відбула усі поминальні обіди за власний рахунок, а позивач лише був присутній на похороні. Просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції ОСОБА_3 пояснила, що актовий запис про народження ОСОБА_4 не містить відомостей про батьківство, оскільки на момент його народження його мати не перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Представник третьої особи Білогірська державна нотаріальна контора про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з'явилася, надала в судове засідання належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи після смерті ДЗИЦЮКА М.Д.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8, сестра померлого ДЗИЦЮКА М.Д., пояснила, що вона є рідною сестрою померлого ДЗИЦЮКА М.Д., а Толік (позивач по справі ОСОБА_4М.) є його рідним сином.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 пояснив, що знає сімю КУНИЦЬКИХ, є їхнім односельцем, памятає як померлий ОСОБА_6 приїхав на роботу в смт.Ямпіль ще в 1955 році і разом працював на одній роботі з ОСОБА_5, підтримував з нею дружні відносини, знає, що пізніше вони зійшлися як подружжя.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10, дружина позивача, пояснила, що з 1979 року по 1994 року перебувала в шлюбі та проживала із позивачем в його сімї як невістка. Показала, що мати позивача ОСОБА_5 їй розповідала, що вони з свекром ДЗИЦЮКОМ М.Д. зійшлися ще в 1955 році після того як він після армії приїхав на роботу в смт.Ямпіль і жили подружнім життям в громадянському шлюбі. За час її проживання в сімї чоловіка вона завжди чула як свекор ОСОБА_6 звертався до її чоловіка із словами «син», а він до нього «тато».

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона приїздила в гості до своєї сестри в смт.Ямпіль, яка проживала по сусідству із сімєю КУНИЦЬКИХ, була знайома зі всіма її членами та ріднею. Показала, що була присутня при тому як померлий ОСОБА_6 приходив до сестри із маленьким хлопчиком, якого завжди називав сином, піклувався про нього, звертався до нього із ласкою, щиро про нього відзивався як про свого рідного сина.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_6 до дня своєї смерті перебував у відповідача ОСОБА_2, вона його доглядала, похоронила. Вказала, що за життя, коли ОСОБА_6 проживав у доньки, він їй говорив, що Толік не його син, він його бив та виганяв з хати, а тому він змушений жити у сестри.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановлені батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

За змістом ч. 2 п. 1 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України суд встановлює факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 народився 27 червня 1956 року в смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області і відповідно до актового запису про його народження № 21 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану його матірю є ОСОБА_5, а в графі «батько» запис про батьківство відсутній.

З актового запису про шлюб № 3, вчиненим виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради депутатів трудящих, вбачається, що ОСОБА_5 вступила в шлюб з ДЗИЦЮКОМ М.Д. в січні 1958 року, тобто після народження позивача ОСОБА_4

Факт смерті ДЗИЦЮКА М.Д. підтверджується актовим записом про смерть № 34, вчиненим Ямпільською селищною радою Білогірського району Хмельницької області від 29 травня 2010 року, з якого встановлено, що ОСОБА_6 помер 28 травня 2010 року в смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

Згідно довідки Ямпільської селищної ради Білогірського району від 29 травня 2012 року № 930 вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 4 (1958 1960 р.р.) в господарстві № 366 проживали голова сімї ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, внук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, внучка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5 та брат зятя ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6

Згідно копії цієї ж погосподарської книги за 1958 1960 роки, яка належним чином завірена секретарем Ямпільської селищної ради, встановлено, що померлий ОСОБА_6 був членом сімї господарського двору ОСОБА_13 і згідно записів рядка № 12 прибув на роботу в смт.Ямпіль 03 червня 1955 року, тобто ще за рік до народження позивача ОСОБА_4

