Справа № 2512/811/2012 Провадження № 22-ц/2590/2403/2012 Головуючий у I інстанції Савченко О. А.
Категорія цивільна Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» в особі Менського району електричних мереж про захист прав споживача та підключення жилої будівлі до лінії електропостачання, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Березнянський»,

в с т а н о в и в:

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2012 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» в особі Менського району електричних мереж про захист прав споживача та зобовязання відповідача підключити житловий будинок до лінії електропостачання.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення районного суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Поза увагою суду залишився факт того, що позивачу на підставі заяви-зобовязання від 26.06.1992 року було надано дозвіл на користування електроенергією, за видачу технічних умов він 10.01.1992 року та 20.03.1992 року провів оплату Менському РЕМ по прибуткових касових ордерах, які знаходяться у відповідача. Згідно Цивільного кодексу України РСР в редакції 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах, тому апелянт вважає, що договір електропостачання укладений належним чином. Скаржник зазначає, що він сплачував по рахункам, отже електроенергія про трифазних лічильникам йому надавалась і була відключена неправомірно, оскільки ним не було порушено Правила користування електричною енергією для населення, в яких визначено випадки в яких споживача можна відключити від електропостачання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що відключення житлового будинку № 3 по вулиці Шевченка в смт. Березна від споживання електроенергії згідно трифазного лічильника було проведено ТОВ «Березнянський» - власником електромережі, але оскільки позивачем позовні вимоги до ТОВ «Березнянський» не заявлені, то суд відповідно до ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Крім того, позивач не надав суду докази, які б підтвердили факт та правомірність підєднання житлового будинку ОСОБА_5 до електромережі через трифазні лічильники споживання електроенергії. Крім того, суд відмовив у задоволенні вимоги про підключення будинку позивача до трифазної електромережі та постановки на облік, як споживача, оскільки ОСОБА_5 не виконав вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» та не підготував технічні умови, проектну документацію, протоколи випробування електромережі на опір і ізоляцію, протоколи опору заземлюваного пристрою не проведені, тощо.

Судом встановлено, що 26 червня 1992 року ОСОБА_5 звернувся до Менського відділу енергонадзору «Київенерго» з заявою-зобовязанням про надання дозволу на підключення будинку № 3 по вулиці Шевченка в смт. Березня, Менського району Чернігівської області до електромережі 3 кВт та 6 кВТ та згідно результатів техогляду представником енергонагляду йому дозволено користуватися електроенергією, проте як вбачається з даних заяв-зобовязань графа «Присвоен лицевой счет № ____ наряд № ____» не заповнені (а.с. 5).

10 січня 1992 року та 02 березня 1992 року позивач сплатив за видачу технічних умов, хоча з документів не зрозуміло яких саме (а.с. 7).

В період з 1993 року по 1999 рік електрик ТОВ «Березнянське» відключив трьохфазну лінію електропостачання від житлового будинку ОСОБА_5 в звязку з тим, що останній не мав документів на підключення до даної електромережі, самостійно підключився та не сплачував за використану електроенергію (а.с. 46). Вказані обставини позивачем не спростовані.

20 березня 2001 року між ОСОБА_5 та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго», в особі директора Менського району електричних мереж було укладено договір № 2-208 про користування електричною енергією, згідно якого вбачається, що будинок позивача підключено до однофазного приладу обліку (а.с. 33).

14 червня 2011 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «Чернігівобленерго» з заявою про переключення до електромережі трьохфазного електролічильника (а.с. 47), також він звертався з повторними заявами 23 червня 2011 року (а.с. 49) та 31 серпня 2011 року (а.с. 51).

Згідно довідки ТОВ «Березнянський» від 14 травня 2012 року електромережа КТП № 539, потужністю 0,4 квт перебуває на балансі товариства (а.с. 43). Між ТОВ «Березнянський»та ВАТ енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 1431 від 19 листопада 2010 року (а.с. 35-37).

Згідно ст.153 ЦК України (в ред. 1963 р.) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.154 ЦК України (в ред. 1963 р.) коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає. В передбачених законом випадках договір може бути укладений шляхом прийняття до виконання замовлення.

Як встановлено з матеріалів справи та пояснень представника третьої особи, станом на 1992 рік, договір між позивачем та Менським відділом енергонадзору «Київенерго» міг вважатися укладеним, оскільки на той час заява-зобовязання, була фактично формою укладених договорів.

Однак, як вбачається з заяви-зобовязання, в порушення вимог вищевказаних норм цивільного законодавства позивачу не було присвоєно особового рахунку для проведення нарахувань та обліку постачання та оплати спожитої електроенергії, які безумовно є істотними умовами договору.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у них нема технічних документів про підключення позивача до трьохфазної електричної мережі, йому не відомо, коли і яким чином позивач був підключений до трьохфазної електричної мережі.

Представник третьої особи пояснив, що дійсно ОСОБА_5 був підключений до трьохфазної електричної мережі, проте у них відсутні будь-які документи правомірності даного підключення. Працівниками ТОВ «Березнянський» виявлено, що позивач неправомірно підключився до даної електромережі, не сплачував за електроенергію, а тому був відключений. Крім того, навіть якщо позивач звернеться з заявою про підключення трифазної електромережі та надасть необхідні документи, вони будуть змушені відмовити в підключенні такої мережі, оскільки мережа не розрахована трьохфазний лічильник.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача щодо відключення житлового будинку № 3 по вулиці Шевченка в смт. Березна від споживання електроенергії згідно трифазного лічильника, крім того позивач свідомо, через небажання витрачати кошти не виконує умови підключення передбачені відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 року

За вказаних обставин, коли доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: