АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/2190/2461/12 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1 Категорія: 48 Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Цуканової І.В.

Суддів: Радченка С.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

встановила:

В березні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з 01 вересня 2010 року дочка навчається в Ніжинському державному університеті ім..ОСОБА_6 денної форми навчання за держзамовленням. Позивач вказувала, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1018 гривен щомісячно до закінчення дочкою навчання аьо досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 300 гривен щомісячно, починаючи з 27.03.2012 року і до досягнення донькою 23-річного віку. Стягнуто з відповідача судовий збір на користь держави. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду, просить його скасувати, так як при розгляді справи не були повністю зясовані обставини, які мають значення для справи; не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; висновки суду не відповідають обставинам справи. При цьому зазначає, що судом достовірно не зясовано чи продовжує навчання ОСОБА_5 на час прийняття судом рішення, чи потребує вона матеріальної допомоги. Також посилається на те, що він немає можливості надавати повнолітній дочці матеріальну допомогу, та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

У судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 наполягав на задоволенні скарги. Вказав, що не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

Позивач ОСОБА_4 до апеляційного суду не з'явилась з невідомих суду причин, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що дочка відповідача ОСОБА_5, продовжує навчання через що потребує матеріальної допомоги.

Однак, з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.11), від якого мають дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Відповідно до довідки виданої Ніжинським державним університетом ім..ОСОБА_6 від 06.09.2011 року, ОСОБА_5 з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року навчається в вищевказаному ВУЗі та є студентом ІІ курсу денної форми навчання за держзамовленням (а.с.3).

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментівВерховний Суд України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання покладено на обох батьків.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, позивачем як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом не було надано жодного доказу, що дочка в звязку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги та не доведено розмір витрат, на які посилається позивач.

Разом з тим відповідач в судовому засіданні доводив, що не має можливості надавати повнолітній дочці матеріальну допомогу, так як має малолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14), від нового шлюбу (а.с.12), ніде не працює (а.с.13, 15).

Таким чином, позивачем не доведено обставини справи щодо потреби дочки в матеріальній допомозі в звязку з продовженням навчання, також судом не встановлено наявності у відповідача можливості надавати утримання повнолітній дочці та встановлено і не враховано матеріальний стан позивача, що має значення для визначення розміру аліментів.

За таких обставин, переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявленого позивачкою позову.

Враховуючи викладене, на підставі ст.199, 200 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів керуючись ст.303,п.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19 червня 2012 року скасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: