Справа № 2-п-95/12
У Х В А Л А

04 липня 2012 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ісаєвської О.В.,

при секретарі Братасюк О. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача у червні 2012 року звернувся із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що 08 червня 2012 року ОСОБА_1 стало відомо, що 15 травня 2012 року було винесено заочне рішення у справі № 2-45/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, однак відповідачка була позбавлена процесуального права на участь у справі, оскільки судова повістка не була нею вчасно отримана, а її неявка в судове засідання є поважною з огляду на перебування за межами України. Окрім цього у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначив, що за період від 14.08.2009 року і по сьогоднішній день між позивачем та відповідачем не укладено жодних договорів про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, а тому між сторонами не існує жодних договірних зобовязань.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву з підстав, зазначених у заяві.

Представник позивача заперечував проти скасування заочного рішення пославшись на те, що ЦПК України передбачає наявність одночасно двох обставин для скасування судом заочного рішення, тоді як відповідачем не повідомлено та не надано жодних доказів на які посилається відповідач та які мали б істотне значення для правильного вирішення справи. Вказав, що позовні вимоги не ґрунтувалися на договорі, а позивачем було заявлено позов про відшкодування збитків повязаних з утриманням автостоянки, оскільки підземна автостоянка являє собою єдиний майновий комплекс в якому припинити обслуговування одного автосояночного місця неможливо.

Суд, заслухавши думку осіб, які брали участь у справі дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 травня 2012 року Печерським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення яким позов ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» до ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача суму збитків в розмірі 4 265 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 188грн. 20 коп.

Судом, в порядку ст. 224-225 ЦПК України було постановлено заочне рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, завчасно 03.05.2012 року, про що в м.с. (а.с. 160) міститься зворотнє поштове повідомлення про вручення судової повістки. Разом з тим, відповідачка до суду не направила своїх письмових заперечень або клопотання про відкладання розгляду справи як і не направила свого представника.

Крім цього, представник відповідача не надав суду жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, а посилання представника відповідача на те, що між сторонами не існує жодних договірних зобовязань не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки дана обставина не мала б жодного значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупності двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Натомість, судом під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, не було встановлено жодної обставини для скасування заочного рішення.

Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення, передбачених ч. 1 ст. 232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.230-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» до ОСОБА_1 про стягнення збитків залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу його право, передбачене ч.4 ст. 231 ЦПК України, оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва, через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя ОСОБА_2