Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2012 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Герасименко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 та просив суд стягнути з Відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 69 051,08 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що 12 квітня 2011 р. об 21:30 годин відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілю НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 Враховуючи, що ДТП відбулося з вини ОСОБА_2, чим позивачу було завдано шкоду, він звернулася до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2011р. до участі по справі у якості співвідповідача було залучено ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна», оскільки відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була застрахована у вказаній страховій компанії.

Пізніше 26.01.2012р. позивач змінив позовні вимоги, оскільки ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна»в межах ліміту частково відшкодувала матеріальну шкоду ОСОБА_1, тому він просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20021,08 грн. та моральну шкоду 10 000 грн. З викладених обставин ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна»була виключено з кола відповідачів.

У судове засідання позивач та його представник, ОСОБА_5, якій діяв на підставі довіреності (а.с.31), не зявилися, проте надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, де також зазначили, що підтримують позовні вимоги в повному обсягу.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутності, згідно ст.169 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної, оглянувши матеріали адміністративної справи №3/1522/4254/11 на ОСОБА_2 по ст.124 КУпАП, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 квітня 2011 р. об 21:30 годин відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілю НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4

З урахуванням пояснень наданих ОСОБА_2С від 20.04.2011р., Протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2011р. Серія ВН 238594, Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.04.2011р. (а.с. 9), суд доходить висновку, що у дорожньо-транспортній пригоді винна ОСОБА_2

З матеріалів адміністративної справи №3/1522/4254/11 на ОСОБА_2, вбачається що згідно постанови Приморського районного суду м.Одеси від 23 травня 2011р. ОСОБА_2 притягалась до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП по ДТП яка сталася 12.04.2011р., проте відповідно до ст.38 КУпАП провадження закрито.(а.с.14).

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 було завдано матеріальну шкоду у розмірі 69 051,08 грн., що складається з оплати транспортних послуги по доставці ТЗ з місця ДТП до місця зберігання у розмірі 1150 грн., що підтверджується квитанція №21/29 від 14.04.2011 р. та квитанція №421510001 від 12.04.2011 р. (а.с.27); з вартості зберігання ТЗ на спеціальному майданчику у розмірі 18 грн., згідно квитанції №23/31 від 14.04.2011 р. (а.с.28), вартості проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, що становить 1 054,80 грн., згідно квитанції №ПН12722 від 22.04.2011р. (а.с.29); вартості сплати послуг за направлення телеграм, що становить 43.16 грн., згідно квитанції №6401 від 20.04.2011 р. та фіскального чеку №1639 від 20.04.2011 р. (а.с.23), вартості відновлювального ремонту у розмірі 66785,12 грн., що підтверджується Висновком №5864 (а.с.13-22).

Враховуючи ту обставину, що цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Граве Україна»згідно Полісу №АА/0560640 (а.с.56), остання здійснила страхову виплату на користь ОСОБА_1 у розмірі 49 000 грн., про що також не заперечують сторони по справі.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди.

Приписами ст. 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага.

Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, з урахуванням здійснення страхової виплати становить 20051,08 грн. (69 051,08 грн. 49 000 грн.), у звязку з чим суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

В той час позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦП України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральні страждання, які особа зазнала внаслідок пошкодження майна, що спричинило порушення життєвих та виробничих стосунків, затрати певного часу та зусиль на відновлення попереднього стану автомобіля, а також керуючись принципами розумності і справедливості суд вважає, що на користь позивачки підлягає стягненню 2 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням вимоги ст.88 ЦПК України, також з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 321,51 грн., що складаються з судового збору у розмірі 200,51 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.,

Також з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 79, 88,169, 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22051 (двадцять дві тисячі пятдесят одна) грн. 08 копійок, з яких: матеріальну шкоду у розмірі 20051,08 (двадцяти тисяч пятдесят одна гривня 08 коп.) грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 321,51 (триста двадцять одна гривня 51 коп.) грн., що складаються з судового збору у розмір 200,51 грн., та витрат на інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 20 (двадцять) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя Домусчі Л.В

21.11.2012