АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2- 334/ 2011р. Головуючий 1 інст.-Колодяжная І.М.
Провадження 22-ц/2090/647/2012
Категорія: житлові доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.., ОСОБА_1,

при секретарі Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суд м. Харкова від 31 травня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, з урахуванням його уточнень, до ОСОБА_2 про визначення порядку користування та здійснення переобладнання за рахунок сторін квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вказана квартира належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі. На підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.09.2008 року позивачу належить 5/12 частини спірної квартири. Відповідачці належить 7/12 частин спірної квартири. Між ним та відповідачкою склалися конфліктні ситуації, не досягнуто згоди щодо визначення порядку користування квартирою, у зв "язку з чим він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Посилалися на те, що запропоновані висновком судової будівельно-технічної експертизи варіанти порядку користування спірною квартирою грубо порушують права відповідачки.

Рішенням Комінтернівського районного суд м. Харкова від 31 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Вирішено визначити порядок користування квартирою № 45 в будинку № 14-А по вул. Танкопія в місті Харкові відповідно до другого варіанту розподілу квартири:

Виділити співвласнику ОСОБА_3 на його ідеальну частку 5/12 частин квартири в його індивідуальне користування наступні приміщення: коридор „1", площею 4,2 кв.м., туалет „2", площею 1,1 кв.м., ванна кімната „З", площею 2,1 кв.м., кухня „4", площею 5,5 кв.м., житлова кімната „6", площею 12,9 кв.м., вбудована шафа „7", площею 0,3 кв.м., вбудована шафа „8", площею 0,4 кв.м., частину житлової кімнати „5", площею 1,8 кв.м.

Виділити співвласнику ОСОБА_2 на ідеальну частку 7/12 частини квартири в індивідуальне користування наступні приміщення: коридор „1", площею 4,2 кв.м., туалет „2", площею 1,1 кв.м., ванна кімната „З", площею 2,1 кв.м., кухня „4", площею 5,5 кв.м., частина житлової кімнати „5", площею 15,1 кв.м., частина житлової кімнати „ 5 ", площею 1,8 кв.м., балкон, площею 0,9 кв.м.

Провести переобладнання спірної квартири співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступним чином: 1) улаштувати перегородку в приміщенні „5", розділивши на приміщення „5 "площею 15,1 кв.м. та приміщення „9" площею 1,8 кв.м.; 2) улаштувати дверний проріз між приміщеннями „5" та „9"; 3) використовувати приміщення „9" як коридор загального користування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати за проведення судово-технічної будівельної експертизи у розмірі 1548 (одна тисяча п"ятсот сорок вісім) грн., сплачений судовий збір у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) грн., а всього 1593 (одна тисяча п "ятсот дев "яносто три) грн. 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж докази, що і в суді першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції..

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать, що спірною є двокімнатна квартира площею 29,8 кв.м., розташована за адресою в місті Харкові по вул Танкопія АДРЕСА_2. Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 16 березня 1999 року, видане Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Харківської міської рад

Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2008 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 5/12 частини вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4. ОСОБА_2 належить 7/12 частин вказаної квартири : 6/12 частин на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.03.1999 р. і ? частина на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.09.2008 р.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що такий варіант стосовно поділу квартири відповідає закону, та найбільш повно враховує інтереси та потреби всіх співвласників.

Однак з такими висновками не можна погодитись, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального права й процесуального права.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, а якщо домовленість не досягнута - в судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Матеріали справи свідчать, що на ідеальну частку ОСОБА_2 у праві власності на спірну квартиру припадає 17,4 кв. м. житлової площі. На ідеальну частку відповідача 12,4 кв.м. житлової площі.

Відповідно до висновку судово-технічної будівельної експертизи ХНДІСЄ ім. Бокаріуса за № 5661 від 17.08.2010 року запропоновано два варіанти порядку користування квартирою № 45 в будинку № 14-А по вул. Танкопія в місті Харков.

Як вважає відповідач ОСОБА_2 обидва варіанти порушують її житлові права та права власника приватного житла.

Із матеріалів справи вбачається, що за другим варіантом експертизи, який обрав суд, ОСОБА_2 виділяється приміщень менше покладеного на ідеальну частку на 1,9 кв.м. У цьому варіанті виділена їй житлова кімната «5» зменшена для утворення коридору площею 1,8 кв. м. Як вказала ОСОБА_2 зазначені зменшення є для неї значними , порушують її права власника та становлять її у гірше, ніж другого співвласника, положення. Зазначене заперечується діючим законодавством.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що будинок, в якому знаходиться спірна квартира находиться у введенні Комінтернівської районної адміністрації Харківської міської ради, але її дозволу на переобладнання квартири не отримано.

Також для проведення переобладнання квартири позивач повинний був надати судові відповідний робочий проект будівельних робіт, узгоджений з дозволяючими службами м. Харкова та Комінтернівського району.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення витрат за надану юридичну допомогу у сумі 4000 грн., оскільки представником позивача не надано відповідний розрахунок.

Також районним судом правильно зазначено, що вимога ОСОБА_3 про здійснення переобладнання квартири за рахунок сторін по справі в рівних частках не підлягає задоволенню, оскільки судове рішення є результатом розгляду спору на підставі чинного правового регулювання, а тому прийняття рішення наперед може суперечити волі законодавчого органу щодо внесення змін до законодавства, яке по іншому може регулювати спірні правовідносини.

В цих частинах вказане рішення судова колегія залишає без змін.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

В зв»язку з наведеним судова колегія апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольняє.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 травня 2011 року змінює, скасувавши його в частині визначення порядку користування спірною квартирою та стягнення з ОСОБА_2 судових витрат та витрат за проведення судово- технічної будівельної експертизи в сумі 1548 грн. та відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 травня 2011 року змінити., скасувавши його в частині визначення порядку користування спірною квартирою та стягнення з ОСОБА_2 судових витрат та витрат за проведення судово- технічної будівельної експертизи в сумі 1548 грн..

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою № 45 в будинку № 14-А по вул. Танкопія в місті Харкові відповідно до другого варіанту розподілу квартири.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення витрат за проведення судово- технічної будівельної експертизи в сумі 1548 грн.. та судових витрат- судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: