Справа № 2-573/12
Провадження № 2/409/152/12
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" квітня 2012 р.
м.
Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в складі:

головуючого, судді Шендрика К.Л.,

при секретарі Овчаренко О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, витребування спадкового
майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області з позовом, в
якому просить: визнати спадковим
майном грошові кошти у розмірі 4500
доларів США, що складає 36225 гривень, які
на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 належали
померлій ОСОБА_4; визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
заповітом на грошові кошти у розмірі 4500
доларів США, що складає 36225 гривень,
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4;
витребувати незаконно утримуване
відповідачем спадкове майно шляхом
стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у
розмірі 4500 доларів США, що складає 36225
гривень, грошових коштів з урахуванням
індексу інфляції -25661,60 гривень та 3%
річних -6158,25 гривень, а всього 69044,85
гривень; з метою забезпечення позову
просить накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1, право власності на яку
зареєстроване за ОСОБА_3; судові
витрати у вигляді сплати судового
збору в сумі 690,44 гривні та 107,3 гривні
просить стягнути з відповідача ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог, позивач в
позовній заяві зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4
За життя мати склала заповіт від 07.06.2007
року, згідно якого вона заповідала все
належне їй майно йому. На день смерті
він мешкав разом з матір'ю без
реєстрації в квартирі по АДРЕСА_2. В
установлений законом 6 місячний термін
він вступив в права спадкоємця та
прийняв спадщину у вигляді грошових
внесків, які належали померлій матері
та знаходяться у філії Ощадного банку
№ 3293/025 на рахунку НОМЕР_1. За життя мати
була власником квартири по АДРЕСА_3, яку
продала ОСОБА_5 за 4500 доларів США в
квітні 2006 року. Відповідач ОСОБА_3
використала належні матері 4500 доларів
США для придбання квартири по АДРЕСА_2,
яку оформила на себе за договором
дарування без згоди матері, в той час,
як за час життя мати мала наміри
придбати за 4500 доларів США квартиру для
себе, про що домовлялася з
відповідачкою. Вважає, що на час смерті
померлої ОСОБА_4 залишилися гроші в
сумі 4500 доларів США, які відповідач
самостійно використала для придбання
квартири для себе і таким чином
протиправно заволоділа ними, вирішивши
витратити належні матері грошові кошти
для придбання житла для себе. Вказує, що
він мешкає в квартирі по АДРЕСА_2, та
іншого житла не має, і у зв'язку з його
виселенням відповідачем він
залишиться без житла, в той час як
відповідач має декілька квартир, в тому
числі і спірну квартиру по АДРЕСА_4.
Зазначає, що відповідач, заволодівши
грошовими коштами матері в сумі 4500
доларів США, порушила його права
спадкоємця за заповітом і повинна
повернути дані кошти з урахуванням
індексу інфляції та 3 % річних за період
з 01.04.2006 року по 31.12.2011 року, що за його
підрахунками становить 69044,85 гривень,
що складається з основної суми
спадкових грошей в сумі 36225 грн. (4500
доларів США х 8,05 грн.), індексу інфляції
-26661,60 грн., 3% річних -6158,25 грн.

Позивач в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримав, просив суд
задовольнити позов у повному обсязі, та
пояснив, що грошові кошти в сумі 4500
доларів США, за які відповідач придбала
собі квартиру по АДРЕСА_2, належали його
матері ОСОБА_4, яка бажала придбати
квартиру для себе і надала відповідачу
вказані гроші, які остання повинна була
використати для придбання квартири для
матері, однак використала для себе. За
час життя мати зверталася до
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська з позовом про
визнання недійсним договору дарування,
яким було оформлено квартиру
відповідачем на себе, що свідчить про
незгоду матері ОСОБА_4 при житті з діями
відповідача відносно самостійного
використання належних їй грошових
коштів без її згоди. В ході судових
засідань про визнання договору
дарування недійсним, дійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності на квартиру за ОСОБА_4, ОСОБА_3
не довела законність та правову
підставу належності їй 4500 доларів США.
Вважає, що відповідач заволоділа
грошовими коштами матері без її згоди,
чим порушує його права як спадкоємця
після матері, оскільки і він і мати
проживали у квартирі по АДРЕСА_2 і
вважали квартиру своєю власністю.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги свого
довірителя підтримала, просила суд
задовольнити позов у повному обсязі,
пояснивши, що ОСОБА_4 надала
відповідачці гроші для покупки
квартири для себе, а відповідач
оформила квартиру на себе, тому вважає,
що гроші на квартиру належать
спадкоємцю ОСОБА_1, оскільки згідно
заповіту все майно передавалось
позивачу ОСОБА_1 Також надала суду
довідку, про стан здоров'я ОСОБА_4, що
також підтверджує незаконність
отримання відповідачкою грошей.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги позивача не визнала у
повному обсязі, заперечувала проти
задоволення позовних вимог та суду
пояснила, що вона продала будинок
матері з її згоди, а на ці гроші мати
попросила її купити квартиру, при цьому
мати з впевненістю сказала, що квартира
буде належати їй, тому вона купила
квартиру і оформила її на себе. Вважає,
що надані їй матір'ю гроші на покупку
квартири є її, оскільки мати надала їх
ще за життя, та ніякої домовленості між
нею та матір'ю про повернення цих
грошей, або про передачу їх будь-кому у
них не було. Ремонт будинку матері
робила вона та її сім'я. Позивач не
надавав жодної допомоги матері та
проживав в іншому місці.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
позов не обґрунтованим і таким, що не
підлягає задоволенню у повному обсязі
за наступних підстав:

