Справа № 1524/2-с-62/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2012 р. року, суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А . В .

при секретарі Войнікової Л.Ф.,

за участю представника боржника ОСОБА_1, стягувача ОСОБА_2, представника стягувача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву боржника ОСОБА_4 комунального підприємства про скасування судового наказу від 09 жовтня 2012 року у справі №1524/2-н-174/12, -

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2012 року Єгорівське комунальне підприємство звернулося до суду із вищезазначеною заявою та просить суд скасувати судовий наказ від 09.10.2012 року №1524/2-н-174/12, виданий Роздільнянським районним судом Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що Роздільнянським районним судом Одеської області було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_4 комунального підприємства на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 13434,58 гривен та витрат на правову допомогу у сумі 100 гривен. Боржник отримав копію судового наказу 23.10.2012 року. В своїй заяві він звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 не надав суду достовірну довідку про нараховану, але не виплачену йому заробітну плату. Боржник оспорює довідку про заборгованість по заробітній платі, яка долучена до матеріалів справи, надав суду копії видаткових касових ордерів про отримання ОСОБА_2 за період з 01.08.2011 року по 12.10.2012 року заробітної плати в сумі 7342 гривни, вважає, що судом при видачі судового наказу не були враховані ці обставини. Єгорівське комунальне підприємство просить скасувати вищезазначений судовий наказ.

Представник боржника ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу підтримав та просив її задовольнити. ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 заяву не визнали та просили відмовити у її задоволенні, вважають, що судовий наказ скасуванню не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне. 03.10.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою до боржника ОСОБА_4 комунального підприємства про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та просив суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 комунального підприємства на його користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 13434,58 гривен та 100 гривен витрат на правову допомогу. 09.10.2012 року Роздільнянським районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення сум заборгованості по заробітній платі в розмірі 13434,58 гривен на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4 комунального підприємства та судових витрат по справі у сумі 100 гривен (а.с.13). Копія судового наказу вручена боржнику 23.10.2012 року, про що є повідомлення у матеріалах справи. 05 листопада 2012 року Єгорівське комунальне підприємство звернулося до суду із вищезазначеною заявою, яка надійшла до канцелярії суду 05.11.2012 року (вх.№7006). Враховуючи, що останнім днем подачі заяви про скасування судового наказу було 03.11.2012 року (субота) не робочий день, заявник не пропустив строк на подачу такої зави, та просить суд скасувати судовий наказ від 09.10.2012 року №1524/2-н-174/12 виданий Роздільнянським районним судом Одеської області. Суд вважає, що доводи боржника заслуговують на увагу, тому що суд, видавши судовий наказ на користь ОСОБА_2, про стягнення коштів із ОСОБА_4 комунального підприємства та судових витрат по справі, не врахував, що до заяви про видачу судового наказу не долучені оригінали довідки про нараховану, але не виплачену стягувачу заробітну плату та оригінал квитанції про судові витрати. Крім того, боржник оспорює суму заборгованості на користь стягувача, а це означає, що боржник оспорює документально підтверджене право кредитора на стягнення з нього грошової суми.

За таких обставин згідно п.2 ч.8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову. При розгляді даної заяви суд керується п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», де вказано, що «не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком».

Керуючись ст.105-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву боржника ОСОБА_4 комунального підприємства про скасування судового наказу від 09 жовтня 2012 року у справі №1524/2-н-174/12 задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 09 жовтня 2012 року у справі №1524/2-н-174/12 про стягнення з ОСОБА_4 комунального підприємства на користь ОСОБА_2, нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 13434,58 гривен та стягнення витрат на правову допомогу у сумі 100 гривен.

Розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали або з дня отримання її копії, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: А . В . Ільяшук