Справа № Провадження №22-ц-314/12 22-ц/1090/2355/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Семенцов
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 на рішення Березанського міського суду Київської області від 01 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що у жовтні 2008 року до неї звернулася ОСОБА_5 з проханням позичити їй 6000 доларів США та передати кошти її невісткою ОСОБА_3, яка 11.10.2008 року написала боргову розписку про отримання 5700 доларів США. Відповідачі борг не повернули, ухиляються від виконання своїх зобовязань та не відповідають на її письмові звернення щодо повернення боргу, тому просила стягнути з них солідарно 45435 грн. 27 коп. заборгованості, що еквівалентно 5700 доларів США.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 01 листопада 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 45468 (сорок пять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 90 коп. та судові витрати в сумі 574 (пятсот сімдесят чотири) гривні 35 коп. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що судом неповно зясовано обставини справи, які мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального права. Тому рішення суду просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що в порушення ч. 2 ст. 1049 ЦК України відповідач ОСОБА_3 не виконала своїх зобовязань щодо повернення боргу в сумі 5700 доларів США за договором позики, укладеним між нею та позивачем 11.10.2008 року. І оскільки правовідносини з приводу договору позики між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 не виникало, тому судом відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апелянта безпідставними виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до умов якого остання позичила у ОСОБА_4 5700 доларів США, на підтвердження чого власноруч написала розписку, що посвідчує передання їй позикодавцем вказаної грошової суми. 26.08.2011 року позивач звернулася до ОСОБА_3 з претензією, в якій просила повернути заборгованість за договором позики. Однак боржник всупереч ч. 2 ст. 1049 ЦК України свої зобовязання щодо повернення суми позики не виконала.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Грошовою одиницею України є гривня, що визначено ст. 99 Конституції України.

Згідно зі ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову до відповідача ОСОБА_3, суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач не виконала взятих на себе зобовязань згідно договору позики, укладеного між нею та позивачем 11.10.2008 року, тому зобовязана повернути позикодавцеві ОСОБА_4 заборговану суму позики.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі

5700 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України на день розгляду справи склало 45468 грн. 90 коп.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що розписка від 11.10.2008 року була написана нею примусово, без згоди її чоловіка ОСОБА_6 та претензію позивача про повернення суми позики вона не отримувала, не спростовують правильності висновків суду, викладених у рішенні суду щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за договором позики.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 01 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.

Головуючий

Судді