№ 0827/4237/2012
пр. № 0827/2-1797/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23 квітня 2012 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Таран Т.В.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: відділ опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районі м. Запоріжжя, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Запорізькій області, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, в якому вказала, що з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає постійно з позивачем. Оскільки вона має намір виїхати з дитиною на відпочинок за кордон, звернулась до відповідача за наданням згоди на виїзд, яку відповідач дав, однак, при оформленні документів зясувалось, що надана ОСОБА_2 згода не відповідає вимогам законодавства України, у зв'язку з чим позивач позбавлена можливості виїхати з дитиною на відпочинок. Просить надати дозвіл на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, для виїзду за кордон до будь-якої країни світу без згоди та супроводу батька, а також зобовязати ВГІРФО ГУМВС України в Запорізькій області надати дозвіл на оформлення паспорта/проїзного документу на ОСОБА_3 для виїзду його за кордон без згоди батька.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала частково, вказавши, що на цей час бажає отримати дозвіл на виїзд сина без супроводу та згоди батька для здійснення туристичної поїздки до Туреччини у період з 06 по 13 травня 2012 року. Зазначила, що фактично відповідач дав згоду на такий виїзд, але в процесі оформлення документів нею зясовано, що такий дозвіл не відповідає вимогам українського законодавства, оскільки в ньому вказано дві країни та не вказано строк виїзду. Оформити новий дозвіл вона не має змоги через обмаль часу, оскільки відповідач є громадянином ОСОБА_4 федерації та на цей час перебуває поза межами України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку.

Треті особи у судове засідання представників не направили, про місце та час повідомлялись належним чином.

При вивченні матеріалів справи встановлено наступне.

Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджено копією свідоцтва про народження.

01.11.2008 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, у зв'язку з чим змінила прізвище на Цвєтік, на підтвердження чого надано свідоцтво про шлюб. Фактично ОСОБА_3 мешкає із матірю, про що свідчить довідка від 12.11.2011 року.

Відповідно до наданої путівки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 06 по 13 травня 2012 року мають намір здійснити туристичну подорож до Туреччини для відпочинку.

Стаття 313 ч. 3 ЦК України вказує, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 57 від 27.01.1995 року виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

13.04.2012 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, надано нотаріально посвідчений дозвіл на виїзди його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України до Туреччини та Єгипту в період з 13.04.2012 року по 13.04.2013 року у супроводі матері ОСОБА_1

Оскільки у зазначеному дозволі вказано дві країни та не визначений період перебування, він не відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством.

Приймаючи до уваги, що як вбачається з наданого дозволу, батько ОСОБА_3 не заперечував проти виїзду його до Туреччини у зазначений позивачем період часу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині надання дозволу на виїзд до Туреччини у визначений у путівці період часу.

Підстав для задоволення вимог позивача в редакції, викладеній в позовній заяві, та надання дозволу на виїзд ОСОБА_3 до будь-якої країни світу без згоди та супроводу його батька до досягнення ним шістнадцятирічного вік, суд не вбачає, оскільки чинним законодавством надання такого загального дозволу не передбачено, натомість питання про надання такого дозволу батьком або за рішенням суду повинно вирішуватись у кожному конкретному випадку за наявності необхідності у виїзді.

Відповідно до статті 3 ЦПК України право на судовий захист виникає у особи у разі необхідності захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачем заявлено про зобовязання ГІРФО ГУМВС України в Запорізької області надати дозвіл на оформлення паспорту/проїзного документу на ім'я ОСОБА_3 для виїзду за кордон без згоди батька.

Зважаючи, що на цей час право ОСОБА_3 в частині отримання паспорту чи проїзного документу не порушено, підстав для його захисту на майбутнє суд не вбачає, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: відділ опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районі м. Запоріжжя, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Запорізькій області, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на виїзд з України до Туреччини в період часу з 06 травня 2012 року по 13 травня 2012 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк