Справа № 1321/238/12 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/1390/5344/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретаря Мариняк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 25 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Вищого Адміністративного суду України Юрченка В.В. про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, внаслідок протиправних дій відповідача, -

в с т а н о в и л а:

24 січня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з судді Вищого Адміністративного суду України Юрченка В.В. кошти в сумі 500 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок його протиправних дій, які спричинили приниження його честі, гідності, ділової репутації.

Ухвалою судді Сокальського районного суду Львівської області від 25 червня 2012 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаним позовом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом положень Конституції України та норм процесуального права, просив скасувати ухвалу районного суду, зобовязавши розглянути позов по суті.

Апелянт ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується наявними у справі повідомленнями (а.с. 48-51).

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши межі та доводи апеляційної скарги, законність оскаржуваної ухвали, колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі, суд перевіряє, чи поширюється на спірні правовідносини юрисдикція судів по розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція місцевих судів по розгляду заявлених позивачем вимог в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.

У відповідності до ч. 5 ст. 1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення у цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Застосування цього законодавчого положення можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не повязані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, їх посадових осіб (ст. 56 Конституції України), а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Правосуддя в Україні регулюється конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади.

Згідно статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", розяснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктом владних повноважень, які здійснюють управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Законом встановлений інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя, а також механізм реагування на порушення суддями вимог процесуального закону при здійсненні правосуддя, а саме: оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, та застосування до судді у встановлених законом випадках у позасудовому порядку заходів дисциплінарного впливу.

Отже, зазначеними вище положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, визначеному процесуальними законами, а не шляхом оскарження їхніх дій (чи відшкодування матеріальної та моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

Враховуючи викладене, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, доводи апелянта не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, залишивши ухвалу суду без змін. У звязку з цим не підлягає задоволенню й клопотання апелянта про винесення окремої ухвали відносно судді Фарини Л.Ю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 1, 312 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 25 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_3