Справа № 2-3320/11
РІШЕННЯ

іменем України

12.04.2012 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Скотаря А.Ю.;

при секретарі Аліївій А.Я.;

за участю представника позивача ОСОБА_1;

за участю представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Харківського національного університету будівництва та архітектури до ОСОБА_3, третя особа: Міністерство освіти і науки, молоді та спорту, -

ВСТАНОВИВ:

Харківський державний технічний університет будівництва та архітектури, правонаступником якого є Харківський національний університет будівництва та архітектури (далі Університет), звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що 01.09.2004 між ним і ОСОБА_3 укладено угоду № 49 за яким останній отримав державний цільовий кредит на здобуття освіти в розмірі 5075,00 грн. У 2008 році відповідач закінчив навчання в Університеті і повинен починаючи з 01.07.2009 повертати кредитні кошти щорічно в розмірі 1/15 частини суми кредиту, але умови Договору не виконує і станом на 01.02.2011 виникла заборгованість, яка з урахуванням 3% річних, пені та індексу інфляції склала 1245,79 грн.

Позивач просить стягнути виниклу заборгованість та судові витрати з відповідача.

В наступному позивачем шляхом подання уточненого позову позовні вимоги збільшено до 1947,85 грн.

В суді представник позивача, який окрім того представляє інтереси третьої особи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та дав пояснення відповідно до викладених в позові обставин.

Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав письмову заяву, і пояснив, що до теперішнього часу відповідач працює у державному секторі, про що щорічно надає довідки позивачеві, і відповідно до умов Договору не повинен повертати кредит.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно угоди № 49 від 01.09.2004 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття освіти (далі Угода), укладеної між Університетом і ОСОБА_3 останньому наданий кредит в розмірі 5075,00 грн. на термін навчання з 01.02.2005 по 01.07.2008. Пунктом 6.1. Угоди встановлено, що одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 5075,00 грн. та відсотки за користування ним в сумі 3% на рік готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.07.2009 до 01.07.2024 (а.с. 9).

Факт отримання кредиту, навчання відповідача в Університеті та отримання вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст сторонами визнається, отже не підлягає доказуванню. Окрім того, зазначений факт підтверджується належними доказами (а.с. 10-12, 14-15).

Відповідно до п. 6.4. Договору, який кореспондується з п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 № 916 Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти(далі Постанова), кредит та відсотки за користування ним не повертаються у разі відпрацювання одержувачем кредиту не менше 5 років після закінчення університету в державному або комунальному закладі чи установі в сільській місцевості.

Аналізуючи вказані пункти Договору та Постанови суд приходить до висновку, що ними фактично передбачено три заклади (установи), працюючи в яких після закінчення навчання повернення кредиту не є обовязковим, це державний заклад, комунальний заклад і установа у сільській місцевості.

Той факт, що ОСОБА_3 працює у ВАТ Турбоатомз моменту закінчення навчання в Університеті і по теперішній час позивачем не заперечується, окрім того підтверджується відповідними довідками товариства (а.с. 13, 41, 79).

ВАТ Турбоатомналежить до державної корпоративної власності частка Фонду державного майна в якому (частка держави) становить 75,2241% статутного капіталу (а.с. 80-81), тобто є субєктом господарювання державного сектору економіки (ст. 22 ГК України).

На теперішній час відповідачем в повній мірі виконуються умови Угоди, а посилання представника позивача на те, що відповідач, аби не повертати кредит, повинен відпрацювати після закінчення Університету не менше ніж 5 років у державному чи комунальному закладі, розташованому виключно в сільській місцевості, не є обґрунтованим, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215-218 ЦПК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 № 916 Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Скотар