Справа № 2-2486/12
У Х В А Л А

29 лютого 2012 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, третя особа: Фірма Naturocosmetic, до Державної служби інтелектуальної власності Україн, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ПАВА, про визнання свідоцтв про реєстрацію на знак для товарів та послуг недійсними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 29.02.2012 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним свідоцтво України від 10.12.2008 року №100660 про реєстрацію знака для товарів та послуг STYX Naturocosmetic та свідоцтво України від 27.10.2008 року №98695 про реєстрацію знака для товарів і послуг DERM та зобовязати Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до Державного реєстру для товарів та послуг, щодо визнання недійсним вищезазначених свідоцтв.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення на докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких позивач звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідачів відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, та не зазначені докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, в змісті позовної заяви представник позивача посилається, на те, що між фірмою Naturocosmetic, учасником якої є ОСОБА_1 та в інтересах якої він діяв, та ТОВ НВП ПАВА, учасниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, були укладені контракт №GUS/6/2002 та контракт №GUS/9/2005, в період яких між ними існували відносини торгового посередництва.

Однак в період дії контрактів відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили дії щодо реєстрації на себе торгових марок Naturocosmeticта AROMA DERMбез дозволу та відома фірми TYX, від імені якої діяв позивач та на імя якого були раніше зареєстровані в Міжнародному бюро ВОІВ, права інтелектуальної власності на вищезазначені торгівельні марки.

Враховуючи, що, окрім фірми Naturocosmetic GmbH, ОСОБА_1 дозволу шляхом укладення окремої ліцензійної угоди на використання знаків не надавав, тому представник позивача вважає, що дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо реєстрації знаків для товарів і послуг TYX Naturocosmeticта DERMє актом недобросовісної конкуренції, оскільки правовідносини представництва та дистрибуції, що склалися між ТОВ НВП ПАВАта фірмою на підставі вищезазначених контрактів за своєю природою були вертикальними та не передбачали конкуренції між субєктами торгівлі.

Однак, враховуючи вищезазначене, представник позивача так і не виклав обставин, з яких би вбачалось, хто саме і чиїм саме агентом був на час реєстрації оспорюваних свідоцтв на знаки для товарів та послуг; яким чином у даному випадку спостерігається недобросовісна конкуренція у господарській діяльності фізичних осіб щодо реєстрації ними оспорюваних свідоцтв; та яким чином порушені права саме позивача, повязані з правовідносинами, що виникли між третіми особами як юридичними в сфері здійснення підприємницької діяльності; та не викладено внаслідок цього, чиї саме права і яким чином були порушені відповідачами.

Таким чином, в позові не викладені обставини щодо порушення прав позивача, за захистом яких він звертається до суду відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, та на підставі яких, на його думку, необхідно вирішувати дані вимоги, і які визначають той засіб захисту права, який він просить суд застосувати, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні відповідачі, ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, представнику позивача необхідно викласти зміст позовних вимог відповідно до обставин, якими він їх обґрунтовує, а саме зазначити: які права позивача, свободи чи інтереси були порушені і ким саме із відповідачів і як їх дії взаємоповязані, яким чином передбачене їх поновлення, з зазначенням правових підстав та доказів в підтвердження даних обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст.119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, третя особа: Фірма Naturocosmetic, до Державної служби інтелектуальної власності Україн, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ПАВАпро визнання свідоцтв про реєстрацію на знак для товарів та послуг недійсними та зобовязання вчинити дії залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: