У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2012 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства ВТБ Банкпро вжиття заходів щодо забезпечення позову,

У С Т А Н О В И В:

В проваджені суду знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства ВТБ Банкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 11 770 424, 10 гривен.

Одночасно, позивач просить вжити заходи щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно або його частини, які належать на праві власності ОСОБА_1 на суму в межах позовних вимог в розмірі 11 770 424, 10 гривень, яка складається із суми судових витрат в розмірі 3 219 гривень 00 копійок та суми за подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 107 гривень 30 копійок. Встановити тимчасове обмеження відповідача у праві виїзду за межі України та заборонити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КМ № 557631, виданий Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області 20.08.2008 року адреса місця реєстрації: 65000, м.Одеса, провулок Червоних Зір, будинок 1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) виїзд за межі України до виконання своїх зобовязань пере ПАТ ВТБ БАНК.

В обґрунтування вимог вказуючи, що у звязку з тим, що за наявністю звернення банку до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 11 770 424, 10 гривен та приймаючи до уваги, що в порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, погашення заборгованості не здійснює. Відповідач і надалі різними способами буде ухилятися від виконання своїх обовязків по кредитному договору, включаючи можливість відчуження власного майно, така позиція відповідача може зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 27 серпня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 2000 000083 на суму 1568000,00 доларів США. (п.1.1 Договору)

Грошові кошти отримані Позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням для придбання: (п.п. 2.1 Договору)

- дачі, що знаходиться в місті Одесі, по вулиці Гаршина 7/4, загальною площею 58,8 кв.м., у тому числі житловою 31,9 кв.м.;

- земельної ділянки площею 0,0717 га, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Гаршина, 7;

- дачного будинку, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Гаршина 7/3, загальною площею 308,4 кв.м, у тому числі житловою 154,3 кв.м.,

- земельної ділянки площею 0,0735 га, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Гаршина,7.

Зазначені обєкти нерухомості є предметом договору іпотеки, про що свідчить іпотечний договір від 27 серпня 2008 року, укладений 27 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_1 (Іпотекодавець), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно розяснень, що надані в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовурозглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суду не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, вимоги публічного акціонерного товариства ВТБ Банкпро забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належать відповідачу не є співмірним з заявленими вимогами про стягнення боргу в розмірі 11 770 424, 10 гривен гривень.

Відповідно до розяснень, наданих у Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносинзаява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

В звязку з чим та за наявністю забезпечення зобовязання заставою, немає правових підстав для накладення арешту на рухоме майно або його частини, які належать на праві власності ОСОБА_1 та обмеження його у праві виїзду за межі України, тому у задоволені заяви публічного акціонерного товариства ВТБ Банк про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви публічного акціонерного товариства ВТБ Банкпро забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на рухоме майно або його частини, які належать на праві власності ОСОБА_1 та заборони його у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси ОСОБА_3

10.10.2012