Справа № 2-2214/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" квітня 2012 р. Дніпровський
районний суд м. Києва

у складі: головуючої судді
Шевченко Н.М.,

при секретарі
Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»до
ОСОБА_1 (Абриковича), ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, -

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит»правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Банк «Фінанси та Кредит»звернулося до
суду з позовом про стягнення солідарно
з відповідачів ОСОБА_1 (Абриковича),
ОСОБА_3 заборгованості за кредитним
договором суму в розмірі 1 243 981,71 грн.
яка включає основну суму боргу,
заборгованість по відсоткам, пеню за
несвоєчасне погашення заборгованості
по кредиту та відсоткам за
користування кредитними коштами, крім
того стягнення з відповідачів судових
витрат по сплаті державного мита в сумі
1700,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120,00 грн.,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідачами порушено умови
кредитного договору в частині
своєчасного повернення кредиту та
сплати відсотків за його користування,
що є предметом позовних вимог.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 28 січня 2010 року цивільну
справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит»до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором кредиту задоволено
повністю.(а.с.136-139, 1 том)

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
20 липня 2010 року рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 28 січня 2010
року скасовано, а справу передано до
суду на новий розгляд. (136-139, 1 том).

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 02 листопада
2010 року цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»до ОСОБА_1
(Абриковича), ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту
задоволено повністю. (а.с.209-211, 1 том)

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 лютого 2011 року заочне
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 02 листопада 2010 року по
цивільні справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит»до ОСОБА_1
(Абриковича), ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту
скасовано, а справу призначено до
розгляду в загальному порядку. (а.с.240-241,
1 том)

Представником позивача декілька разів
подавалась заява про збільшення
розміру позовних вимог, в останньому
варіанті представник позивача ОСОБА_4
просила стягнути солідарно з ОСОБА_1
(Абриковича), ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»суму
заборгованості за кредитним договором
№ 321-06-Ип від 02 листопада 2006 року в
розмірі 3 028 965,21 грн., з яких 882 334,55 грн.
–заборгованість по основній сумі
боргу, 337 136,96 грн. –заборгованість по
відсотках за користування кредитними
коштами, 1 809 493,71 грн. пеня за
несвоєчасне погашення кредиту, та
вирішити питання щодо судових витрат,
посилаючись на те, що з моменту
звернення з позовом до суду на даний
час змінились розрахунки
заборгованості. (а.с.24-25, 2 том)

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 квітня 2012 року залишено
без розгляду зустрічну позовну заяву
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,
третя особа: ОСОБА_1, про визнання
недійсним кредитного договору та
договору поруки. (а.с. 125-126, 2 том)

В судовому засіданні представник
позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»-
ОСОБА_5 просила задовольнити позов з
підстав, викладених у позовній заяві
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог від 23.06.2012 року,
пояснила, що позивач повністю виконав
договірні зобов’язання зі своєї
сторони, надавши ОСОБА_1 (Абриковичу)
кошти зазначені в кредитному договорі
в іноземній валюті, крім того
відповідач певний час належним чином
сплачував тіло кредиту та відсотки за
його користування, однак, ним порушено
договірні зобов’язання та не виконано
умови кредитного договору. Крім того
вважає, що відповідачка ОСОБА_2, за
договором поруки має нести солідарну
відповідальність за невиконання умов
договору кредиту № 321-06-Ип від 02
листопада 2006 року.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
судового розгляду справи були
повідомлені належним чином, шляхом
направлення судових повісток на
адресу, вказану в позовній заяві,
причини неявки суд не повідомили,
клопотань про розгляд справи суду не
надавали, однак від відповідача ОСОБА_3
надійшла заява, відповідно до якої
просив скасувати пеню нараховану за
кредитним договором № 321-06-Ип від 02
листопада 2006 року, у зв’язку з тим, що в
нього виникло скрутне матеріальне
становище, на його утриманні
знаходяться малолітні діти 2008 та
ІНФОРМАЦІЯ_1, двоє батьків пенсіонерів,
дружина при цьому не працює та не має
додаткового доходу, крім того вважає,
що позивач занадто завищив штрафні
санкції. (а.с. 120, 2 том)

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»-
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи у
їх сукупності, оцінивши зібрані по
справі докази, приходить до наступного.

Згідно з вимогами Закону України «Про
акціонерні товариства»№ 514-VI від 17.09.2008
року та відповідно до статуту назву
позивача з Відкритого акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та
Кредит»було змінено на Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит». Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси є
правонаступником усіх прав та
обов’язків Відкритого акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит».
(а.с. 68-73, 1 том)

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов’язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов’язується повернути кредит та
сплатити проценти.

02.11.2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №321-06-Ип,
згідно умовами п.п. 2.1, 3.2 якого, позивач
надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у
розмірі 99 000,00 доларів США, а останній
зобов'язувався повернути кредит у
повному обсязі до 01.11.2021 року згідно з
графіком погашення кредиту та сплатити
за користування кредитом проценти у
розмірі 15% річних (а.с 8-12, 1 том).

23 березня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду
№1, відповідно до якої було збільшено
розмір виданих ОСОБА_1 кредитних
ресурсів на 20 000,00 доларів США (а.с. 14, 1
том).

Відповідно п.п. 3.2, 3.3 кредитного
договору позичальник зобов'язувався
повернути кредитні ресурси, отримані
за кредитним договором до 01 листопада
2021 року. Погашення проводиться шляхом
зарахування відповідної суми на
позичковий рахунок. Позичальник
зобов'язувався щомісяця, в термін до 10
числа кожного місяця, здійснювати
погашення заборгованості за
кредитними ресурсами.

