Справа №2-1187/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2012 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права на спадкування за законом за правом представлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнень посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна по батьковій лінії бабуся ОСОБА_6 , яка після смерті не залишила заповіту. Разом з бабусею проживав його дядько ОСОБА_2 , який є рідним братом його загиблого батька ОСОБА_7 . Оскільки батько з матір`ю розлучилися ІНФОРМАЦІЯ_2 , спілкування з бабусею було перервано з вини відповідача після загибелі його батька ОСОБА_7 , тобто з 2002 року. Рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська №843 від 17.11.2004 року над ним було встановлено піклування бабусею ОСОБА_8 і він в 2004 році переїхав до неї жити у м.Дніпродзержинськ.

В кінці квітня 2009 року він випадково дізнався про смерть бабусі ОСОБА_6 і приїхав до відповідача дізнатися про обставини смерті і місце її поховання, але він не впустив його у будинок, повідомивши місце поховання бабусі та про те, що він не буде ділитися з ним спадковим майном. Постановою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 27.05. 2009 року йому було відмовлено у видачі документів про право на спадщину. На час смерті бабусі ОСОБА_6 він був неповнолітнім, далеко проживав від неї, не мав можливості спілкуватися, дізнався про її смерть тільки в кінці квітня 2009 року, а тому він вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. В зв`язку з відсутністю заповіту після смерті бабусі її спадкоємцями першої черги є ОСОБА_2 , він за правом представлення після загиблого батька ОСОБА_7 та неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за правом представлення після їх загиблого батька ОСОБА_7 . Ні його бабуся-піклувальник, ні органи опіки та піклування дозволу на його відмову від прийняття спадщини не давали, він сам такий дозвіл отримати не намагався, бо не знав про смерть бабусі, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_6 з моменту відкриття спадщини.

Позивач просить визнати за ним право на спадкування 1/12 частини всього майна, з чого б воно не складалося, після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належало їй на день смерті, в порядку спадкування за законом за правом представлення.

В судовому засіданні позивач та його представник, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві, підтримали. В дане судове засідання позивач та його представник не з`явилися, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, в дане судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у його відсутність.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволенні уточнених вимог позивача. В дане судове засідання не з`явилася, її представник надав суду листа з проханням розглянути справу у його відсутність, проти вимог не заперечував.

Представник третьої особи - Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду листа з проханням розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2, 3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1, 5, 6 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Відповідно до ч.1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкритті спадщини. Згідно до ч.4 цієї статті малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно до ч.4 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьком є ОСОБА_7 та матір`ю - ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 , а/з 43 від 04.01.1989 року.

ОСОБА_7 є сином ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 .

Встановлено, що шлюб батьків позивача з 18.07.1990 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 .

Мати позивача - ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько позивача - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується їх свідоцтвами про смерть.

В зв`язку з зазначеним рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська №843 від 17.11.2004 року над позивачем ОСОБА_1 було призначено піклування і призначено його піклувальником його бабусю ОСОБА_8 . Цим же рішенням була встановлена опіка над його сестрою ОСОБА_11 .

Зважаючи на розлучення батьків позивача, його спілкування з бабусею ОСОБА_6 було перервано після загибелі його батька ОСОБА_7 , тобто з 2002 року. В зв`язку з встановленням опіки позивач в 2004 році переїхав жити до бабусі ОСОБА_8 у м.Дніпродзержинськ, де постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , а з липня 2006 року він навчався та стаціонарному відділенні Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, де перебував на казарменому положенні.

Разом з бабусею ОСОБА_6 проживав дядько позивача - ОСОБА_2 , який є рідним братом його батька - ОСОБА_7 та сином ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_6 , яка після смерті не залишила заповіту та про смерть якої позивачу стало відомо в кінці квітня 2009 року. При спілкуванні з ОСОБА_2 , позивачеві стало відомо, що той не визнає його право на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_6 .

Постановою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 27.05.2009 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на пропущення ним строку для прийняття спадщини та відсутністю сумісної реєстрації разом із спадкодавицею за однією адресою.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 278/2006, заведеної Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 23.03.2007 року звернулася ОСОБА_3 , яка діяла як законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які як і позивач є дітьми ОСОБА_7 , який помер до відкриття спадщини.

Крім того, 13.04.2007 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувся її син ОСОБА_2 .

В судовому засіданні та в наданих заявах відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх дітей визнали право позивача на спадкування 1/12 частини всього належного ОСОБА_6 на день смерті майна, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач разом зі спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 та спадкоємцями за правом представлення після смерті батька ОСОБА_7 - неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є спадкоємцем бабусі ОСОБА_6 за правом представлення, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по справі, а саме сплачений ним судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/12 частину належних їй на момент відкриття спадщини всіх прав та обов`язків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а всього 171 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева