Номер провадження 2/2603/2694/12
Справа №2603/2068/12
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

при секретарі - Пархоменко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики та поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики та поруки, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.11.2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений Договір позики грошових коштів № 10/11, відповідно до якого позичальник зобов"язався повернути отримані після підписання договору кошти позикодавцеві в розмірі та порядку, встановленими договором. Сума позики становила 55.000.000 грн. із строком повернення до 10.11.2011 року. Але в зазначений строк позика повернута не була, у зв"язку з чим 12.11.2011 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення боргу. Листом від 08.12.2011 року відповідач повідомив про неможливість повернення боргу через відсутність коштів. Крім того, з метою забезпечення зобов"язань позичальника за Договором позики між Позикодавцем, Позичальником та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 1/10/11 від 10.11.2010 року, відповідно до якого поручитель зобов"язується відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником своїх зобов"язань. Відповідальність поручителя, відповідно до умов Договору, включає в себе зобов"язання повернути позикодавцеві після спливу строку позики неповернуту частину суми позики та відшкодувати позикодавцеві шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням позичальником основного зобов"язання у загальному розмірі, що не перевищує 10.000 грн. 11.12.2011 року позивач звернувся до поручителя з вимогою виконати свої зобов"язання, але жодної відповіді не отримав. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 54.990.000 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів грошову суму в розмірі 10.000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача суму боргу в розмірі 54.990.000 грн., стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошову суму в розмірі 10.000 грн. та судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти стягнення з відповідача грошових коштів, підтвердила неможливість виконання на даний час грошових зобов"язань перед позивачем. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що, дійсно, між сторонами був укладений Договір позики на вказану в позові суму, але своєчасно відповідач не зміг повернути гроші через їх відсутність. Не заперечувала проти задоволення позову та стягнення боргу.

Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2010 року між позивачем ОСОБА_1, з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_3, з другої сторони, був укладений Договір позики грошових коштів № 10/11 (а.с. 5-6).

Відповідно до п. 1.1. Договору сума коштів, отриманих позичальником від позикодавця до підписання Договору становить 55.000.000 грн.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що позичальник зобов"язується повернути отримані до підписання Договору кошти позикодавцеві в розмірі та порядку, встановленими Договором.

Строк повернення грошових коштів, відповідно до п. 4.1 Договору, становить 10.11.2011 року, але у визначений строк грошові кошти повернуто не було.

12.11.2011 року позивач звернувся до відповідача ОСОБА_3 із письмовою вимогою про повернення суми боргу (а.с.9), на яку отримав відповідь (а.с.10) про неможливість повернення боргу у зв"язку із відсутністю матеріальних активів, за рахунок яких він міг би здійснити виплату отриманої позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов"язань позичальника за Договором позики між Позикодавцем, Позичальником та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 1/10/11 від 10.11.2010 року (а.с.7-8), відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов"язується відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником своїх зобов"язань, що випливають з Договору позики грошових коштів № 10/11 від 10.11.2010 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки відповідальність поручителя перед позикодавцем включає: зобов"язання повернути позикодавцеві після спливу строку позики (п. 1.4 Договору) неповернуту позичальником частину суми позики (Основного зобов"язання) та відшкодувати позикодавцеві шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням позичальником Основного зобов"язання (зобов"язання з відшкодування шкоди) у загальному розмірі, що не перевищує 10.000 грн.

Пунктом 3.1 Договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя настає з моменту порушення Основного зобов"язання.

Згідно із п. 3.3 Договору поруки у випадку невиконання (неналежного виконання) Основного зобов"язання поручитель і позичальник відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники.

Поручитель зобов"язується виконати свої зобов"язання відповідно до цього Договору не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги позикодавця (п. 3.4 Договору поруки).

11.12.2011 року позивач звернувся до поручителя з вимогою (а.с.11) виконати свої зобов"язання за Договором поруки та сплатити позивачу грошові кошти в сумі 10.000 грн., але відповіді на дану вимогу не отримав.

Згідно із вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

У разі солідарного обов"язку боржників, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов"язаними доти, доки їхній обов"язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач повинен був повернути борг в строк до 10.11.2011 року, але своєчасно свої зобов"язання не виконав, повідомив про неможливість виконання зобов"язання через відсутність коштів, що не позбавляє його від повернення коштів, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3.219 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 543, 553, 554, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 54.990.000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10.000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.219 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: