Справа № 1505/3974/2012
Ухвала

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

з розгляду скарги на дії державного виконавця.

27 червня 2012 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої одноособово судді Смаглій М.В.

при секретарі Корженко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Відповідно до вищевказаної скарги заявниця просить суд:

«Розрахунок заборгованості від 19.04.2012 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно скасувати та встановити новий розмір заборгованості у сумі 14 628,85 грн.

Розрахунок заборгованості від 19.04.2012 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 500 грн. Щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період його навчання скасувати та встановити новий розмір заборгованості у сумі 4 961,39 грн.»

Заявниця у судовому засіданні наведені в скарзі вимоги підтримала, пояснила, що складений старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_5 є невірним, загальна сума боргу ОСОБА_2 станом на 31.03.2012 року по сплаті аліментів на сина ОСОБА_3, повинна складати 14628,85 грн., також складений старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_5 є невірним, загальна сума боргу ОСОБА_2 по сплаті аліментів на період навчання сина ОСОБА_4, повинна складати 4 961,39 грн.

Старший державний виконавець ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області Журавель І.О., в судовому засіданні з заявою не згодна, у задоволенні заяви просить відмовити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає необхідним скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області (справа № 2-2299/11) з ОСОБА_2 на користь заявниці ОСОБА_1 були стягнуті аліменти, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

На підставі вищезазначеного рішення старшим державним виконавцем Журавель І.О. було відкрито виконавче провадження.

Боржник не в повному обсязі сплачував аліменти в наслідок чого створилась заборгованість. Сплата аліментів боржником здійснювалась за період часу з 17.02.2011 року по 31.03.2012 рік та складає 2400,57 грн., відповідно до розрахунку.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, станом на 31.03.2012 року, за боржником встановлена заборгованість у сумі 12 228,28 грн.

Крім того, на виконанні старшого державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_5 знаходилось виконавче провадження відповідно до рішення Білгород Дністровського міськрайонногу суду Одеської області (справа № 2-2261/11) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період його навчання.

Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Журавель І.О. станом на 12.12.2011 рік, тобто на момент закінчення дитиною навчання, заборгованість по аліментам ОСОБА_2 відсутня.

Окрім того, боржником було переплачено аліменти на загальну суму 1087,11 грн.

З цими розрахунками заявниця не погоджується, та пояснює, що боржником аліменти за період часу з 17.02.2011 року по 31.03.2012 рік в розмір 2400,57 грн. на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не сплачувались та вона їх не отримувала.

Також, заявниця стверджує, що боржник ОСОБА_2 не сплачував кошти за навчання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Кошти були сплачені нею, але оригінал квитанції зник.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила, що на картку, відкритою нею для отримання аліментів на утримання дітей, надходили кошти в розмірі 200 долларів США. Однак зазначену суму коштів боржник ОСОБА_2 брав у борг у її вітчима, тому вона була змушена ці кошти повернути вітчиму. Тому ці кошти вважати, як сплату аліментів не можливо.

Отже, на її думку, ОСОБА_2 повинен сплатити їй заборгованість по аліментам на сина ОСОБА_3, яка повинна складати 14628,85 грн. (12228,28 грн.+2400,57 грн.) та сплатити заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 на період навчання в розмірі 4 961,39 грн., оскільки ці кошти сплачувались нею.

Однак, суд не може погодитись з вищевказаними доводами заявниці, оскільки кошти боржником перераховувались на її рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, заявниця не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, порядок здійснення розрахунку заборгованості по аліментах визначається ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», однак заявниця, просячи скасувати та визнати не чинним розрахунки заборгованості від 19.04.2012 р., не вказує при цьому на норму закону, яка була, на її думку порушена державним виконавцем при його складанні, а посилається виключно на власні міркування. Таким чином, дана вимога заявниці не є законодавчо обґрунтованою.

В судовому засіданні старший державний виконавець ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області Журавель І.О. з заявленими вимогами скарги не погодилась, пояснила, що надані заявниці розрахунки заборгованості ОСОБА_2 відповідають дійсності, правомірні, оскільки вони були здійснені з врахуванням всіх матеріалів виконавчого провадження. Оплата боржником ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей підтверджується оригіналами квитанцій, які зберігаються в матеріалах виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки заявниця не довела, що розрахунки заборгованості від 19.04.2012 р. були складені неправомірно, то відсутні підстави для задоволення її вимог в частині визнання незаконними дій старшого державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області Журавель І.О. при винесенні.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області є недоведеною, не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11, 210, 386-388 ЦПК України, ст. 1, 5, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя :