Номер провадження: 22-ц/1590/9600/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - Банк) на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 травня 2012 року,

встановила:

У лютому 2012 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому вказало, що ОСОБА_4 порушує договірні обовязки з повернення кредиту, сплаті процентів за кредитним договором № OD33RX08970124 від 04.11.06 р. (далі Кредитний договір) про надання кредиту у сумі 1 818,25 грн., під 24,0% річних, строком - до 05.11.07 р..

Станом на 23.11.11 р. загальна заборгованість складає 29 953,85 грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом 1 818,30 грн.; - заборгованість за процентами за користування кредитом 11 160,47 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 294,60 грн.; - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 14 772,92 грн.; - штраф (фіксована частина ) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 1 402,56 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, Банк просив стягнути з ОСОБА_4: 1) заборгованість за кредитним договором № OD33RX08970124 від 04.11.06 р. у розмірі 29 953,85 грн.; 2) судові витрати у розмірі 299,54 грн..

Представник Банку в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Банк суду заяву про підтримку позову в повному обсязі та розгляд справи за відсутності їх представника. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв клопотань суду не надав.

За згодою позивача справа розглянута у заочному порядку.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.05.12 р. позовні вимоги Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку: 1) заборгованість за кредитним договором OD33RX08970124 від 04.11.06 р. у розмірі 3 636,60 грн.; 2) судовий збір в сумі 214,60 грн..

В апеляційній скарзі Банк оскаржує рішення в частині визначення суми боргу. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині змінити, стягнувши на користь Банку заборгованість у повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленим, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 625, 631, 1048 1050, 1054 ЦК України) та процесуального (ст. 213 ЦПК України) права.

Представник Банку в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Банк надав суду заяву про залишення позову без розгляду.

ОСОБА_4 письмових заперечень на скаргу не надав. В судовому засіданні вважав необхідним рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Банку. Посилався на те, що він погасив борг, про що Банк надав йому відповідну довідку.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову Банку, суд першої інстанції, виходив з того, що кредит надано на суму 1 818,25 грн.. Банком заявлені вимоги про стягнення 29 953,85 грн., що значно перевищує розмір збитків позивача. Таким чином, суд дійшов висновку про зменшення розміру неустойки у звязку з перевищення розміру збитків та стягнення з відповідача на користь позивача суми, що не перевищує розмір збитків, а саме 1 1818,30грн. х 2 = 3 636,60 грн. (а. с. 26).

Колегія суддів вважає, що погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, такого висновку він дійшов з порушенням вищевказаних норм процесуального та норм матеріального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

Статті 213, 214 ЦПК вимагають від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Під час ухвалення рішення вирішити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 до ухвалення рішення судом першої інстанції перерахував гроші Банку (а. с. 59, 67 - 69). Після чого Банк надав ОСОБА_4 довідку (а. с. 60) про те, що заборгованість за кредитним договором № OD33RX08970124 від 04.11.06 р. відсутня. Кредит погашено.

Відсутність ОСОБА_4 в судовому засіданні під час ухвалення заочного рішення перешкоджало останньому надати докази сплати грошей.

Між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав свій договірний обовязок з повернення суми кредиту. Підстави для задоволення позову Банку відсутні.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи щодо стягнення боргу за кредитним договором, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 травня 2012 року - скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості повністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_3