Справа № 0823/191/2012
У Х В А Л А

"20" квітня 2012 р. смт Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву Комунального закладу Бердянська загальноосвітня школа-інтернат І-III ступенівЗапорізької обласної ради м. Бердянськ (далі - КЗ Бердянська ЗОШ) в особі директора ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі - Вишнюватська сільська рада), третя особа - орган опіки та піклування Розівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - орган опіки та піклування Розівської РДА) про визнання права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на земельну ділянку (пай) та зобов'язання видати дублікати державних актів на право власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2012 року директор КЗ Бердянська ОСОБА_5 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулась із зазначеним позовом до суду, в якому вказала, що з 27 жовтня 2010 року в їхньому закладі виховується та перебуває на повному держаному забезпеченні малолітня ОСОБА_2, батьки якої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - померли. Після смерті батьків малолітньої ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді, зокрема, земельних ділянок, які розташовані на території Вишнюватської сільської ради. Директор КЗ Бердянська ОСОБА_5 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття малолітньою ОСОБА_2 спадщини, яка відкрилася після смерті її батьків. Однак, нотаріус відмовив у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки спадкодавців, а саме, державних актів, які було загублено. За таких обставин позивач прохає суд визнати за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки, зобов'язавши Розівську РДА видати дублікати отриманих раніше померлими державних актів на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява, серед інших вимог, повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; наявність підстав для звільнення від доказування.

Вказані вимоги закону позивачем при складанні позовної заяви не виконані належним чином.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Вже на стадії предявлення позову позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при предявленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Так, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли у 2007 та 2010 роках відповідно. За життя кожний з них окремо отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташовані на території Вишнюватської сільської ради Запорізької області.

Як вказав позивач, малолітня ОСОБА_2 через свого представника звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батьків, однак реалізувати своє право на отримання спадщини не мала можливості у зв'язку із втратою державних актів на право власності на земельну ділянку.

При цьому, позивачем не зазначено коли саме звернулась до нотаріуса малолітня ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, а також чи було нотаріусом винесене письмове рішення (постанова) про відмову у вчиненні нотаріальної дії з цього приводу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на таке.

Згідно п.п.1.6 п.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22 червня 2009 року №325 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за №735/16751 (далі - Інструкція), державні акти на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою заповнюються у двох примірниках, один з яких видасться землевласнику або землекористувачу, а інший, з нанесеною у лівому верхньому кутку першої сторінки відміткою архівнийта відповідною документацією із землеустрою, залишається на зберіганні відповідно у Головному управлінні Держкомзему у місті Києві, місті Севастополі, управлінні (відділі) Держкомзему у районі (місті), міжрайонному, міжміському, міськрайонному управління (відділі) Держкомзему.

А відповідно до п.п.4.11 п.4 цієї ж Інструкції, новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребовування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до Закону України Про нотаріат.

З огляду на викладене, вбачається, що позивач не мотивував наявність зазначеного у заяві спору, що, на думку суду, може свідчити про відсутність спору як такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна. Позивач у заяві, серед інших вимог, просить визнати право власності на земельні ділянки, тобто ця вимога має матеріальний характер, однак ціна позову в заяві взагалі не вказана.

Також, позивач повинен зазначити в позовній заяві до кого пред'являється позов, тобто хто е зобов'язаною стороною за його позовом. В поданому до суду позові відповідачем зазначено Вишнюватську сільську раду, однак будь-яких вимог до вказаної особи позивачем не пред'явлено. Навпаки, одна з вимог стосується зобов'язання Розівської РДА видати дублікати отриманих раніше померлими державних актів, хоча вказана особа відповідачем не зазначена.

Вищевикладені обставини залишились поза увагою позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до положень статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільні правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Таким чином, померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть мати цивільної правоздатності, а вимога позивача про визнання за померлими права власності на певне майно не може мати місця.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. З 01 листопада 2011 року набув чинності Закон України Про судовий збір, яким визначені розміри судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати. Натомість, позивач не додав до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору. Порушив питання про звільнення його від сплати судового збору, але таке прохання ґрунтується на положеннях Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 Про державне мито, яке не регулює порядок звільнення від сплати саме судового збору.

За таких обставин, суд позивачеві пропонується надати до суду позовну заяву та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, складену та підписану згідно з вимогами цивільно-процесуального закону, з урахуванням виявлених недоліків.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального закладу Бердянська загальноосвітня школа-інтернат І-III ступенівЗапорізької обласної ради м. Бердянськ в особі директора ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області, третя особа - орган опіки та піклування Розівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на земельну ділянку (пай) та зобов'язання видати дублікати державних актів на право власності на земельні ділянки, - залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви надати позивачу строк в межах 3 (трьох) днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Кущ