Судом встановлено, що у військовому квитку серії НК № 3433377 та обліково-послужній карточці до нього, що належать позивачу, а оригінали оглянуті та досліджені в судовому засіданні, батьком позивача ОСОБА_4 записаний ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Із фотознімків та запису на одному із них датованого 31 липням 1955 року, оригінали яких оглянуті та дослідженні в судовому засіданні, судом встановлено, що померлий ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримували дружні відносини ще задовго до народження позивача ОСОБА_4, а з фотознімку чоловіка з дітьми встановлено, що це є померлий ОСОБА_6 з позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 в ранньому їх дитинстві, про що в судовому засіданні підтвердила та не заперечувала відповідач по справі.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що батьком позивача є громадянин ОСОБА_7, так як ці твердження відповідача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показаннями свідків, записами оглянутої та дослідженої в судовому засіданні Домової книги, даними якої встановлено, що громадянин ОСОБА_7 був прописаний в господарстві матері позивача ОСОБА_5 з 29 грудня 1954 року та виписаний з господарства 09 травня 1955 року, тобто за більш як 13 місяців до народження позивача ОСОБА_4, довідкою Ямпільської селищної ради Білогірського району від 07 травня 2012 року № 154, оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи № 2201/505/2012, із змісту якої витікає, що з погосподарських книг за 1950 1955 роки господарства ОСОБА_13 відомості про громадянина ОСОБА_7 відсутні.

За таких обставин суд знаходить, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт батьківства в тому, що померлий ОСОБА_6 являється батьком ОСОБА_4 і встановлення цього факту має для позивача правове значення, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що померлий ОСОБА_6 на день своєї смерті фактично проживав із відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Ямпільської селищної ради Білогірського району від 10 червня 2010 року № 1473, показаннями свідка ОСОБА_12

Як встановлено у судовому засіданні зазначений шестимісячний термін подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини позивачем ОСОБА_4 пропущено з поважних, оскільки його права та обовязки як спадкоємця виникають з моменту встановлення щодо нього факту батьківства ДЗИЦЮКА М.Д.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 задовго до смерті ДЗИЦЮКА М.Д. захворів на цукровий діабет, хворів ним і на час відкриття спадщини, є інсулінозалежним, потребував та потребує постійного стаціонарного лікування, 30 травня 2012 року позивачу ампутовано нижню кінцівку ноги, що унеможливлювало його вчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив із поважної причини, а відповідач ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, не визнає позов в цій частині, що розцінюється судом як відсутність її згоди на подання ОСОБА_4 до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ДЗИЦЮКА М.Д.

Що стосується решти позовних вимог ОСОБА_4 в частині скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на імя відповідача ОСОБА_2, то суд вважає, що в даній частині позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно оглянутих та досліджених в судовому засіданні належним чином завірених матеріалів спадкової та інвентаризаційної справи, спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ДЗИЦЮКА М.Д. та власником будинку № 11 по вул.Будьонного смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області є його донька ОСОБА_2

Відповідно до роз'яснень наданих в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визнаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дадуть згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Тобто, вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не відповідають встановленим способам захисту прав, обумовлених ст. 4 ЦПК України. Крім того, позивач ще не прийняв спадщину, а тому він позбавлений права звертатися до суду за захистом тих прав, які йому ще не належать (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Отже, раніше видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_2 у зв'язку з встановленням факту визнання батьківства та визначенням для позивача ОСОБА_4 додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини визнавати недійсним передчасно, а тому в задоволенні вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно відмовити.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України підлягають скасуванню заходи, вжиті ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2012 року, якою накладено арешт на житловий будинок № 11 по вул.Будьонного смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, районний суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції, Білогірська державна нотаріальна контора про встановлення факту визнання батьківства, визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним задовольнити частково.

Встановити факт визнання батьківства ДЗИЦЮКОМ ОСОБА_16, який помер 28 травня 2010 року в смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9.

Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9 із зазначенням в графі «Батько» ОСОБА_6.

Визначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_9 додатковий строк у три місяці після вступу рішення в законну силу для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ДЗИЦЮКА ОСОБА_16, який помер 28 травня 2010 року в смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2012 року, якою накладено арешт на житловий будинок № 11 по вул.Будьонного смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Давидюк