Справа № 801/9683/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2012 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

при секретарі Мельник В.Ю.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

11.09.2012 р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання договору недійсним, в якому зазначила, що є власником домоволодіння №188 по вул. Чубаря в м. Бердянську на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2006 року, зареєстрованого в Бердянському КПТИ 13.10.2006 року за № 15983388. Також є власником земельної ділянки площею 0,0753 га, яка виділена для обслуговування вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.09.2006 року. На підставі вказаного договору було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 707139 від 07.06.2007 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 77 від 07.06.2007 року. Вказує, що місце її проживання зареєстроване за вказаною адресою з 24.10.2006р. Зазначає, що відповідач по справі ОСОБА_4 претендує на 1/2 частину домоволодіння №188 по вул.Чубаря в м.Бердянську та земельної ділянки, посилаючись на договір про придбання жилого будинку та приватизованої земельної ділянки із подальшим сумісним будівництвом жилого будинку. Вказаний договір складений у простій письмовій формі 13 вересня 2006 року між позивачем, її матірю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Предметом вказаного договору є домовленість сторін про спільне придбання жилого будинку та земельної ділянки за адресою: м.Бердянськ, вул.Чубаря, 188, а також спільне будівництво на даній земельній ділянці нового жилого будинку загальною площею 800 кв.м., для чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надають по орієнтовному кошторису суму в розмірі 425000 доларів США, що на момент укладення договору в еквіваленті складає 2 125 000 грн. в рівних частках по 212 500 доларів США. Окрім того, договори купівлі-продажу жилого будинку і земельної ділянки за вказаною адресою сторони домовились оформити та зареєструвати за позивачем з метою можливості виїзду позивача на навчання в США. Після завершення будівництва і введення нового жилого будинку в експлуатацію, позивач, за вказаним договором, мала безоплатно переоформити по 1/2 частині побудованого будинку і 1/2 частині земельної ділянки на ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відповідно. Вказує, що на даний час на підставі зазначеного договору відповідач намагається неправомірно позбавити позивача права власності на вказане домоволодіння шляхом звернення з позовами до суду, різноманітними заявами до правоохоронних органів, розповсюдження неправдивої інформації, що порочить позивача в мережі Інтернет. Стверджує, що своєї згоди на укладення цього договору ніколи не давала, також не бажала настання будь-яких правових наслідків внаслідок можливого виконання договору. Вважає, що даний договір є недійсним з моменту його укладання та підписання, оскільки він нотаріально не посвідчений. Посилається на ч.1 ст. 210, ч.1 ст. 657, ч.1 ст. 220, ст. 236 ЦК України та просить визнати спірний договір недійсним, з моменту його укладення.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи за довіреністю ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та викладені в позові обставини, доповів по суті, просив позов задовольнити. Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Суду пояснив, що звертаючись до суду з даним позов, позивач помиляється, щодо правової природи даного договору, вказуючи, що до нього повинні бути застосовані положення ст. 657 ЦК України, щодо обовязкового нотаріального посвідчення договору, але виходячи з положень ст. 655 ЦК України спірний договір не є договором купівлі-продажу, та укладений він не між продавцем та покупцем, а між покупцями. Даний вид договору не вимагає обовязкового нотаріального посвідчення, а тому не може бути визнаний недійсним.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2006 року № 3-2203 належить житловий будинок № 188 по вул.Чубаря в м.Бердянську, що підтверджується копією договору, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5, 6).

Земельна ділянка площею 0,0753 га, розташована на території м.Бердянська по вул.Чубаря, 188, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, також належить позивачу на підставі договору від 13.09.2006 р. № 3-2205, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 707139 (а.с. 7,8).

Відповідно до копії договору про придбання жилого будинку і приватизованої земельної ділянки з подальшим сумісним будівництвом жилого будинку від 13.09.2006 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, домовились про наступне: 1. Здійснити сумісне придбання жилого будинку і земельної ділянки загальною площею 0,0753 га за адресою: м.Бердянськ, Запорізька обл., вул.Чубаря, 188 за суму 75 000 доларів США, що в еквіваленті на день укладання договору становить 375 000 грн. Гроші для придбання рівними частками вносять ОСОБА_4 37 500 доларів США та ОСОБА_5 37 500 доларів США. 2. Здійснити на ділянці за вищевказаною адресою сумісне будівництво жилого будинку, на двох власників, загальною площею 800 кв.м., для чого виділяють по орієнтовному кошторису суму в розмірі 425 000 доларів США, що на момент укладення договору в еквіваленті становить 2 125 000 грн. в рівних частинах, а саме: ОСОБА_4 212 500 доларів США, ОСОБА_5 212 500 доларів США. 3. Договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0753 га за адресою: м.Бердянськ, Запорізька обл., вул.Чубаря, 188, оформити та зареєструвати на ОСОБА_3, дочку ОСОБА_5, з метою здійснення можливості її виїзду в США на навчання. По завершенню будівництва і введення в експлуатацію житлового будинку і земельної ділянки за адресою: м.Бердянськ, Запорізька обл., вул.Чубаря, 188, ОСОБА_3 зобовязується безоплатно переоформити по Ѕ збудованого будинку і Ѕ земельної ділянки на ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відповідно, про що всі троє розписалися в договорі, позивач дала згоду на переоформлення права власності на ОСОБА_4, про що дописала в договорі власноруч, що вбачається з копії договору (а.с. 91).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до постанови ПВСУ № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, в п. 4 розяснено, що судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відпвідно до п. 7 ПВСУ, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав,визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Пунктом 13 зазначеної постанови, розяснено також, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Таким чином, зі змісту спірного договору не можна зробити висновок, що це є договір купівлі-продажу, та відповідно до ст. 657 ЦК України він підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, а тому в задоволенні позову з даних підстав необхідно відмовити. Керуючись ст.ст. 3,10, 11, 57-61, 208-222 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 210, 220, 655, 657, ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про придбання житлового будинку та приватизованої земельної ділянки с подальшим сумісним будівництвом житлового будинку, укладеного в простій письмовій формі 13.09.2006 року між ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_3, ОСОБА_5 з іншого боку з моменту його укладення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.М. Білоусова