АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2708/2012 Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Лобова О.А.

Суддів : Акопян В.І., Петренка В.М.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 травня 2012 року

за поданням державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 травня 2012 року подання державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право виїзду за межі України до повного виконання нею зобовязань.

Ухвалу суду направлено на виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби 01034, м.Київ, вул.Володимирська,26 ~ для виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця. Вказувала, що з 2000 року фактично проживає в Туреччині, разом з чоловіком та дітьми, оскільки підприємницьку діяльність здійснює на території України та Туреччини, що є єдиним джерелом прибутку, то обмеження її у праві виїзду за межі України призведе до неможливості виконання рішення суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 32297599/26 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2874, виданого 12.04.2012 р.

Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області про стягнення зАбдулазізоглу ОСОБА_5 заборгованості в за договором позики в сумі 7977 доларів США,100 грн., та судові витрати в сумі 649 грн., витрати на ІТЗ -120 грн.

23.04.2012 року відкрито виконавче провадження, копії постанов за вих. № 15241 направлено сторонам.

Станом на день постановлення даної ухвали рішення суду повністю не виконано. Також встановлено, що ОСОБА_2 з 2000 року фактично проживає в Туреччині, разом з чоловіком та дітьми, ОСОБА_2 Тімуром, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно міжнародного свідоцтва про укладення шлюбу від 06.07.2006 р. в службі реєстрації шлюбів р-ну К.Чекмедже (Туреччина) зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 07.02.1996 р. ОСОБА_2 зареєстрована виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області як фізична особа-підприємець. Підприємницьку діяльність здійснює на території України та Туреччини, що є єдиним джерелом прибутку. Майна на території України не має.

Колегія суддів приходить до висновку, що обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України протирічить ст.ст. 7,9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Україною 27.02.1991 р. згідно якої кожна дитина має право на піклування своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, оскільки таке обмеження призведе до порушення прав дітей ОСОБА_2, які будуть позбавлені материнського піклування.

Крім того, п.18.ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України. Матеріали справи не містять доказів про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, навпаки, згідно квитанції № ПН8717від13.06.2012 року відповідачкою сплачено 2500 грн. в рахунок погашення частини боргу.

До того ж оскільки ОСОБА_2 підприємницьку діяльність здійснює на території України та Туреччини, що є єдиним джерелом прибутку, то обмеження її у праві виїзду за межі України призведе до неможливості виконання рішення суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали та постановлення в цій частині нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 травня 2012 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.А. Лобов

Судді: В.І. Акопян

ОСОБА_9