Справа № Провадження №22-ц-1130/12 22-ц/1090/1096/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія41Доповідач у 2 інстанції Семенцов
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2011 року по справі за позовом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2, відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про виселення з жилого приміщення та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником гуртожитку, розташованого в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Мічуріна, 6, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Відповідач ОСОБА_2 займає кімнату у вказаному гуртожитку. Оскільки ОСОБА_2 не перебуває з Крюківщинською сільською радою у трудових відносинах, користується спірним жилим приміщенням без договору оренди, рішення про надання їй спірної кімнати не приймалось, ордер на вселення у жиле приміщення не видавався, тому Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району на підставі ст. ст. 127, 128, 129 ЖК України просила виселити ОСОБА_2 з кімнати в гуртожитку по вул. Мічуріна, 6 в с. Крюківщина Києво-Святошинського району без надання іншого жилого приміщення. В подальшому позов був доповнений позовною вимогою про зняття ОСОБА_2 з місця реєстрації за вказаною адресою.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.09.2011 року територіальна громада с. Крюківщина в особі Крюківщинської сільської ради є власником гуртожитку, розташованого в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області по вул. Мічуріна, 6.

Згідно відмітки в паспорті ОСОБА_2 зареєстрованим місцем її проживання є кімната № 20 в будинку № 6 по вул. Мічуріна в с. Крюківщина Києво-Святошинського району, що відповідає даним Адресно-довідкового відділу УГІРФО ГУ МВС України в м. Києві, які містяться в адресній довідці від 15.11.2011 року (а.с. 56).

За ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Правилами статті 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Згідно ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Згідно п. 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208, громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Підставами для виселення відповідача з кімнати в гуртожитку по вул. Мічуріна, 6 в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області позивачем зазначено ті обставини, що ОСОБА_2 не перебуває з Крюківщинською сільською радою у трудових відносинах, користується спірним жилим приміщенням без договору оренди, рішення про надання їй спірної кімнати не приймалось, ордер на вселення у жиле приміщення не видавався.

В обґрунтування своїх вимог позивачем надані акти від 20.12.2009 року, 20.02.2010 року, 20.04.2010 року, складені комісією депутатів Крюківщинської сільської ради, згідно яких при проведенні обстеження умов проживання в гуртожитку по вул. Мічуріна, 6, було виявлено, що у кімнаті № 20 проживає ОСОБА_2 без документів на право проживання та зареєстрована у даній кімнаті. А також акти, складені житловою комісією 22.01.2011 року, 25.02.2011 року, 16.06.2011 року, якими встановлено, що при проведенні обстеження умов проживання в гуртожитку по вул. Мічуріна, 6, було виявлено, що ОСОБА_2 проживає в гуртожитку без відповідних документів.

Відмова в задоволенні позову обґрунтована судом першої інстанції тим, що ордер для вселення відповідача ОСОБА_2 в гуртожиток, розташований в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Мічуріна, 6, видавався і вона на теперішній час зареєстрована у вказаному гуртожитку, тому підстави для виселення відповідача з нього та зняття її з реєстрації відсутні.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Як вбачається з листа Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 08.12.2011 року № 28928, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за адресою: вул. Мічуріна, 6, с. Крюківщина Києво-Святошинського району була здійснена сектором ГІРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області 28.10.2004 року з дотриманням вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» після її вселення на надану вільну жилу площу на підставі ордеру та згідно заяви, оформленої належним чином відповідальною особою Крюківщинської сільської ради. Ордер на вселення та обліково-реєстраційні документи, карточка прописки (форма 16) зберігається постійно у відповідальної особи Крюківщинської сільської ради (а.с. 70).

Окрім того, у відповідності до листа Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України від 17.11.2011 року № 26941 реєстрація місця проживання відповідача в с. Крюківщина Києво-Святошинського району, по вул. Мічуріна, 6, в кімн. 20 була здійснена 28.10.2004 року згідно її заяви та на підставі ордеру, а 18.07.2006 року реєстрація за вказаною адресою була продовжена також згідно заяви, оформленої відповідальною особою Крюківщинської сільської ради з дотриманням вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ( а.с.55).

Таким чином, доводи апеляційного скарги відносно того, що ОСОБА_2 без відповідних законних підстав проживає в кімнаті гуртожитку, в якій вона зареєстрована, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий

Судді