АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22ц-2690/655 Головуючий у І-ін.-ОСОБА_1 Доповідач - Слободянюк С.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 09 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого судді - Слободянюк С.В., суддів - Усика Г.І., Соколової В.В. при секретарі - Бігус М.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру. - ВСТАНОВИЛА: У серпні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у 2002 році домовився з відповідачем про пошук та придбання для нього квартири. В рамках дії угоди, позивач та відповідач уклали договір комісії,за яким відповідач зобов'язався знайти та передати у власність позивачеві квартиру. Ознайомившись з запропонованим проектом договору на квартиру, позивач надав згоду на придбання квартири за адресою: м. Київ, проспект. ОСОБА_6. буд.12Ж. кв. № 26. передав грошові кошти в розмірі 347 176. 0 грн. Також зазначає, що всі умови договору виконав, проте відповідач квартиру у власність не передав, грошові кошти не повернув, договір комісії не виконав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2011 року відмовлено в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру. Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції без належного обґрунтування дійшов висновку про набуття права власності на квартиру відповідачем. В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_4- ОСОБА_8 скаргу не визнав. Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи. 01 червня 2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали договір комісії, відповідно до якого відповідач зобов'язувався за рахунок позивача укласти від свого імені угоду на придбання квартири у житловому будинку розташованому в Оболонському районі м. Києва, вартість якого повинна становити не більше 450 000. 0 грн. (а.с 8-9).

Згідно умов договору, право власності на квартиру набувається у відповідності до положень ст. 398 ЦК України (в редакції 1963 року.), а саме з моменту набуття квартири комісіонером. Відповідно до ст. 395 ЦПК України ( в редакції 1963 року), за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за винагороду вчинити одну або кілька угод від свого імені за рахунок комітента. 12 серпня 2002 року МЖК «Оболонь» та ОСОБА_4 уклали договір дольової участі в будівлі житлового будинку по проспекту Героїв Сталінграду. 12Ж. Оболонського району м. Києва, за яким ОСОБА_4 зобов'язувався сплатити грошові кошти на придбання квартири, а МЖК Оболонь здати житловий будинок в експлуатацію в четвертому кварталі 2003 року, (а.с 30- 32) Сторони виконали свої зобов'язання за договором дольової участі в будівництві квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності від 01 лютого 2005 року ОСОБА_4 є власником квартир № 26 в будинку № 12Ж по просп.. ОСОБА_6 у м. Києві (а.с 26-28). Відповідно до ч. 1 ст. 226 Цивільного кодексу України, в редакції від 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадян. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Домовленість між сторонами про передачу нерухомого майна нотаріально не посвідчена. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Такі положення набуття право власності міститься в ст.12 Закону України „Право приватної власності, який діяв на час придбання відповідачем спірної квартири. Зокрема, ст.12 вказаного Закону встановлено, що громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, незаборонених законом. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач набув право власності на спірну квартиру на законних підставах, позивач не позбавлений можливості набути право власності на спірну квартиру за правочином . на підставах, не заборонених законом. Доводи апеляційної скарги, що відповідач безпідставно набув право власності на спірну квартиру, не ґрунтуються на матеріалах справи. За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. Оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Керуючись ст..ст.303.307,308.313 ЦПК України, колегія суддів. - УХВАЛИЛА: Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2011 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справи протягом двадцяти днів. Головуючий: Судді: