ун. № 2-1141/11
пр. № 2/2608/66/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року

У.н.2608/1141/11

№п.р.2/2608/66/12

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2012року Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди, який в судовому засіданні уточнила. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2006року, виданого згідно з рішенням Київської міської ради від 14.07.2005р. №786/3361, вона є власником земельної ділянки, площею 0.0591га за адресою АДРЕСА_1. Згідно з планом меж земельної ділянки з одного боку її земельна ділянка межує з земельною ділянкою АДРЕСА_2, яка знаходиться у спільній власності ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Відповідачі своїми діями чинять їй перепони у вільному користуванні земельною ділянкою, порушуючи її права як власника. В порушення вимог Державних Будівельних норм 360-92, одна з господарських будівель відповідачів безпосередньо примикає до межі її ділянки. Інша господарська будівля знаходиться безпосередньо на межі її земельної ділянки та частково захоплює належну їй земельну ділянку. Крім того, відповідачі огорожею відгородили частину її земельної ділянки та користуються нею на власний розсуд. Окрім того, відповідачі постійно порушують санітарні норми, кидають будівельне та побутове сміття біля її огорожі, по території її земельної ділянки, проклали канаву, в яку зливаються всі нечистоти від їх господарської діяльності та натуральні відходи біологічного походження, що є джерелом надзвичайно неприємного запаху. На території земельної ділянки відповідачів знаходиться діючий цех по виготовленню меблів, в процесі роботи в довкіллі поширюється неприємний та небезпечний для здоров'я їдкий запах хімічних речовин. Вищезазначені обставини позбавляють її можливості зайнятися впорядкуванням і облаштуванням належній їй земельної ділянки. Просить суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом перенесення двох належних їм господарських будівель гараж, позначений літерою «Д», сарай, позначений літерою «Л»відповідно до технічного паспорту БТІ на відстань не менше 1 метра від межі АБ згідно абрису її земельної ділянки; знесення огорожі, якою відгороджено частину належної їй земельної ділянки; демонтажу каналізаційних труб, що знаходяться на території її земельної ділянки на межі АБ та ГВ згідно абрису земельної ділянки; демонтажем сточної канави, що знаходиться на межі ГВ згідно абрису земельної ділянки, шляхом звільнення її від нечистот та засипання грунтом. Також просила стягнути солідарно з відповідачів завдану їй моральну шкоду в розмірі 100000(сто тисяч грн.).

Представник відповідача ОСОБА_6 проти позову заперечував, при цьому посилався на те, що споруди, які позивачка просить знести є нерухомим майном. Відповідно лише органи місцевого самоврядування можуть ставити питання про приведення до будівельних норм житлових та нежитлових приміщень. Крім того, позивачка не надала суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є спадкоємцями ОСОБА_8, проти позову також заперечували і суду пояснили, що споруди, а саме гараж та сарай знаходилися на території по АДРЕСА_2, де розташований будинок, який належав їх матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно дані споруди були побудовані ще в шістдесяти роки за життя їх матері. На даний час над гаражем ними побудовано одну кімнату та біля гаража на місці сарая, який вони знесли, побудована прибудова, яка складається з однієї кімнати і де проживають члени сім'ї ОСОБА_3 Будь-яких каналізаційних труб вони не прокладували на земельній ділянці позивачки, як їй була виділена земля і яким чином вийшло, що обміри землі були зроблені без їх відома їм невідомо.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_7 неодноразово належним чином повідомлялися про день слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд, керуючись вимогами ст.ст.74, 169 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутність незявившихся відповідачів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0591га за адресою АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.04.2006р. /а.с.7-8 т.1/

Відповідно до довідки-характеристики від 8.01.2008р. право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 належить: ОСОБА_9 - є власником 17/100 частини житлового будинку на підставі ухвали Ленінградського районного суду м.Києва від 11.12.2000р.; ОСОБА_10 -є власником 6/100 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №12 від 26.08.2005р. №6-2703; ОСОБА_11 - є власником 6/100 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №12 від 26.08.2005р. №6-2705; ОСОБА_8 була власником 7/20 частин будинку на підставі ухвали Ленінградського районного суду м.Києва від 11.12.2000р., однак її частка не перереєстрована. /а.с.248/ Перелік самовільних переобладнань та побудов вказано в примітках /а.с.248 зв./

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є синами ОСОБА_8 подали заяви про прийняття спадщини після смерті матері до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори 11.07.2011р. /спадкова справа №926/11/, але свідоцтво не отримали, оскільки відсутні документи на споруди, які побудовані самовільно.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечували того факту, що добудова до гаражу, а також кімната, яка розташована над гаражем побудовані ОСОБА_3 без відповідного дозволу. Господарські будівлі на які посилається експерт при дачі висновку за №695 судової будівельно-технічної експертизи складений 4.04.2008р. і які відображені на фотографіях /а.с.114-115/ і є цими будівлями, але дані будівлі були побудовані ще до того, як було виділено земельну ділянку позивачці ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 прийняли спадщину та стали власниками 17/100 частей житлового будинку кожний -ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 /а.с.25-256/

Відповідно до вказаних свідоцтв до спадкоємців переходить право власності на квартиру №2, а також відповідно до свідоцтва про право на спадщину кожному з них належить по 17/300 частин земельної ділянки від загальної площі 0,1000га, розташованій у Святошинському районі м.Києва на АДРЕСА_2, кадастровий НОМЕР_2.

Ухвалою Ленінградського райсуду м.Києва від 11.12.2000р. було затверджено мирову угоду згідно якого було визначено порядок користування будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9 /а.с.309/

Тобто порядок користування земельною ділянкою був визначений ще до виділення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0591га по АДРЕСА_1, яка межує з земельною ділянкою по АДРЕСА_2.

Позивачка просить зобов'язати відповідачів перенести господарські будівлі гараж під літерою «Д», сарай, позначений літерою «Л»на відстань не менше 1 метра від межі АБ згідно абрису її земельної ділянки, на якій вона має намір провести забудову та знести огорожу.

В судовому засіданні встановлено, що сарай під літерою «Л»знесений і на його місці відповідачем ОСОБА_3 самовільно зроблена добудова до гаражу, яка складається з однієї кімнати. Над гаражем ОСОБА_3 самовільно добудована одна кімната.

Тобто судом достовірно встановлено, що добудови, які встановлені ОСОБА_3 без відповідного дозволу, є нерухомим майном.

Стаття 375 ЦК України регламентує право власника на забудову земельної ділянки.

Стаття 376 ЦК України визначає порядок визнання права власності на самочинне будівництво (частини 1-5) та наслідки істотного відхилення від проекту, істотного порушення будівельних норм і правил (ч.7).

В силу ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Наведене свідчить про те, що на підставі зазначених норм права лише відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування може звернутися з позовом в суд з підстав, передбачених ст.376 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідачі самовільно провели на її земельній ділянці каналізаційні труби, зробили сточну канаву. Будь-яких доказів на підтвердження в цій частині позовних вимог позивачка суду не надала.

В судовому засіданні позивачка не заперечувала того факту, що з даного питання вона нікуди не зверталася, доказів суду на підтвердження своїх вимог вона не може надати.

Враховуючи докази, оцінку яким суд дав вище, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог позивачки ОСОБА_1

Керуючись вимогами ст..ст.375, 376 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57,58, 60, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: