Справа № 2-5192/11
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Щербини-Почтовик І.В.,

при секретарі Штонді О.О.

за участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 житлово-експлуатаційного підприємства Жилсервіс - 3Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 де треті особи Служба громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету АНД районної у місті Дніпропетровську ради про визнання такими що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 де треті особи Служба громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету АНД районної у місті Дніпропетровську ради про визнання такими що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 28.07.05 за № НОМЕР_1 Жилсервіс 3 було передано на баланс гуртожиток по вулиці Артековській,29 у м. Дніпропетровську, де відповідачі займають житлове приміщення кімнат №98-99 та є зареєстрованими з лютого 2010 року. Однак, як зазначив позивач, відповідачі відповідно до ОСОБА_4 про не проживання від 09.08.2011 року не проживають більше року, що підтверджує ОСОБА_5, яка проживає у кімнаті 79 вказаного гуртожитку. У звязку з викладеним позивач просив суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зобовязати Службу громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку в кімната 98-99 будинку 29 по вулиці Артеківській м. Дніпропетровська.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вона регулярно сплачує комунальні платежі за проживання та користування спірними кімнатами, не виключила, що складання акту про не проживання могло відбуватися у той період часу коли в кімнатах дійсно не можливо було проживати у звязку з ремонтом, який вона проводила. Крім вказаного. Відповідач зазначила про те, що вона особисто з 2005 року по 2011 роки відповідно до її особистого рахунку №029098 сплачувала грошові кошти по сплаті комунальних послуг, однак оскільки у лютому 2011 року відпала штукатурка, зявився грибок на стінах, вона у випадку наявності вільного часу та грошових коштів самостійно здійснює ремонтні роботи, на підтвердження своїх пояснень відповідачка надала копії квитанцій. ( а.с.18-22)

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки їх задоволення суперечило би інтересам неповнолітнього ОСОБА_3

Третя особа служба громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника покладаючись на розсуд суду при винесенні рішення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у кімнатах 98-99 будинку 29 по вулиці Артеківській м. Дніпропетровська - не проживають більш ніж півроку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 спростовуючи пояснення свідка ОСОБА_6, зазначила про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у кімнатах 98-99 будинку 29 по вулиці Артеківській м. Дніпропетровська проживають постійно, здійснюють ремонтні роботи. Як зазначила свідок, вона раз на тиждень, а іноді і частіше бачить ОСОБА_2 у гуртожитку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначені вимоги Закону, судом, неодноразово розяснювалися учасникам процесу.

Судом встановлено, що відповідно до Рішення Дніпропетровської міської ради №2973 від 28.07.05 на баланс КП Жилсервіс 3№ від виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району передано в тому числі і гуртожиток по вулиці Артеківській,29 ( а.с.4-5)

11.08.2011 ОСОБА_2 видано Довідку №332 у тому, що вона зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 кімнати, 98,99 гурт. склад сім*ї : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована 05.02.2010 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований 09.02.2010 ( а.с.6)

09.08.2011 провідним юрисконсультом ОСОБА_8, юрисконсультом ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_5, було складено ОСОБА_4 про не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4О, разм з тим ОСОБА_5 підтвердила те, що у кімнат.98-99, ніхто не проживає більш ніж 1 рік ( а.с.7)

Представник позивача не зміг забезпечити явку в судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_5, яка в тому числі серед інших підписувала ОСОБА_4 про не проживання у гуртожитку, як було зазначено представником позивача, ОСОБА_5 не змогла зявитися до суду у звязку з зайнятістю на роботі.

В судовому засіданні оглядалися фото на яких зображені спірні кімнати ( а.с.31-37)

Відповідно до вимог ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, з огляду на вимоги ст. 72 ЖК Української РСР.

Згідно ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

ОСОБА_10 Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208 затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитком, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п. 13 Примірного положення).

Разом з тим, а також відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа (за відсутності підстав для виселення).

З врахуванням викладеного, правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачається, оскільки відповідачем доведено, що вона не втратила інтерес до спірних кімнат, а навпаки сплачує комунальні послуги та вживає заходів задля можливості проживання у кімнатах, шляхом проведення ремонтних робіт. Відповідачем в свою чергу не приведено, з огляду на вимоги закону щодо належності та допустимості, доказів відсутності відповідачів за місцем реєстрації під час складання ОСОБА_4 про не проживання з неповажних причин та не надано доказів на якій правій підставі відповідачі були зареєстровані у спірних кімнатах .

Вирішуючи відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача ОСОБА_1 житлово-експлуатаційного підприємства Жилсервіс - 3Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 107.30 гривень.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 209, 212, 214-215, 224-226, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 житлово-експлуатаційного підприємства Жилсервіс - 3Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 де треті особи Служба громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету АНД районної у місті Дніпропетровську ради про визнання такими що втратили право користування житловим приміщенням відмовити повністю.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 житлово-експлуатаційного підприємства Жилсервіс - 3Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 107.30 гривень.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 20.02.2012, у повному обсязі текст рішення буде складено 25.02.2012.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Щербина-Почтовик