Дата документу 19.12.2012
№ 2/1511/438/2012
№ 2-2190/2011
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2012р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ледньової Т.В.,

при секретарі Маратовій В.С., Пращук А.М.

з участю

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллічівську Одеської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2011р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 (т.1 а.с.5-6), в якій позивач просить визнати ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за цією адресою та зобовязати Іллічівський МВ ГУМВС України в Одеській області зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, посилаючись на ст.ст.71, 72 ЖК України та ті обставини, що її колишній чоловік ОСОБА_4 з дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_5 більше 11 років не живуть в спірній квартирі, не мають в ній своїх особистих речей, не сплачують комунальні платежі, з 1999р. не підтримують з нею звязку і не повідомляють де проживають.

Згідно позову Іллічівський МВ ГУМВС України притягнуто до участі у справі у якості третьої особи (т.1 а.с.5).

Згідно ухвали від 22.02.2011р. залучено до участі у справі у якості третьої особи виконавчий комітет Іллічівської міської ради Одеської області з урахуванням знаходження спірної квартири у комунальній власності (т.1 а.с.31).

В судове засідання позивач не зявилась, надавши письмові пояснення (т.1 а.с.188-189), заперечення на зустрічний позов (т.1 а.с.207-208) та заяви (т.1 а.с.239-240, т.2 а.с.16), в яких просить розглядати справу у її відсутності з урахуванням відмови від особистої участі в засіданні в силу ст.63 Конституції України і внаслідок неприязних стосунків з відповідачами, здійснення ними психологічного тиску.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні 19.09.2012р. підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування у повному обсягу, не визнав зустрічний позов, посилаючись на те, що після рішення суду про вселення в 2000р. відповідачі не побажали вселитись у спірну квартиру. На запитання представника відповідача ОСОБА_6 пояснив, що чоловік позивача ОСОБА_7 був вселений та зареєстрований у спірній квартирі без згоди відповідачів, що відповідачі частково сплачували комунальні платежі, що позивач та відповідач ОСОБА_4 після розірвання шлюбу не вирішували спір про розподіл майна у судовому порядку; що йому невідомі обставини вселення в одну із спірних кімнат ОСОБА_8 або інших осіб. В судові засідання 10.10.2012р., 30.10.2012р., 16.11.2012р., 03.12.2012р. ОСОБА_6 не зявився, в звязку з чим судом винесено ухвалу про продовження розгляду справи у його відсутності та у відсутності позивача.

Відповідачі позов ОСОБА_3 не визнали, надали письмові заперечення (т.1 а.с.167-168) та зустрічний позов про вселення в спірну квартиру (т.1 а.с.131-133). Ухвалою суду від 03.12.2012р. були задоволені заяви сторони відповідача про залишення без розгляду зустрічного позову (т.2 а.с.52, 53, 56). В судовому засіданні 19.09.2012р. відповідачі посилались на те, що позивач перешкоджала їм в користуванні спірною квартирою. Аналогічні доводи викладені відповідачем ОСОБА_1, представником відповідача ОСОБА_2 і в послідуючих судових засіданнях, а також в письмових запереченнях (т.1 а.с.167-168), із яких слідує, що наміру залишати спірну квартиру не мали і не мають, що іншого житла не мають, що у спірній квартирі не проживали із-за психічного захворювання ОСОБА_3 та щоб уникнути конфліктів з позивачкою та її чоловіком ОСОБА_7; що у задоволенні аналогічного позову ОСОБА_3 було відмовлено рішенням суду від 21.06.2000р. і цим же рішенням було задоволено позов ОСОБА_4 про вселення.

Представник Іллічівського міського МВ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не зявився, надавши листи з клопотанням про розгляд справи у його відсутності (т.1 а.с.102, 201, 209-211, 228, т.2 а.с.14, 36, 51). Із вказаних листів також слідує відсутність заперечень на позов.

Представник виконкому Іллічівської міської ради в судове засідання не зявився, надавши письмові пояснення (т.1 а.с.41-42, 113-115), в яких є посилання на те, що інтереси міської ради та її виконавчих органів не зачіпаються при прийнятті рішення за даною справою, що у разі поважних причин відсутності відповідачів у спірному жилому приміщенні суд може застосувати норми ст.71 ЖК України і продовжити строк для збереження за ними права користування жилим приміщенням. В зазначених поясненнях також викладено клопотання про розгляд справи у відсутності представника виконкому.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачів, допитавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини.

Згідно ордеру на жилу площу в гуртожитку за №89, виданого на підставі спільного рішення адміністрації та профспілки Іллічівського судоремонтного завода від 18.07.1989р., відповідачу ОСОБА_4 було надано квартиру №14 площею 21,87кв.м в будинку №13 по вул.Данченко м.Іллічівська Одеської області на склад сімї: дружина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.14). 01.01.1992р. у зазначенного подружжя народився син ОСОБА_1 (т.1 а.с.9).

17.03.1999р. було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_12 (т.1 а.с.12). Згідно рішенню Ілічівського міського суду Одеської області від 10.02.1999р. було задоволено позов ОСОБА_4, розірвано шлюб, зареєстрований 03.09.1988р. між ним та ОСОБА_12, визначено залишення на вихованні матері доньки ОСОБА_5, 03.05.1989р. народження, на вихованні батька сина ОСОБА_1, 01.01.1992р. народження (т.1 а.с.72).

На час звернення до суду з позовом в спірному житловому приміщенні були зареєстровані позивачка, яка змінила прізвище після укладення 30.10.1999р. шлюбу з ОСОБА_7 (т.1 а.с.13), її чоловік ОСОБА_7 та донька ОСОБА_13, 27.06.2004р.н. (т.1 а.с.11), а також відповідачі, що підтверджується доказами на а.с.7, 8, 17, 22-25 т.1.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01.06.2011р., яке було винесено заочно у відсутності відповідачів, було частково задоволено позов ОСОБА_3 та визнано відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №14 в будинку №3 по вул.Данченка у м.Іллічівську Одеської області (т.1 а.с.51-53). Довідка ЖЕД від 16.09.2011р. підтверджує зняття відповідачів з реєстрації в спірній квартирі за зазначеним рішенням 15.07.2011р. (т.1 а.с.71). За заявою відповідачів про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.58-59) ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.10.2011р. було скасовано вищезазначене заочне рішення суду від 01.06.2011р. (а.с.93 т.1). В судовому засіданні 27.10.2011р. приймав участь представник позивача ОСОБА_6, який отримав копію ухвали під розписку (а.с.94 т.1). Всім учасникам судового розгляду були направлені копії цієї ухвали 28.10.2011р. (а.с.95-98 т.1).

Довідка ЖЕД від 18.04.2012р. підтверджує, що на підставі розпорядження міського голови №496 від 10.08.2011р. було змінено договор найму спірного житла (т.1 а.с.176).

Копія техпаспорту КП БТІм.Іллічівська підтверджує, що частину спірного житла кімнату №14-а будинку 13 по вул.Данченка м.Іллічівська площею 9,5кв.м позивач ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 13.01.2012р. передала у власність ОСОБА_8 (т.2 а.с.23-29). Із копії договору купівлі-продажу слідує, що вказане житло належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.10.2011р. (т.2 а.с.26-27).

Під час нового розгляду справи сторона позивача не повідомила суду відомості про зміну статусу спірного житла, не уточнювала позовні вимоги та їх обґрунтування. Копія техпаспорту (а.с.23-29 т.2) надана відповідачами.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Суд вважає, що сторона позивача неналежно виконала процесуальні обовязки.

Суд також звертає увагу і на те, що стороні позивача було відомо про скасування заочного рішення 27.10.2011р., однак до прийняття нового рішення по справі позивач здійснила приватизацію спірного житла та відчуження його частини 13.01.2012р.; що пояснення позивача непослідовні і суперечливі: у позові (т.1 а.с.5-6) посилання на те, що з 1999р. відповідачі не мешкають за місцем реєстрації і не підтримують зв'язок з нею, у поясненнях (т.1 а.с.188-189) посилання на те, що відповідачі вибули і на підставі ст.107 ЖК України договір найму вважається розірваним з дня вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту (однак позов не змінювався, не уточнювався, адреса постійного місця проживання відповідачів і час вибуття на цей адрес не вказані), в заяві (т.1 а.с.239-240) посилання на те, що відповідачі постійно здійснюють на неї психологічний тиск і заважають їй жити у новій родині з новим чоловіком та малою дитиною. В звязку з такою позицією позивача суд продовжує розгляд справи у межах позову (т.1 а.с.5-6).

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.71 ЖК України якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановило.

Сторони визнали факт відсутності відповідачів у спірному жилому приміщенні понад шість місяців. Таким чином, для вирішення спору необхідно встановити причини відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні і чи є вони поважними.

Із актів від 13.09.2010р., 06.12.2010р., 11.12.2011р. (а.с.18-20 т.1) слідує, що відповідачі відсутні у спірній квартирі з 10.02.1999р.

Копії квитанцій (а.с.60-70, 177-186, 192 т.1, а.с.21 т.2) підтверджують, що відповідачі приймають участь в оплаті комунальних платежів по спірній квартирі, в т.ч. станом і на 2012р.

Згідно рішенню Іллічівського міського суду Одеської області від 21.06.2000р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням та задоволено зустрічний позов про вселення ОСОБА_4 в спірну квартиру (т.1 а.с.134-140, 169-175). Судом було зроблено висновок, що ОСОБА_4 не проживав у спірній квартирі по поважній причині із-за перешкод, які чинили ОСОБА_3 і її чоловік, в звязку з чим ОСОБА_4 відповідно до ст.71 ЖК України не втратив право на житло і підлягав вселенню. Крім того, суд дав оцінку протоколу спільного засідання профспілки та адміністрації заводу (т.2 а.с.22), зазначивши, що договір найму спірного житла не був змінений, т.я. вказаний протокол №11 від 14.04.2000р. складений з порушенням вимог ст.ст.63, 104 ЖК України, які передбачають зміну договору тільки за згодою всіх осіб, проживаючих в житловому приміщенні, і за наявності можливості виділу приміщень, відповідаючих умовам, переліченим ст.63 ЖК України (т.1 а.с.139).

Копія виконавчого листа та повідомлення державної виконавчої служби (т.1 а.с.141, 154) підтверджують, що станом на 27.02.2003р. рішення суду від 21.06.2000р. не було виконане не в добровільному порядку, не в примусовому порядку. Сторона позивача взагалі не надала пояснень та доказів щодо виконання цього рішення суду. Відповідачі посилались на неможливість проживання в квартирі і після вказаного рішення суду, т.я. позивач та її чоловік продовжували чинити перешкоди, між ними склались неприязні стосунки, що позивач здала одну кімнату за договором піднайма без оформлення, обіцявши дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_5 надавати грошову допомогу, однак цієї обіцянки не виконала і не надала можливості користування житлом ні колишньому чоловіку ОСОБА_4, ні дітям ОСОБА_1, ОСОБА_5 Ці обставини викладені відповідачами, підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 ОСОБА_10 пояснень цих свідків також вбачається, що позивач не впускала відповідачів у спірні кімнати, висловлювала погрози, викинула їх речі через вікно. Доводи відповідачів щодо поважних причин відсутності у спірному житлі, а також щодо неправомірних дій позивача та її чоловіка ОСОБА_7 також підтверджуються доказами на а.с.142-153, 187 т.1, а саме: неповнолітні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали з батьком ОСОБА_4 без реєстрації у родичів у незадовільних житлових умовах, що вирішувалось питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, що з 2001р. ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у психіатра. Довідки на а.с.155-157, 164-166 т.1 підтверджують, що відповідачі не мають іншого житла, крім спірного, проживали без реєстрації з батьками ОСОБА_4 та родиною його сестри (9 осіб, із яких 4 дітей) у приміщенні з 2 кімнатами без централізованого опалення та водопостачання. Обставини щодо умов виховання, проживання неповнолітніх були предметом заходів реагування служби у справах дітей та прокуратури, Іллічівського МВ ГУМВС України (а.с.142, 146, 149-153), однак ці заходи приймались у 2002-2003р. і до 2012р. житловий спір сторін щодо порядку подальшого спільного використання квартири №14 будинку №13 м Іллічівська не був вирішений, в т.ч. і після досягнення ОСОБА_1, ОСОБА_5 повноліття.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 (т.1 а.с.5-6) є необґрунтованим, недоведеним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.63, 64, 71,72 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: