У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 вересня 2012 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А. вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Бубнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась із позовом до Бубнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Жовтневій №3 в с. Бубнів, Володимир-Волинського району, Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 Мрвії Улянівни.

Вивченням позовної заяви встановлено, що така подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно п.5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення.

У позовній заяві позивач зазначає, що оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданий на ОСОБА_2, втрачений. Проте, на підтвердження даної обставини не надано доказів, тому не виконано вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України.

Крім того, позивач просить визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті мами ОСОБА_2

Однак, згідно до ст. 34 Закону України „Про нотаріат, у державних нотаріальних конторах видаються свідоцтва про право на спадщину.

В свою чергу, ст. 49 Закону України Про нотаріатвизначено підстави відмови вчинення нотаріальної дії. Згідно ч. 4 вищевказаної статті Закону, у разі відмови вчинити нотаріальну дію, нотаріус виносить постанову, в якій викладає причини відмови.

В позовній заяві позивач посилається на те, що вона зверталась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті мами, проте їй відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії. Однак відсутні письмові докази, які б підтверджували як обставину звернення до нотаріуса, так і відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У звязку із цим звернення до суду із даним позовом має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу (в даному випадку державної нотаріальної контори) рішення якого дають підстави вважати про наявність спору про право і слугувати підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного, невизнаного, оспорюваного права.

Наведене свідчить про недодержання позивачем вимог щодо змісту позовної заяви та порушення п.5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки у позовній заяві відсутні посилання на вищевказані обставини та докази, тому відповідно до вимог ст. 121 ЦПК суд залишає позовну заяву без руху та надає строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими ч.2 ст. 121 ЦПК.

На підставі наведеного, керуючись ст.120, 121 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бубнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А Каліщук