Справа № 2-172/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2012 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.

при секретарі: Байдала Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи Перемишлянської державної нотаріальної контори про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Перемишлянська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування житлового будинку по вул. Зелена, 146 в с. Серники Перемишлянського району Львівської області, укладеного 10.11.2000р. між нею та ОСОБА_2, який посвідчено державним нотаріусом Перемишлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та визнання за нею права власності на житловий будинок, який знаходиться по вул. Зелена, 146 в с. Серники Перемишлянського району Львівської області, покликаючись на те, що на момент укладення договору відповідачі ввели її в оману щодо наслідків правочину, оскільки запевняли, що після укладення у нотаріуса договору будуть вести за нею постійний догляд і вона буде забезпечена довічною допомогою з їх сторони. Будучи юридично неграмотною та людиною похилого віку, переконаною відповідачем ОСОБА_3, що укладає договір довічного утримання, а не договір дарування, діючи під впливом навмисного та цілеспрямованого обману зі сторони відповідачів, які замовчували фактичні умови договору та приховали сутність та наслідки укладеного правочину, підписала договір. який не відповідав її дійсному волевиявленню.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також нотаріально посвідчене пояснення в якому позов ОСОБА_1 визнав та зазначив, що дійсно під час підписання оспорюваного договору його батько запевняв позивачку, що після його підписання їй буде забезпечуватись належний догляд та матеріальне забезпечення, яке остання зможе отримати лише у випадку укладення такого договору, а тому проти визнання недійсним договору дарування житлового будинку від 10.11.2000р., як такого, що укладений під впливом обману та визнання права власності на житловий будинок по вул. Зелена. 146 в с. Серники Перемишлянського району Львівської області за ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, натомість надав в судове засідання заяву про визнання позову, в якій зазначив, що при укладенні договору не повідомив матері його змісту і остання була переконана, що укладає договір довічного утримання, а відтак просить визнати договір укладений 10.11.2000р. недійсним.

Представник Перемишлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте подав листа про розгляд справи у їх відсутності з вирішенням справи на розгляд суду.

Проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно договору дарування від 9 листопада 2000р. ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в с. Серники по вул. Зелена, 146 Перемишлянського району Львівської області, на підставі якого Золочівським МБТІ 10.11.2000р. видано реєстраційне посвідчення на імя ОСОБА_2

Як ствердила позивачка договір дарування житлового будинку по вул. Зелена, 146 в с. Серники Перемишлянського району Львівської області, укладений 10.11.2000р. між нею та ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Перемишлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 вона підписала будучи введеною в оману відповідачем ОСОБА_3, законним представником неповнолітнього ОСОБА_2, який переконував її, що уклавши цей договір вона забезпечить собі постійний догляд, довічну допомогу та утримання, в іншому випадку в будь-який час зможе притягнути їх до відповідальності за невиконання його умов, а відтак вважаючи, що підписує саме договір про довічне утримання, який і мала намір укласти, під впливом обману зі сторони відповідачів підписала оспорюваний договір.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали на адресу суду заяви про визнання позову в яких фактично підтвердили, що перед укладенням договору та під час його підписання розяснювали позивачці, що підписавши його, вона забезпечить собі довічне утримання, догляд та допомогу з їх боку, погодились з тим, що приховали від неї дійсну природу договору, не повідомили їй змісту укладеного договору, тобто фактично вчинили обман, а тому просять визнати договір дарування укладений 10.11.2000р. недійсним.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, до спірних правовідносин застосуванню підлягає ЦК в редакції 1963року.

Відповідно до ст.57 ЦК в редакції 1963р. угода, укладена внаслідок обману, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, під обманом у таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мають істотне значення для угоди, що укладається.

Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відтак, враховуючи наведені обставини та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження усі правові підстави визнання недійсним договору дарування житлового будинку №146 по вул. Зелена в с. Серники Перемишлянського району Львівської області, укладеного 10 листопада 2000р., який вчинено під впливом обману щодо відомостей, які не відповідають дійсності та мають істотне значення для угоди.

А тому, суд, керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 57, 64, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 53, 57 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) ст.ст. 215, 216, 230 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.Визнати недійсним договір дарування житлового будинку №146 по вул.Зеленій в с. Серники Перемишлянського району Львівської області укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 09.11.2000 року державним нотаріусом Перемишлянської нотаріальної контори ОСОБА_4

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №146 по вул.Зеленій в с. Серники Перемишлянського району Львівської області.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_5