Справа № 2-1894/11
Провадження № 2/1412/1699/12
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., при секретарі Будикіній А.Л., Філіповій Т.П.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, набутого під час шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, набутого під час шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна, набутого під час шлюбу

Під час розгляду справи у суді позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, в останній заяві про уточнення позовних вимог від 19.03.2012 року зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.05.1998 року. Під час перебування у шлюбі ними було придбані слідуючі транспортні засоби: «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_1; «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2; «Mersedes-Benz Vito 1» державний номер НОМЕР_3, право власності на які було оформлено за відповідачем. При цьому автомобіль «Mersedes-Benz Vito 1» було придбано у кредит, та за час їх спільного проживання ОСОБА_2 сплатив банку 15937,43 долари США в рахунок погашення кредитної заборгованості. Загальну суму вартості спільно нажитого майна позивач визначила у розмірі 202697,44 грн. Посилаючись на те, що після фактичного розпаду у серпні 2009 року сімї з нею залишилося проживати двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких ОСОБА_2 не сплачує аліменти визначені за рішенням суду, та заборгованість складає 18774,18 грн., просила визнати за нею право власності на 2/3 частини спільно нажитого майна. В рахунок зазначеної частки у майні, виділити їй у власність транспортні засоби «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_1 вартістю 25066 грн.; «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2 вартістю 4216,40 грн. Стягнути з відповідача 7000 грн. заборгованості по оплаті зберігання транспортного засобу «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_1 на спец майданчику; 20849,60 грн. - вартість вузлів та агрегатів, знятих ним з транспортного засобу «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2; 2/3 частини від сплачених коштів за кредитним договором у розмірі 84999,63 грн.; 950 грн. витрат по оплаті експертизи, 1500 грн. витрат на правову допомогу; а також витрати по сплаті судового збору, а всього просила стягнути з відповідача 107349,22 грн.

06.09.2010 року відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом про поділ спільного майна, а саме транспортних засобів «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_4 та «ІЖ 2125» державний номер НОМЕР_4, право власності на які було оформлено за ОСОБА_1 просив суд визнати за ними з позивачкою право власності на ? частину вказаних автомобілів за кожним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зустрічний позов не визнала, посилаючись на те, що автомобіль «ІЖ 2125», було придбано за кошти її батьків та він перебуває у їх користуванні, а де знаходиться автомобіль НОМЕР_5, їй не відомо, оскільки ним користувався відповідач. Фактичні обставини викладені у своїй заяві підтвердила.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, свої позовні вимоги уточнив, просив залишити у власності кожного з них транспортні засоби, які зареєстровано за ними, а саме у його власності автомобілі НОМЕР_6; «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2; у власності ОСОБА_1 автомобілі НОМЕР_5 та «ІЖ 2125» державний номер НОМЕР_4 . У задоволені вимог про стягнення з нього 107349,22 грн. просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні сторони 16.05.1998 року зареєстрували шлюб. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.05.2002 року шлюб було розірвано, однак у встановленому законом порядку, зазначене рішення сторони у органах РАЦС не зареєстрували, та проживали сумісно до серпня 2009 року.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на теперішній час проживають з матірю, за рішенням Заводського районного суду з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти та видано виконавчі листи №2-930 від 05.03.2001 року та №2-9132 від 09.11.2009 року..

Під час шлюбу сторони придбали слідуючі транспортні засоби:

20.10.2006 року автомобілі НОМЕР_6; 08.06.2007 року «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2, право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_2 10.07.2004 року «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_4 та 24.03.2007 року «ІЖ 2125» державний номер НОМЕР_4, право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_1

Згідно Висновку судової автотоварознавчої експертизи №4685 від 01.11.2011 року ринкова вартість автомобілю НОМЕР_7 становить 4256,88 грн.

Згідно Висновку судової автотоварознавчої експертизи №4686 від 01.11.2011 року ринкова вартість автомобілю НОМЕР_6 становить 25066 грн.

Згідно Висновку судової автотоварознавчої експертизи №4687 від 01.11.2011 року ринкова вартість розукомплектованого автомобілю НОМЕР_8 становить 4216,40 грн.

Як вбачається з наданих сторонами доказів на автомобіль НОМЕР_8, 31.08.2010 року державним виконавцем було звернуто стягнення, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 по аліментам. Згідно акту опису та арешту майна розукомплектований автомобіль було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 При цьому, транспортний засіб не було знято з реєстраційного обліку в органах ДАІ у відповідності до положень п.п.40,45 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації транспортних засобів), затверджених Постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року. Таким чином суд приймає як вартість зазначеного транспортного засобу суму, встановлену висновком експертизи.

Також у судовому засіданні сторонами було погоджено вартість автомобілю НОМЕР_5 у сумі 25066 грн.

Відповідно до ст.. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності , незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Таким чином суд вважає, що спірні транспортні засоби є спільною сумісною власністю подружжя, а тому відповідно до ст.. 70 Сімейного кодексу України, підлягають розподілу.

Загальна ринкова вартість придбаного сторонами майна за час шлюбу на сьогоднішній момент становить 58605,28 грн. При цьому суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_6, про те, що автомобіль НОМЕР_7, було придбано за грошові кошти її батьків, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Згідно ст..70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При вирішені спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема частка майна одного з подружжя може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного духовного розвитку та лікування.

Аналогічні розяснення дано у п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, а саме судові рішення, що підтверджують звернення позивачки до судових органів та державної виконавчої служби стосовно несплати ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей; розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем, з якого вбачається, що за період з 08.10.2009 року по 01.12.2011 року заборгованість відповідача по аліментам становить 19774,18 грн., суд вважає за можливе відступити від засади рівності часток та визнати за позивачем право власності на 2/3 частини спільного майна подружжя, оскільки розцінює несплату відповідачем встановленого за рішенням суду розміру аліментів, що впливає на належне забезпечення їх фізичного та духовного розвитку, як достатню підставу для цього.

Згідно ст..71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. У судовому засіданні сторони заявили про виділ їм автомобілів в натурі, з урахуванням чого, суд вважає за можливе, виходячи з вартості майна та вищезазначених часток у ньому, розподілити спільне майно подружжя слідуючим чином:

-виділити у власність ОСОБА_1 транспортні засоби «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2; «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_9; «ІЖ 2125» державний номер НОМЕР_10 на загальну суму 33539,28 грн.

-виділити у власність ОСОБА_2 транспортний засіб «Зіл ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_1 вартістю 25066 грн..

-стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію її части у спільному майні в розмірі 5530,91 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 стосовно виділу їй у власність 2/3 частини сплачених грошових коштів за кредитним договором, то суд виходить з наступного:

01.12.2006 року відповідач у ВАТ «КБ «Хрещатик»» оформив кредитний договір №65-2006 на суму 23000 доларів США на придбання автомобілю НОМЕР_11. В забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, 01.12.2006 року між кредитором та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №1/65-2006.

Рішеннями Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.05.2011 року та апеляційного суду Миколаївської області від 02.08.2011 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ПАТ «КБ»Хрещатик» було стягнуто 11936,79 доларів США заборгованості за кредитним договором та звернуто стягнення на заставне майно автомобіль Mersedes-Benz Vito 1, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_3.

Як зазначила у позовній заяві та підтвердила у судовому засіданні позивач за вказаним кредитним договором за час їх шлюбу ОСОБА_2 було сплачено 15937,43 долари США.

За положенням ст..ст.61,70 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Це означає, що спільною власністю чоловіка та дружини, яка може ділитися між ними відповідно до ст. 68 СК України, може бути лише майно, придбане подружжям у кредит, а не кошти, вже витрачені на придбання майна та погашення кредиту, враховуючи, що в силу ч.4 ст. 65 СК України, розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань за кредитом. Крім цього, позивач у відповідності до вимог ст..ст.553-554 ЦК України несе солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 своїх кредитних зобовязань, що також встановлено вищезазначеними судовими рішеннями. На даний час кредитний договір не виконано, кредитні ресурси у повному обсязі не сплачено.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст..10 ч.2 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Стаття 60 ЦПК України покладає на сторін обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а отже судом приймалося рішення на підставі наданих сторонами доказів, що містяться у матеріалах справи.

З урахуванням зазначених правових норм, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на її користь вартість вузлів та агрегатів, знятих ним з транспортного засобу «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2 у розмірі 20849,60 грн. оскільки суду не було надано доказів, розукомплектування ОСОБА_2 даного транспортного засобу.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо стягнення з ОСОБА_2 7000 грн. заборгованості по оплаті зберігання транспортного засобу «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_1 на спец майданчику, оскільки позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів сплати зазначених коштів.

Згідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, з урахуванням часткового задоволення позовів сторін, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1М підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті проведення експертизи у розмірі 675,36 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 684,65 грн.

В іншій частині вимог стосовно стягнена витрат по проведенню експертизи у розмірі 600 грн. та правової допомоги 1500 грн. слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не надано їх документального підтвердження.

Керуючись ст.. ст.. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково

Розподілити майно набуте під час шлюбу:

Виділити у власність ОСОБА_1 слідуючі транспортні засоби «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_2; «ЗІЛ ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_9; «ІЖ 2125» державний номер НОМЕР_10

Виділити у власність ОСОБА_2 транспортний засіб «Зіл ММЗ 4502» державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію її части у спільному майні в розмірі 5530,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 675,36 грн. витрат по оплаті проведення експертизи та 684,65 грн. судового збору. У задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної чинності через 10 днів після його проголошення . На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу в судову палату по цивільним справам миколаївського апеляційного суду в строк та порядок, передбачений ст.. ст.. 294, 296 ЦПК України.

Головуючий

Суддя: І.О.Притуляк