Житомирський районний суд Житомирської області
Справа № 2 - 63 / 12
Рішення

Іменем України

25 червня 2012 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - Єзерської І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5 про встановлення факту проживання як чоловіка і дружини без

реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу земельної

ділянки, державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про

право власності та визнання на майно права особистої власності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3

Михайлівни, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання

як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним договору

купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту на право приватної власності

на земельну ділянку, свідоцтва про право власності та визнання на майно права

особистої власності, вказуючи в позові, що з 2007 року по грудень 2008 року він

проживав з ОСОБА_3, як чоловік і дружина, проте через неправомірну поведінку

останньої шлюб не був зареєстрований. 22 вересня 2007 року у них народився син

ОСОБА_6.

Під час спільного проживання позивачем за особисті кошті на імя ОСОБА_3 у ОСОБА_7 була придбана земельна ділянка площею 0,13 га., що розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району в с.Довжик, Житомирського району (без зазначення адреси), на який в подальшому, знову ж таки за його особисті кошти, був побудований житловий будинок.

Оскільки земельна ділянка була придбана на імя відповідачки, то і свідоцтво про право власності на будинок було видано на її імя.

Позивач вважає, що оскільки саме він за особисті кошти придбав зазначену земельну ділянку, сплатив за неї особисті кошти, прийняв її від продавця ОСОБА_7 з яким і домовлявся про всі істотні умови договору купівлі-продажу, в тому числі і звільнення її від будівельних матеріалів і на який в подальшому ним за особисті кошти побудував житловий будинок, то зазначене вище майно є його особистою приватною власністю.

Позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в ньому.

/Ь(

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник позов не визнали та відповідачка пояснила суду, що земельна ділянка була придбана за спільні кошти подружжя, на будівництво житлового будинку вона також давала кошти, які нею були привезені з Ізраїлю, де вона проживала зі своїм колишнім чоловіком.

Відповідач ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні при вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду, суду пояснив, що земельна ділянка була у нього придбана позивачем, з яким він її оглядав, домовлявся за її вартість, від якого отримував кошти і якому її передавав. Для нього було несподіванкою, коли у нотаріуса договір купівлі продажу підписувала ОСОБА_3

Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам.

Судом встановлено та не заперечується сторонами факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з вересня 2007 року по грудень 2008 року, зазначені обставини відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

До початку спільного проживання сторін ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 12 квітня 2007 року на праві приватної власності належала земельна ділянка № 83 площею 0.130 га., що розташована в с.Довжик Житомирського району, Житомирської області на якій останній будував житловий будинок. Незавершений будівництвом вказаний житловий будинок № 14 по вул.Лісовій в с.Довжик Житомирського району, Житомирської області 10 серпня 2007 року за 413 267 грн. був проданий ОСОБА_8 Зазначене підтверджується показами свідка ОСОБА_8, даними в судовому засіданні (а.с.66).

21 вересня 2007 року ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3 придбано земельну ділянку площею 0,13 га., яка розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району в с.Довжик, на яку остання в подальшому отримала державний акт на право власності (а.с. 18).

17 січня 2008 року виконавчим комітетом Камянської сільської ради Житомирського району від 17 січня 2008 року за № 6 надано погодження на імя ОСОБА_3 на будівництво житлового будинку та інших споруд, а 22.01.2008 року надано дозвіл на забудову житлового будинку і господарських будівель (а.с. 140).

01.10.2008 року вищезазначений спірний будинок № 2-а по пров. Іванівському в с.Довжик Житомирського району, Житомирської області прийнятий в експлуатацію і 12 листопада 2008 року на підставі рішення виконкому Камянської сільської ради від 17.01.2008 року за №6 на імя ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на вказаний будинок. Вартість будівництва становить 336 930 грн. (а.с.17).

Відповідно ч.І п.З ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Будь-хто з подружжя може довести, що майно було придбане ним під час шлюбу, але за його особисті кошти, і таким чином спростувати презумпцію виникнення права спільної сумісної власності.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року - не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу в цілому відповідає вимогам закону, виконаний сторонами повністю, що підтверджується поясненнями сторін, копією техпаспорту, іншими фактичними даними і може бути визнаний недійсним лише в частині особи покупця, оскільки позивач надав докази про, те що він здійснив купівлю земельної ділянки та будівництво будинку № 2-а по пров. Іванівському в с.Довжик Житомирського району, Житомирської області частково за кошти отриманні від підприємницької діяльності, а частково за кошти, які отримав від продажу будинку № 14 по вул. Лісовій в с. Довжик Житомирського району, Житомирської області (а.с.8- 12).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_9 - матері ОСОБА_3 про наявність у останньої достатньої суми особистих коштів для участі у договорі купівлі-продажу, оскільки у справі відсутні письмові докази, підтверджують наявність у відповідачки особистих коштів на час придбання земельної ділянки та будівництва на ній будинку. Відповідач ОСОБА_3 не надала суду доказів про те, що вона мала кошти, які належали їй особисто на час укладення договору купівлі-продажу із ОСОБА_4 або внесла частину коштів при купівлі земельної ділянки - окрім власних пояснень.

Суд вважає за можливе визнати право особистої приватної власності позивача на земельну ділянку площею 0,13 га., яка розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району в с.Довжик та будинок № 2-а по пров. Іванівському в с.Довжик Житомирського району, Житомирської області на підставі ст. 57 СК України, оскільки дані обєкти нерухомості придбані позивачем за кошти, які належали йому особисто, хоча в зазначений час він розпочав проживати із ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Поясненнями позивача та представника позивача, показаннями свідків та матеріалами справи доведено правомірність і обґрунтованість позовних вимог.

На підставі ст. 216 ЦК України суд задовольняє вимоги позивача про визнання недійсними державного акта на право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку виданого на імя ОСОБА_3 та про визнання недійсним свідоцтва про право приватної власності на будинок, виданий на імя ОСОБА_3, оскільки скасування вищевказаних документів є правовими наслідками недійсності договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині покупця.

Керуючись ст.ст. 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 30, 209, 212, 214-215 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,

розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, ст.ст. 60, 216, ст. ст. 57 СК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, як чоловіка і ОСОБА_3, як жінки, однією сімєю без реєстрації шлюбу з вересня 2007року по грудень 2008 року.

Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,13 га., що розташований на території Камянської сільської ради Житомирського району за адресою с.Довжик, вул.Іванівська, 2-а, Житомирського району укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за №1335 в частині особи покупця за договором.

Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,13 га., що розташований на території Камянської сільської ради Житомирського району за адресою с.Довжик вул.Іванівська, 2-а, Житомирського району, Житомирської області укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,13 га., за адресою с.Довжик вул.Іванівська, 2-а, Житомирського району, Житомирської області виданий на імя ОСОБА_3 серії ЯГ №808799 від 24 березня 2008 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок №2-а, що розташований по пров.Іванівському в с.Довжик, Житомирського району, Житомирської області, що належить ОСОБА_3 серії САС №121146 від 12 листопада 2008 року.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на земельну ділянку розміром 0,13 га. за адресою пров.Іванівський, 2-а в с.Довжик Житомирського району та на житловий будинок №2-а, що розташований по пров.Іванівському в с.Довжик, Житомирського району, Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення