2-н/0503/2134/2012
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

Головуючий суддя 24 грудня 2012 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу»в особі Часовоярського РВУ про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

03.12.2012 року представник заявника КП «Компанія «Вода Донбасу»в особі Часовоярського РВУ звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суми боргу за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню за період з 01.02.2005 року по 31.12.2007 року у сумі 335 грн. 09 коп., а також судового збору у розмірі 107 грн. 30 коп.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2001 року, ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Таким чином, у звязку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за послуги за водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2005 року по 31.12.2007 року у сумі 335 грн. 09 коп. не може бути визнана судом безспірною, так як наслідок цього не підлягає розгляду у порядку наказного провадження у звязку із наявністю спору про право.

Приймаючи рішення про неможливість часткового задоволення вимог, зазначених у заяві про видачу судового наказу, суд не знаходить підстав для застосування норм ч. 5 ст. 100 ЦПК України щодо можливості постановлення ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині вимог, які не підлягають розгляду у порядку наказного провадження, оскільки норми даної статті не можуть бути застосовані при наявності спору про право.

Дані обставини позбавляють суд можливості зробити однозначний та безспірний висновок щодо виникнення у заявника права вимоги за судовим наказом та відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та розяснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити Комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу»в особі Часовоярського РВУ у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Розяснити заявнику право на звернення до суду у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а ухвала, постановлена без участі особи, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ОСОБА_4