Справа № 2-2527/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2012року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

при секретарі Трілі Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь 46126,02грн. майнової шкоди, 5100грн. моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що, 13 серпня 2011 року, по вул.Виговського, 100 у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, причиною якої було порушення п.12.1 ПДР України відповідачем ОСОБА_2, який керуючи власним автомобілем НОМЕР_1, не врахував стан проїзної частини (дощ, мокрий асфальт), не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить їй на праві власності, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. За вказане правопорушення постановою Сихівського районного суду м.Львова від 05 вересня 2011року, ОСОБА_2, який визнав свою вину, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено відповідне адміністративне стягнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належний їй на праві власності автомобіль НОМЕР_2 отримав технічні пошкодження. Згідно звіту №368/11 від 27.09.2011р. про оцінку автомобіля НОМЕР_3, вартість його відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу складових КЗТ (Свр) складає 46126,02грн. Як стверджується полісом цивільно-правової відповідальності, відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування». Відповідачами майнова шкода спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй не відшкодована, беручи до уваги, що її сім'я складається з трьох осіб: малолітньої дитини, її, яка за станом здоров'я не може працювати та чоловіка, який забезпечував сім'ю лише за допомогою транспортного засобу та не має коштів на придбання іншого транспортного засобу, вважає за необхідно стягнути солідарно з відповідачів вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 46126,02грн. Зазначає, що окрім матеріальної, їй було заподіяно і моральну шкоду. Її чоловік - ОСОБА_4 використовував знищений транспортний засіб у своїй діяльності і був єдиним годувальником сім'ї. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, її чоловік був змушений шукати роботу з метою забезпечення сім'ї, що завдає їй моральної шкоди. Вказане спричинило їй та її сім'ї душевні переживання, тривалий час вони погано себе почували та втратили можливість вести активний спосіб життя. Негативні наслідки заподіяні їх здоров'ю вони відчувають і досі. Додаткові ускладнення для ведення нормального способу життя були викликані неможливістю використання після дорожньо-транспортної пригоди належного їй транспортного засобу. Станом на сьогодні, вона перебуває після важкої операції на лікуванні в Обласному державному онкологічному лікувально-діагностичному центрі та відсутність транспортного засобу ускладнює її пересування з лікарні до будинку, що спричиняє моральну шкоду їй та її малолітній дитині. Враховуючи наведене, оцінює заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 5100грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Позивач додатково пояснила, що автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди ремонту не підлягає та такому не піддавався. Визнала, що автомобіль є фізично знищеним та не заперечила щодо повернення залишків транспортного засобу страховику у разі виплати їй суми страхового відшкодування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 20 грудня 2011р. пояснив, що не заперечує своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, однак зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування», яка і повинна відшкодувати заподіяну позивачу матеріальну шкоду, щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то вважає такі безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування»в судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 7764,23грн. страхового відшкодування. Подав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що згідно звіту №368/11 від 27 вересня 2011р. ЗАТ УЦПЗ «Експерт-сервіс»про оцінку автомобіля НОМЕР_4, вартість його відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових складає 46126,02грн. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля за станом на момент ДТП згідно звіту складає 22764,23грн. Оскільки витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, відповідно наявні ознаки фізичного знищення автомобіля. Позивач ще 29 вересня 2011 року звернулася до них із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, однак до даного часу не висловила свою згоду (чи незгоду) щодо визнання автомобіля фізично знищеним, у зв'язку з цим на даний час з незалежних від них причин виплата страхового відшкодування не проведена. Зазначає, що з позовної заяви вбачається, що позивач не згідна із визнанням автомобіля фізично знищеним, а тому ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулась до ТОВ УПП «АВТО онлайн Україна»для проведення аукціону. Згідно зобов'язуючої пропозиції від 10.10.2011р. визначена залишкова вартість транспортного засобу і вона склала 15000грн. А відтак, сума страхового відшкодування становитиме 7764,23грн., тобто 22764,23грн.(ринкова вартість ТЗ до ДТП) 15000грн.(залишкова вартість ТЗ) 00грн. (франшиза згідно полісу) = 7764,23грн. (сума страхового відшкодування). Щодо стягнення з ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування» моральної шкоди заперечив, оскільки така пов'язана із пошкодженням належного позивачу майна.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 13 серпня 2011 року, по вул.Виговського, 100 у м.Львові, керуючи автомобілем марки "ВАЗ", д.н.з. 23956, не врахував стан проїзної частини (дощ, мокрий асфальт), не дотримався безпечної швидкості руху, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_5, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Зазначене підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 05 вересня 2011р. із зазначенням про визнання правопорушником вини, яка не оскаржувалась і вступила в законну силу (а.с7).

З звіту ЗАТ УЦПЗ «Експерт-Сервіс»№368/11 про оцінку автомобіля НОМЕР_5 від 27 вересня 2011р. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ (Свр) складає 46126,02грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля НОМЕР_5 внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 22764,23 грн.; ринкова вартість автомобіля НОМЕР_5, що належить ОСОБА_6 становить 22764,23грн. Вартість відновлювального ремонту (Свр=46126,02грн.), перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля (С=22764,23грн.) відповідно проводити відновлювальні ремонтні роботи автомобіля економічно недоцільно (а.с.3-6).

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно полісу №АА/5907193 обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування»з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) 100000грн., за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 50000грн., з франшизою нуль грн.(а.с.17).

29 вересня 2011р. позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування»із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору(а.с.35-36).

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Як вбачається з пояснень наданих сторонами в судовому засіданні та письмових заперечень представника відповідача ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування», на час розгляду справи позивачу виплата страхового відшкодування не проведена у зв'язку з тим, що остання не висловила свою згоду (чи незгоду) щодо визнання автомобіля фізично знищеним.

Згідно ч.1 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

З звіту про оцінку автомобіля від 27 вересня 2011р. вбачається, що витрати на ремонт транспортного засобу в розмірі 46126,02грн., перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди - 22764,23грн., та в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 дала свою згоду на те, що належний їй транспортний засіб пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 13 серпня 2011 року з вини відповідача ОСОБА_2, є фізично знищеним.

Таким чином, розмір страхового відшкодування повинен розраховуватися на підставі ч.3 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»в якій вказано, що, якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

А відтак, вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають до задоволення частково, а саме в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування»розміру дійсної (ринкової) вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди, тобто без врахування аварійних пошкоджень, яка згідно звіту про оцінку становить 22764,23 грн..

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ за № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно до якої при постановленні рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

У відповідності до вимог ч.3 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Позивач не заперечила щодо передачі належних їй залишків транспортного засобу ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування», а відтак право на такі слід залишити ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування».

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяно також і моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях в звязку з знищенням її майна. А саме, з пояснень позивача вбачається, що її чоловік використовував знищений транспортний засіб в роботі, яка була єдиним джерелом доходу її сім'ї, а відтак змушений шукати роботу, вона ж позбавлена можливості працювати у зв'язку з поганим станом здоров'я та має на утриманні малолітню дитину, а відтак внаслідок знищення транспортного засобу було порушено її звичний життєвий уклад. У зв'язку з знищенням транспортного засобу вона та її сім'я втратила можливість вести активний спосіб життя. У період з 21 жовтня 2011р. до 07 листопада 2011р. позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у Львівському державному онкологічному лікувально-діагностичному центрі (а.с.45) та відсутність транспортного засобу ускладнило її пересування з лікарні додому.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5100грн., підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З ч.2 ст.23 ЦК України вбачається, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно пункту 22.3. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що позивач зазнала душевних страждань у зв'язку із знищенням належного їй автомобіля. А відтак, позивачу моральну шкоду спричинено з підстав передбачених пунктом 3 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України та цю шкоду зобов'язана відшкодувати особа, що її спричинила, тобто відповідач ОСОБА_2

У відповідності до вимог ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

П.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31.03.1995 р. №4 визначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо), яких зазнав позивач, та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи викладене, принцип розумності та справедливості, суд вважає, що заявлені позивачкою позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5100грн. підлягають частковому задоволенню - в сумі 2000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2

На підставі ст.ст.22, 23, 988, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.22, 30, 35, 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та керуючись Постановою Пленуму ВСУ за № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постанови Пленуму ВСУ за №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»в користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 22764,23грн.

Після відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди, передати залишки транспортного засобу марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_6, Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»280,97грн. судових витрат в користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 24,69грн. судових витрат в користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 104,60грн. судових витрат в користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному примірнику, який зберігається в справі №2-2527/11р.