Пунктом 6.1. кредитного договору
встановлено, що за прострочення
повернення кредитних ресурсів та/або
сплати процентів, позичальник сплачує
банку пеню з розрахунку 1% від
простроченої суми за кожний день
прострочення. Зазначена пеня
сплачується у випадку порушення
позичальником строків платежів.

Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов’язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) та сплатити відсотки за
користування коштами у строк та в
порядку, що встановлені договором.

В статті 611 Цивільного кодексу України
зазначено, що у разі порушення
зобов’язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема у вигляді сплати
винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов’язання за кожен день
прострочення виконання.

В забезпечення виконання зобов’язань
за цим кредитним договором між
позивачем, ОСОБА_3 (поручитель) та
ОСОБА_1 (боржник), 02.11.2006 року був
укладений договір поруки № 321-06-П та
додатковий договір поруки № 1, згідно
яких поручитель зобов'язувалась у
повному обсязі відповідати перед
позивачем за невиконання боржником
взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору №321-06-Ип від 02.11.2006
року та додатковому договору №1(а.с. 15-18,
1 том).

Відповідно до п. 2.2 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, у т.ч. по основному боргу,
сплаті щомісячних процентів і
підвищених процентів, сплаті
комісійної винагороди, сплаті
неустойки по основному боргу та
процентам, а також по відшкодуванню
всіх збитків.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором, як солідарні
боржники.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 553,
554 ЦК України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов’язку. У разі порушення
боржником зобов’язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки.
Отже, відповідно до вказаних норм, а
також згідно з Договором поруки, ОСОБА_3
є поручителем за кредитним договором і
несе солідарну відповідальність перед
кредитором за виконання зобов’язань
позичальника.

За час розгляду справи прізвище
відповідачки ОСОБА_3 змінилось на
«Телестакова». (а.с.236, 1 том)

Як убачається з матеріалів справи,
позивач належним чином виконав свої
зобов’язання за кредитними договорами
на відміну від відповідачів, які
систематично порушують виконання умов
кредитного договору, про що ОСОБА_1
неодноразово попереджався позивачем в
телефонному режимі та письмово (копія
листа-попередження №1950-07 від 01.11.2007
року, копія листа № 2075-07 від 12.12.2007 року,
копія повідомлення щодо усунення
порушень № 9674 від 03.11.2008 року (а.с.21-24, 1
том).

За період дії кредитного договору
ОСОБА_1 здійснив наступні платежі в
рахунок погашення заборгованості, що
включає: 8338 доларів США 85 центів - по
сплаті основної суми боргу; 35524 доларів
США 25 центів - по сплаті відсотків за
користування кредитом; 2185 грн. 11 коп. -
по сплаті пені за несвоєчасне
погашення кредиту та відсотків за
користування кредитними коштами.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного
кодексу України зобов’язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов’язання.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є
обов’язковим для виконання сторонами.

У зв’язку з порушенням відповідачами
ОСОБА_1 (Абриковича), ОСОБА_2 умов
договору кредиту, позивачем надані
розрахунки по заборгованості за
кредитним договором №321-06-Ип від 02.11.2006
року станом на 22.06.2012 року (а.с.26-40, 2 том),
за якими сума заборгованості з боку
відповідачів становить 3 028 965,21 грн., з
яких:

- 882 334,55 грн. –заборгованість по
основній сумі боргу,

- 337 136,96 грн. –заборгованість по
відсотках за користування кредитними
коштами,

- 1 809 493,71 грн. пеня за несвоєчасне
погашення кредиту.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сума боргу у розмірі 1 219 471,51 грн.,
підлягає стягненню на користь
позивача.

Щодо позовних вимог стосовно стягнення
пені за несвоєчасне погашення кредиту
у сумі 1 809 493,71 грн. слід зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

При цьому, згідно з положеннями ч. 3 ст.
551 ЦК України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Суд бере до уваги, письмові пояснення
ОСОБА_1, де він зазначив, що в нього
виникло скрутне матеріальне становище,
на його утриманні знаходяться
малолітні діти 2008 та ІНФОРМАЦІЯ_1, двоє
батьків пенсіонерів, дружина при цьому
не працює та не має додаткового доходу.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК
України, враховуючи, що розмір
неустойки (пені), дорівнює 1 809 493,71 грн.,
що значно перевищує розмір збитків
позивача, суд, дослідивши матеріали
справи та надані докази, з врахуванням
матеріального стану відповідачів,
керуючись вимогами розумності та
справедливості вважає за необхідне, що
позовні вимоги про стягнення пені
підлягають частковому задоволенню, а
саме з відповідачів необхідно стягнути
на користь позивача неустойку (пеню) в
розмірі 441 167,28 грн., яка дорівнює
половині суми заборгованості з боку
відповідачів по тілу кредиту за
прострочення виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит»до ОСОБА_1
(Абриковича), ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту
підлягає частковому задоволенню, а
саме підлягає стягненню з відповідачів
в солідарному порядку суми
простроченої заборгованості по
кредиту в загальному розмірі –1 660 638
грн.

Відповідно до ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України суд
присуджує з відповідачів ОСОБА_1
(Абриковича), ОСОБА_2 на користь
позивача понесені судові витрати по
сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн.,
тобто по 850,00 грн. з кожного, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120,00 грн., тобто
по 60,00 грн. з кожного.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
526, 549, 551, 554, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»до
ОСОБА_1 (Абриковича), ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1
(Абриковича), ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та
Кредит»заборгованість за кредитним
договором на загальну суму 1 660 638 (один
мільйон шістсот шістдесят тисяч
шістсот тридцять вісім) гривень 79
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (Абриковича) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та
Кредит»судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 850,00 грн. та
витрати на інформаційне-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
60,00 грн., тобто загальною сумою 910 грн. 00
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
850,00 грн. та витрати на
інформаційне-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 60,00 грн.,
тобто загальною сумою 910 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: