БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1507/1196/12
Провадження № 2/1507/457/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2012 року, м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Бачур А.В.,

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кубей»про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 07.05.2012 року звернулася до суду з названим позовом (а.с.1), який згодом уточнила (а.с.46) та просить постановити рішення яким стягнути з відповідача заробітну плату за період з 26.09.2008 року по 23.10.2008 року у розмірі 666.66 гривен, моральну шкоду у розмірі 2 000 гривен та витрати на правову допомогу.

Свої вимоги, позивачка мотивує тим, що з 1967 року вона була членом колгоспу імені Калініна, на теперішній час СВК «Кубей», працювала бухгалтером розрахункового відділу з окладом заробітної плати 700.00 гривен на місяць. 06.10.2008 року була звільнена, проте з цією датою позивачка не згодна, оскільки подавала заяву про надання відпустки в період з 24.10. 2008 року по 24.11.2008 року з подальшим звільненням з 25 листопада 2008 року. В звязку з чим відповідач не здійснив виплату заробітної плати за період з 26.09.2008 року по 23.10.2008 рік, табель обліку робочого часу був заповнений та зданий до бухгалтерії, проте в наступному знищений та нарахування заробітної плати не здійснено.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні та надала пояснення з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник позивачки підтримав доводи позивачки, просив їх задовольнити. В судове засідання 06.07.2012 року - не прибув.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивачка 22.01.2008 року звернулася до правління СВК «Кубей»з заявою про звільнення з займаної посади та переведення в асоційовані члени кооперативу. Названа заява була розглянута на засіданні правління 12.03.2008 року та прийнято рішення про звільнення позивачки з займаної посади 30.09.2008 року, в звязку з необхідністю підготовки документів розрахункового відділу та передачі справ новопризначеному спеціалісту. Правлінням було враховано той факт, що позивачка має намір в серпні місяці (час виділенні землі в натурі) вийти зі складу СВК з земельним та майновим паєм по строку звільнення з займаної посади 30.09.2008 року, з чим позивачка погодилася та продовжувала працювати. 13.08.2008 року позивачка повторно звернулася до правління з заявою про вихід з членів СВК і виділення земельної ділянки, яка була розглянута на засіданні правління СВК «Кубей»14.08.2012 року та задоволена. В жовтні 2008 року позивачці нарахована та виплачена компенсація за невикористану відпустку згідно зі ст. 23 Закону «Про відпустки»за 14 днів 2007 року та 18 днів 2008 року, всього 32 дні на суму 641.00 гривня (а.с.11). З цих підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 і ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачка після закінчення навчання в Ананьївському сільськогосподарському технікумі, де вона навчалась за направленням колгоспу імені Калініна була прийнята на роботу з жовтня 1974 року як член колгоспного двору (без заяви про прийняття на роботу та без наказу) (а.с.25).

Колгосп імені Калініна був реорганізований в КСП «Кубей», протокол № 1 від 01.01.1993 року, КСП «Кубей»був реорганізований в СВК «Кубей», протокол № 1 від 29.01.2000 року (а.с.27).

Позивачка 22.01.2008 року звернулася до правління СВК «Кубей»з заявою про звільнення з займаної посади і переведення в асоційовані члени (а.с.15).

Вказана заява була розглянута на засіданні правління 12.03.2008 року та прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади 30.09.2008 року в звязку з необхідністю підготовки документів розрахункового відділу та передачі новопризначеному спеціалісту (а.с.16).

13.08.2008 року позивачка повторно звернулася до правління СВК «Кубей»з заявою про вихід з членів СВК і виділення земельного паю (а.с.20).

На засіданні правління СВК «Кубей»від 14.08.2008 року (протокол № 7) були розглянуті та задоволені заяви громадян, в тому числі і ОСОБА_1 про виділення земельних паїв в натурі (а.с.22).

06.10.2008 року наказом № 100 була звільнена з займаної посади по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.24) згідно рішення правління Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кубей»від 12 березня 2008, протокол № 1 (а.с.16, 54).

Наведене підтверджується копією трудової книжки позивачки (а.с.4-6), довідками відповідача (а.с.25, 26, 27, 39), письмовими запереченнями (а.с.11), поясненнями представника відповідача, табелями обліку робочого часу за вересень - листопад 2008 року (а.с.12-13).

Згідно додатку до особового рахунку за 2008 рік на ОСОБА_1, звітів по записах журналів розрахунків за жовтень 2008 року, позивачка отримала заробітну плату за вересень-жовтень 2008 року та компенсацію за невикористану відпустку (а.с.17, 18, 19, 48, 49, 56-65).

Трудову книжку позивачка отримала в грудні 2008 року. Наведене підтверджується поясненнями сторін.

Управлінням праці та соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації Одеської області надано матеріали перевірки звернення ОСОБА_1 з питання виплати заробітної плати за жовтень 2008 року та заробітної плати за час відпустки з 24.10.2008 року по 24.11.2008 рік. За результатами перевірки порушень з боку СВК «Кубей» з приводу виплати заробітної плати позивачці - виявлено не було (а.с.66-76).

Згідно п.81 статуту Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кубей», затвердженого загальними зборами членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кубей», протокол № 1 від 12.02.2005 року, членство в кооперативу припиняється у разі добровільного виходу з кооперативу, припинення трудової участі в діяльності кооперативу (а.с.30-35).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці»заробітна плата, це є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

З досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що позивачка була звільнена 06.10.2008 року, наказ № 100. (а.с.4-6, 24, 54). За відпрацьований час їй була нарахована заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку (а.с.12-13, 17, 18, 48, 49, 56-65, 66-76). Таким чином порушень з боку відповідача судом виявлено не було.

Позивачка не оскаржувала, а ні дату звільнення, а ні підстави і порядок звільнення, а ні запис в трудовій книжці. Наказ СВК «Кубей»№ 100 від 06.10.2008 року про звільнення ОСОБА_1, запис в трудовій книжці - є чинними на час розгляду справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, головний бухгалтер СВК «Кубей»суду пояснила, що позивачка була звільнена згідно поданої заяви від 22.01.2008 року та рішення засідання правління СВК «Кубей»від 12.03.2008 року, протокол № 1 та виведена із членів кооперативу в асоційовані члени. Позивачці була нарахована заробітна плата за відпрацьований час та компенсація за невикористану відпустку. Проте позивачка брала в господарстві натурпродукцію та мала заборгованість, яка перевищувала нараховану заробітну плату на 92.34 гривні. В звязку з наявністю заборгованості була затримка звільнення позивачки з 01.10.2008 року по 06.10.2008 року Позивачка добровільно погасила заборгованість 06.01.2009 року.

Показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 суд розцінює критично, оскільки свідки достовірно не повідомили суду з яких підстав позивачка була звільнена, які і коли саме документи нею були подані в бухгалтерію і чому вони вважають, що її звільнення є незаконним. Щодо предмету спору, невиплати заробітної плати позивачці, свідки ніяких свідчень, що мали б значення для розгляду справи по суті спору - не надали.

Таким чином враховуючи, що позивачка була звільнена 06.10.2008 року, отримала заробітну плату за відпрацьований час, отримала компенсацію за невикористану відпуску, то її права порушені не була. Позивачка не вправі вимагати заробітну плату за час коли вона не працювала, тобто була вже звільнена.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Тобто, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

При розгляді зазначеної справи судом не було встановлено та позивачем не було доведено, що законні права позивачки з приводу не виплати їй заробітної плати були порушені.

З огляду на викладене суд вважає, що позов є необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 10, 11, 15, 60, 131, 209, 212-215, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Кубей»про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Кодінцева С.В.