В ході судового розгляду встановлено,
що сторони є дітьми ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження ОСОБА_1, актовий запис № 2135,
встановлено рішенням Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 02.03.2011 року по цивільній справі №
2-55/11, яке набрало законної чинності, та
визнається сторонами по справі.

ОСОБА_4 в квітні 2006 року продала ОСОБА_5
належну їй на праві власності квартиру
АДРЕСА_3 за 4500 доларів США, що
визнається сторонами по справі та ні
ким із учасників судового розгляду не
оспорюється.

Як встановлено рішенням Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 02.03.2011 року по цивільній справі №
2-55/11 та ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04.07.2011
року, гроші які ОСОБА_4 виручила від
продажу квартири, вона віддала дочці
ОСОБА_3 -відповідачці по даній справі,
для покупки нової квартири. 23.06.2006 року
відповідачка за договором дарування
набула право власності на квартиру по
АДРЕСА_2, що підтверджується договором
дарування квартири, укладеного між
ОСОБА_6 та відповідачкою 23.06.2006 року, та
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за № 961.
Ніяких довіреностей чи інших
документів щодо представництва її
інтересів або оформлення права
власності на нову квартиру на себе
ОСОБА_4 дочці - відповідачці не давала.
ОСОБА_3 на підставі договору дарування
з ОСОБА_6 придбала квартиру за адресою:
АДРЕСА_2, та оформила право власності на
себе. Зробивши ремонт в квартирі
відповідачка перевезла в спірну
квартиру мати ОСОБА_4, де остання була
зареєстрована і жила по день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
актовий запис № 502. Ще під час життя
ОСОБА_4 заповідала позивачу все належне
їй майно, у тому числі належну їй
квартиру АДРЕСА_1, всі грошові внески, а
також все те, що буде їй належати на
день смерті. Дані обставини
підтверджуються заповітом від 07.06.2007
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпродзержинського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрованим в реєстрі за № 2663, та
витягом про реєстрацію в Спадковому
реєстрі № 9947565.

На момент смерті та відкриття спадщини
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4,
квартира АДРЕСА_1 на праві власності
належала відповідачці, що
підтверджується договором дарування
від 23.06.2006 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпродзержинського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за № 961, та
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 11220037 та, у
відповідності з діючим законодавством,
не могла входити у склад спадщини, що
відкрилась після померлої ОСОБА_4 Також
позивачем не доведений той факт, що на
момент смерті ОСОБА_4 та відкриття
спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4500 доларів
США також належали померлій. Оскільки
під час розгляду справи позивачем не
доведено, що між ОСОБА_4 та
відповідачкою існувала домовленість
щодо придбання та оформлення квартири
АДРЕСА_1 на ОСОБА_4, та остання видавала
будь-які довіреності в визначеному
законом порядку на ім'я відповідача
щодо здійснення відповідних правових
дій. Суду позивачем не надано жодних
доказів, які свідчили б про
домовленість між ОСОБА_4 та
відповідачкою щодо оформлення права
власності на квартиру АДРЕСА_1 на
ОСОБА_4 Не надано позивачем і доказів
про існування між відповідачем та
ОСОБА_4 договору позики, або будь яких
інших зобов'язань відповідачки перед
ОСОБА_4 чи будь якими третіми особами.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61,
212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, витребування
спадкового майна з чужого незаконного
володіння відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
К.Л. Шендрик