РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2012 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Семенова О.А.,

при секретарі - Кравченко М.А., за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовам ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, стверджуючі, шо відповідачка звернулася з листами до Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області, психоневрологічного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті та слукби у справах дітей Іллічівської міської ради із заявами, які за змістом не відповідають дійсності. За уточненим позовом просить визнати недостовірними наступні відомості викладені у вказаних листах:

«поведінка і стан ОСОБА_2 вийшло з-під усякого контролю та надають серйозну загрозу для моїх, сумісних з ним, дочок ОСОБА_4 і Оксану»,

«прогресуючи симптоми, вірогідно, на грунті нервозих стресів на праці, переросли, через роки, у ОСОБА_2 з манію переслідування мене, моїх дітей і мого другого чоловіка»,

«така неадекватна поведінка ОСОБА_2 має спадковий характер: в його сім' і, як мене відомо, по лінії матері ОСОБА_5 троє її члена знаходяться на обліку в психіатричній клініці з діагнозом шизофренія. Двоє з них жили на батьківщині ОСОБА_2 в Тернопільській області, Подволочинський район, в с.Пальчинці»,

«неповна сім'я, постійні сварки і скандали в сімї наклали відбиток на вже схильну до змінам психіку ОСОБА_2»,

«А ситуація чим даті тим гірше: в черговій раз «психологічно обробляючі» старшу дочку, і не отримавши результату, ОСОБА_1 замахнувся на неї та висловив принизливу лайку»,

«маючи абсолютно безпідставну манію величі, ця людина прагне підпорядкувати собі не лише кинутих їм дітей, але і мене, мого чоловіка і навіть моїх родичів, вказуючи, як нам вести господарство і що нам робити»,

«усі вчинки ОСОБА_2 - це вчинки хворої, нездорової людини»,

«сьогодні він своїми, неадекватними вчинками «лемає» та травмує психику дітей».

Позивач також просить зсбов'язати ОСОБА_6 направити деІллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області, психонаврологічного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті та служби у справах дітей Іллічівської міської ради листи в яких зазначити про недостовірність викладеного нею у вказаних листах; стягнути з відповідачки на відшкодування моральної шкоди 3000,00грн. за поширення недостовірних відомостей.

Представник позивача, ОСОБА_7, в судовому засіданні вимоги підтримала та додатково пояснила, що ОСОБА_2 отримав моральні страждання внаслідок того, що зміст вказаних листів сказався на його батьківському авторитеті. Враховуючи, що він працює адвокатом та по справам спілкується з представниками цих установ, вказані листи могли вплинути на його ділову репутацію. Зі слів ОСОБА_2 їй відоме тільки про одну особу, родича юзивача, який знаходиться на обліку у психіатра, його дядька - ОСОБА_8.

Відповідач, ОСОБА_3, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючисьна те, що зверталася до вказаних установ намагаючись зажхистити інтереси їх сумісних дітей з якими він спілкується, а позивач, на її думку, поводить себе не адекватно, що приводить до сумніву в його психічному зцеров' ї. Відомості про наявність в його родині психічно хворих вона дізналася від його матері, яка на теперішній час померла. Просить у вимогах відмовити. Подалі в судове засідання вдруге не прибула з неповажних причин, у зв'язку- з чим справа розглянута у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухав сторонаи, суд вважає, .що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

Судом встановлено що відповідач звернулась з листам до психонєврологічногсо відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті 21 липня 2010 року, Ілпічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області 19 липня 2010 року, служби у справах дітей Іллічівської міської ради 19 липня 2010 року, в яких повідомила про неадекватну поведінку ОСОБА_2 (колишнього чоловіка), вважаючи її наслідком його психічного захворювання, що травмує психіку їх дітей, коли він з ними спілкується. Просила медичну установу провести психіатричну експертизу ОСОБА_2, міліцейський підрозділ та службу у справах дітей Іллічівської міської ради - проконтролювати її проведення (а.с.6,28,34).

Сторони по справі розірвали шлюб від якого мають двох малолітніх дітей (а.с.93) .

За відомостями Іллічівської басейнової лікарні на водчому транспорту дядька позивача, ОСОБА_8, знаходиться на обліку у психіатра у зв'язку з важким психічним захворюванням (а.с.76).

Свідок ОСОБА_9, дружина ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснила, до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мають різні погляди на вихованні дітей та мав місце випадок кали ОСОБА_2 роз'яснював їх доньці, Тетяні, необхідність здійснювати певні дії в її особистому житті та занервував коли донька образилась та висловила образливі для нього слова, але він не замахувався не неї та не висловлював принизливу лайку. Крім того, ОСОБА_2, перетерпів моральні страждання внаслідок того, що листи з якими ОСОБА_6 зверталася до міліції., лікарні та службі- у справах дітей, потрапили до його матері, важко хворої на той час, ще могло погіршати її стан. Як ці листи опинилися у його матері вона не знає.

За позицією Пленуму Верховного Суду України зикладеної у п.15 Постанови зід 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах: про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи,, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явиш, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Виходячі із змісту листів відповідачки та суті оспорювання їх позивачем, суд вважає, що інформація про наявність трьох, а не одного, в дійсності, члена сім'ї ОСОБА_2 по лінії матері, які знаходяться на обліку в психіатричній клініці, не є недостовірною, так як суттєвим є посилання на наявність таких родичей, а не їх кількісний склад.

Інші відомості, які оскаржуються позивачем, є за суттю оціночними судженнями і не відносяться до недостовірної інформації, в розумінні чн.1,2 ст.47 Закону України «Про інформацію», які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості та за висловлення якої не передбачена відповідальність.

Відповідно де ст.40 Конституцій Україні усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.

Згідно чч.1,2 ст.154 Сімейного кодексу України батьки маютрь право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина, право звертатися до суду, органів державної влади, органів мецевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відповідача були підстави для звернення до вказаних органів і це викликано наміром захистити інтереси дітей, у зв'зку з чим судом критичне оцінюється ствердження позивача, щодо намірів відповідача його опорочити.

Крім того, судом враховується, що рішення, Іллічівського міського суду Одеської області від 15 квітня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10 відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди за розповсюдження недлстовірних відомостей викладених у вказаних листах щодо його психічного стану, яке набуло чинності 16 листопада 2011 року (а.с.94-95).

Не підлягає задоволєнню вимога щодо відшкодування моральної шкоди наявність якої позивачем не доведена, зокрема, що стосується погіршення його батьківського авторитету та ділової репутації.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задавленню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 215, 213, 254 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_10 про захист честі, гідності та ділової репутаці і, відшкодування моральної шкоди, залишати без задоволення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суд Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області на протязі десяти днів з дня наступного за проголошенням рішення.

Суддя