справа № 2-127/2011
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Наумець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування жилого будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: вул.Богданівська, 58 в смт. В.Димерка Броварського району Київської області, укладений 15 квітня 1995 року .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що її батьку ОСОБА_4, який помер 20 грудня 1997 року, належав вищевказаний житловий будинок. Як стверджує позивач, ОСОБА_4 10 травня 1992 року склав заповіт , відповідно якого все своє майно заповів їй. За декілька років до смерті ОСОБА_4 перебував в дуже складних сімейних та побутових обставинах, жив самотньо, зловживав алкогольними напоями, внаслідок чого хворів та знаходився у важкому психічному стані, неодноразово лікувався у психоневрологічній лікарні смт.Глеваха.

Як пояснює позивач в силу того, що на момент смерті батька їй виповнилось лише 16 років, в звязку з відсутністю заробітку, проживанням в іншому районі, вона не мала змоги регулярно його відвідувати та надавати йому матеріальну допомогу, хоча іноді допомагала йому, провідувала, коли в неї виникала така можливість разом з матірю, допомагала доглядати будинок, прибирати.

Після смерті батька, позивач, не знаючи про існування заповіту на своє імя, прийняла спадщину фактично: доглядала за будинком та розпорядилась майном, забравши його з будинку. Спадкова справа не відкривалась. Тривалий час позивач проживала за кордоном. В січні 2009 року їй стало відомо, що її брат - ОСОБА_2 - син батька від першого шлюбу, не повідомивши позивача та не отримавши її згоди, вселився в спірний будинок. За таких обставин позивачу стало відомо про вищевказаний договір дарування будинку, відповідно якого її батько подарував вказаний будинок ОСОБА_2

Як зазначає позивач, вона добре знає підпис батька, тому має підстави стверджувати, що підпис ОСОБА_4 на зазначеному документі вчинено іншою особою, крмі того посилається на те, що її батько страждав хронічним алкоголізмом, проходив стаціонарне лікування. В звязку з чим позивач вважає, що певне коло осіб скориставшись хворобливим станом ОСОБА_4 оформили договір дарування без його участі та відповідно - згоди.

В звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 24 травня 2012 року позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, в судове засідання 27 червня 2012 року не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник позивача в судове засідання 27 червня 2012 року не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити.

Третя особа нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, його представника, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 був власником житлового будинку з надвірним будівлями, що знаходяться за адресою: вул.Богданівська, 58 в смт. В.Димерка Броварського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності за № 380 від 13 квітня 1995 року, яке видане на підставі рішення Великодимерської сільської ради за № 19/6 від 23 березня 1995 року.

15 квітня 1995 року ОСОБА_4 подарував належний йому житловий будинок з надвірним будівлями: сарай, вбиральня, сарай, погріб, колодязь, огорожа, які знаходиться за адресою: вул.Богданівська, 58 в смт. В.Димерка Броварського району Київської області сину від першого шлюбу ОСОБА_2 Вказаний договір дарування посвідчений нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 2260.

20 грудня 1997 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії 1-БК № 085817 від 26 серпня 1998 року.

Позивач по справі ОСОБА_1 є донькою померлого, що доводиться свідоцтвом про народження серії 1-ОК №006249 від 22 лютого 2005 року

Як вбачається з матеріалів справи 10 травня 1992 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно все своє майно заповів своїй доньці ОСОБА_1

Крім того судом встановлено, що 07 квітня 1995 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_2

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в січні 2009 року їй стало відомо про оскаржуваний договір дарування, але добре знаючи підпис батька, вона має підстави стверджувати, що його підпис на зазначеному документі вчинено іншою особою. Оскільки, на думку позивача, ОСОБА_4 страждав на хронічний алкоголізм, позивач вважає, що певне коло осіб скориставшись хворобливим станом її батька оформили договір дарування без його участі та відповідно згоди.

Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ухвалою суду від 04 лютого 2011 по справі за даним позовом була призначена судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлені питання чи виконаний підпис на договорі дарування та у книзі реєстрації нотаріальних дій ОСОБА_4, проведення якої доручено експерту Київського науково- дослідного інституту судових експертиз.

Згідно повідомлення № 1815/11-11 від 30 травня 2011 року справу повернуто без висновку експерта в звязку з недостатністю досліджуваних матеріалів та несплатою позивачем роботи експерта.

За ухвалою суду від 14 грудня 2011 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Харківського науково- дослідного інституту судових експертиз.

Позивачем ОСОБА_1 оплата за проведення експертизи проведена не була.

13 березня 2012 року справа за даним позовом повернута до суду без висновку експерта.

Відповідно Постанови ПВСУ за N 8 від 30 травня 1997 року « Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Якщо експертиза призначається за клопотанням обох сторін, кошти на її оплату вносяться обома сторонами порівну. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

З огляду на викладене, суд керуючись ст. 143 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ за № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» розглядає справу на підставі наявних доказів.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак в ході розгляду справи ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів того, що підпис на договорі дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул.Богданівська, 58 в смт. В.Димерка Броварського району Київської області від 15 квітня 1995 року виконаний не дарувальником ОСОБА_4, а іншою сторонньою особою, а самі лише припущення позивача ОСОБА_1 про дану обставину, не можуть бути для суду підставою для задоволення позовних вимог.

Більше того, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи та обставина, що померлий ОСОБА_4 за життя був психічно хворою, наркозалежною особою чи перебував на обліку в нарколога або психіатра.

Крім того, в своїх обгрунтуваннях позивач посилається на ст. 48 ЦК УРСР, відповідної якої недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Проте суд не може погодитись з даною обставиною, оскільки позивачем в даному випадку пропущено строк позовної давності в цій частині позовних вимог, що встановлений відповідно ст. 71 ЦК УРСР, чинної на момент укладення оскаржуваного договору дарування. Позивач не зверталась до суду з відповідною заявою про поновлення терміну позовної давності в звязку з поважністю причин його пропущення, тому суд не вбачає підстав для поновлення строку позовної давності та задоволення позову в цій частині.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 48, 71 ЦК УРСР, ст.11, 59, 60, 213-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування жилого будинку № 58 з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: вул.Богданівська, 58 в смт. В.Димерка Броварського району Київської області, що укладений 15 квітня 1995 року, посвідчений нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 2260, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Г.О. Білик