Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0611/938/11 Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т.З.
Категорія 48 Доповідач Борисюк Р. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Миніч Т.І., Трояновської Г.С.

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2011 року, -

встановила:

Позивачка 5 грудня 2011 року звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, і просила ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання в розмірі ? частки з усіх видів (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно до закінчення дитиною навчання, мотивуючи позов тим, що відповідач є батьком дитини, дочка навчається у Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права, і у зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач такої допомоги не надає, хоча має таку можливість.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2011 року позовну заяву задоволено частково. Суд ухвалив стягувати із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, починаючи з 05.12.2011 року на час її навчання, за виключенням часу перебування на канікулах, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. А також суд стягнуто із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 188 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на те, що судом ухвалено необґрунтоване рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, просить його змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки з 1/6 частини на 1/8 частину усіх видів його доходів і вказати в рішенні суду період стягнення з 05.12.2011 року по 30.06.2013 року за виключенням часу перебування на канікулах.

Доводи апеляційної скарги він обґрунтовує тим, що судом при ухваленні рішення не було враховано, що він добровільно сплачував за навчання доньки 300 грн. щомісячно. Здійснив одноразову виплату в сумі 1350 грн., платив аліменти на її утримання до повноліття. За домовленістю з позивачкою купив в рахунок оплати за навчання компютер. Суд не врахував, що у нього на утриманні є неповнолітня дитина, позивачка працює неофіційно, приховує свій дохід. Суд вийшов за межі позовних вимог. Стягнув аліменти до досягнення 23-річного віку донькою, не вказавши точного періоду навчання, за який стягуються аліменти.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, у межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як видно із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15.12.1999 року (а.с.8). Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є відповідач (а.с.6). Юлія навчається на денній платній формі навчання у Житомирському кооперативному коледжі бізнесу і права, починаючи з 01.09.2009 року по 30.06.2013 року, загальна вартість навчання становить 27000 грн., за період 2012-2013 років освітня послуга коштує 14500 грн.(а.с. 5).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд правильного виходив з того, що донька відповідача на час навчання потребує матеріальної допомоги, сам ОСОБА_3О працює, отримує стабільну заробітну плату не менше 4000 грн., має можливість надавати таку допомогу. При цьому, стягуючи аліменти в 1/6 частині з усіх видів доходів відповідача, суд першої інстанції врахував його матеріальний та сімейний стан, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, суд прийшов до правильного висновку при повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, прав і обовязків сторін у даних правовідносинах, зясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Однак, суд першої інстанції помилково в своєму рішенні не зазначив кінцеву дату стягнення аліментів, на що посилається відповідач в апеляційній скарзі. В цій частині апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а рішення суду зміні у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2011 року змінити.

В другому абзаці резолютивної частини рішення після слів: «на час її навчання» доповнити словами: «по 30 червня 2013 року».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді