РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1227/1713/2012

12.04.2012

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машремприлад» м. Сєвєродонецька про поновлення на роботі , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.09.2011р. по дату поновлення на роботі судом , стягнення компенсації за моральну шкоду в розмірі 20000грн. , поновлення строку для звернення до суду ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ТОВ «Машремприлад» про поновлення на роботі на посаді токаря- розточувальника у ТОВ «Машремприлад» , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.09.2011р. по дату поновлення на роботі судом , стягнення компенсації за моральну шкоду в розмірі 20000грн. , поновлення строку звернення до суду , мотивуючи вимоги тим , що позивач був прийнятий на роботу у ТОВ «Машремприлад» токарем-розточувальником 01.04.2010р. на підставі наказу №13 від 01.04.2010р.. 22.07.2011р. позивач потрапив в травматологічне відділення у звязку з отриманням виробничої травми - травматичний відрив 1 пальця правої кисті , з того ж дня він перебував на лікарняному до 02.09.2011р. включно , згідно листків непрацездатності №136237 серія АВГ та №094521 серія АВГ. В перший день його виходу на роботу , з 05.09.2011р. по 17.09.2011р. , його було переведено на легку працю токаря-розточувальника 5-го розряду , виключаючи фізичні наван-таження , зберігаючи за ним середній заробіток , на підставі його заяви та медичного висновку від 02.09.2011р.. На підставі заяви , позивачу була надана щорічна відпустка на період з 19.09.2011р. по 26.09.2011р.. Під час своєї відпустки, 26.09.2011р. , позивач надав керівництву товариства висновок ЛКК Сєвєро-донецької багатопрофільної лікарні від 16.09.2011р. , згідно якого йому протипо-казана робота , яка пов'язана з фізичними навантаженнями на праву верхню кінцівку , а також зазначено , що він не придатний працювати токарем-розточувальником. В останній день його перебування у щорічній відпустці , наказом №40-к від 26.09.2011р. позивача було звільнено за п.2 ст.40 КЗпП України в той же день , у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я , що порушує вимоги ч.3 ст.40 КЗпП України. Вказаними діями , відповідачем було спричинено позивачу моральну шкоду , що виразилось у вигляді стресу , поганого самопочуття , сильного головного болю , запаморочення , безсоння , в результаті чого позивач опинився непрацездатним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 викладені в позовній заяві вимоги підтримав , прохав позов задовольнити та пояснив , що був прийнятий на роботу у ТОВ «Машремприлад» токарем-розточувальником 01.04.2010р. на підставі наказу №13 від 01.04.2010р.. 22.07.2011р. позивач потрапив в травматологічне відділення у звязку з отриманням виробничої травми - травматичний відрив 1 пальця правої кисті , з того ж дня він перебував на лікарняному до 02.09.2011р. включно. Позивач не виключає того , що отримав травму за власною необережністю , але зауважує , що станок , на якому він отримав травму був несправний. В перший день його виходу на роботу , з 05.09.2011р. по 17.09.2011р. , його було переведено на легку працю токаря-розточувальника 5-го розряду, виключаючи фізичні навантаження , зберігаючи за ним середній заробіток , на підставі його заяви та медичного висновку від 02.09.2011р.. З 19.09.2011р. по 26.09.2011р. позивачу було надано щорічну відпустку. Під час своєї відпустки , 26.09.2011р. , позивач надав керівництву товариства висновок ЛКК Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні від 16.09.2011р. , згідно якого йому протипоказана робота , яка пов'язана з фізичними навантаженнями на праву верхню кінцівку, а також зазначено що він не придатний працювати токарем-розточувальником. До дня звільнення по статті , йому було запропоновано звільнитись за власним бажанням чи перевестися на іншу роботу на посаду сторожа , але позивач відмовився в звязку із низькою зарплатнею. В останній день його перебування у щорічній відпустці , наказом №40-к від 26.09.2011р. , позивача було звільнено за п.2 ст.40 КЗпП України в той же день , у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я , що порушує вимоги ч.3 ст.40 КЗпП України. З даним наказом позивач був ознайом-лений в той же день та отримав трудову книжку. Крім того , позивач просив поновити йому строк звернення до суду , мотивуючи поважність пропуску звернення до суду тим, що з 07.10.2011р. до 24.10.2011р. він знаходився на амбула- торному лікуванні у звязку з отриманою травмою , та з 22.11.2011р. до 06.12.2011р. знаходився на обстеженні в лікарні м. Дніпропетровська.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримав , додаткових пояснень не мав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та пояснила , що 22.07.2011р. позивачу ампутували великий палець правої кісті в результаті виробничої травми , що виникла з вини позивача та з цього числа до 02.09.2011р. він знаходився на лікарняному. Потім , позивача на підставі медичного висновку з 05.09.2011р. по 17.09.2011р. було переведено на легку працю токаря-розточувальника 5 розряду виключаючи фізичні навантаження. 13.09.2011 р., 16.09.2011р. , 07.09.2011р. позивачем було подано заяви на відгул для проходження МСЕК у м. Луганську та йому це було надано. За висновком ЛКК Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні від 16.09.2011р. позивачу була проти- показана робота , яка пов'язана з фізичними навантаженнями на праву верхню кінцівку , а також зазначено , що він не придатний працювати токарем-розточувальником назавжди. З 19.09.2011р. по 26.09.2011р. позивачу було надано відпустку. 22.09.2011р. позивачу було запропоновано роботу , що не повязана з фізичним навантаження , а саме робот контролера КПП , але він відмовився. Інших вакантних місць на підприємстві , на яких було би виключено фізичне наван-таження , не було. Тому згідно діючого законодавства позивача було звільнено 26.09.2011р. у зв'язку із невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я. До того ж , позивач увесь день 26.09.2011р. був на роботі , здавав знаряддя роботи , з наказом був ознайомлений та даний день не являється відпускним днем , оскільки позивач 08.09.2011р. брав відгул 1 день в рахунок відпустки та відповідно наказу №32 від 26.09.2011р. даний день рахувався як робочий.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив , що в результаті отриманої травми , позивач не міг більше виконувати роботу , обумовленою фізичним навантаженням. Йому було запропо-новано роботу контролера КПП та роботу табельника , але позивач відмовився остаточно від запропонованого 22.09.2011р. , мотивуючи відмову тим , що бажає отримати групу інвалідності та робота йому не потрібна. Поганого неповажного до нього ставлення ніколи не було , тим більше після отриманої ним виробничої травми.

Вислухавши сторони дослідивши матеріали справи , суд вважає позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір з працівником може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя , які перешкоджають продовженню даної роботи , а так само в разі скасування допуску до державної таємниці , якщо виконання покладених на нього обовязків вимагає доступу до державної таємниці.

Відповідно до висновку ЛКК Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні від 16.09.2011р. , ОСОБА_1 протипоказані роботи повязані з фізичними навантаженнями на праву верхню кінцівку. Не годний працювати токарем-розточувальником згідно відділення професійного огляду Сєвєродонецької БЛ строком постійно.

Відповідно до наказу №40-к від 26.09.2011р. токаря-розточувальника ОСОБА_1 26.09.2011р. звільнено в виду невідповідності виконуваємої роботи за станом здоровя за ст.40 п.2 КЗпП України. Підстава: довідка МСЕК №057383 від 13.09.2011р. м. Луганська , Висновок ЛКК №1416 від 16.09.2011р. м. Сєвєро-донецька.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до заяви про поновлення процесуального строку щодо оскарження наказу про звільнення , ОСОБА_1 прохав поновити йому строк оскарження наказу №40-к про його звільнення від 26.09.2011р.

Таким чином судом встановлено , що позивач був прийнятий на роботу у ТОВ «Машремприлад» токарем-розточувальником 01.04.2010р. на підставі наказу №13 від 01.04.2010р.. 22.07.2011р. позивач потрапив в травматологічне відділення лікарні у звязку з отриманням виробничої травми - травматичний відрив 1 пальця правої кисті та висновком ЛКК Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні від 16.09.2011р. , йому протипоказана робота , яка пов'язана з фізичними наванта-женнями на праву верхню кінцівку , а також зазначено , що він не придатний працювати токарем-розточувальником. 26.09.2011р. позивача наказом №40-к від 26.09.2011р. було звільнено з посади токаря-розточувальника у звязку з невідпо-відності виконуємої роботи за станом здоровя за ст.40 п.2 КЗпП України. Як вбачається діючим законодавством , позивач повинен був звернутись з даним позовом до суду протягом місяця з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно матеріалів справи позивач був ознайомлений з наказом про його звільнення 26.09.2011р. та отримав трудову книжку 26.09.2011р. , тобто міг оскаржити наказ про звільнення у місячний термін , але звернувся з позовом до суду тільки 28.02.2012р.. В заяві про поновлення строку оскарження даного наказу про звільнення позивач зазначив причину пропуску строку оскар-ження як поважну , в звязку із проходженням ним увесь час лікування або його присутності на медичних комісіях по призначенню групи інвалідності та визначенню проценту непрацездатності в медичних установах м. Сєвєродонецька та м. Луганська. Але як вбачається з матеріалів справи п.22 у Акті перевірки територіальної державної інспекції праці у Луганській області , ОСОБА_1 17.10.2011р. звертався до прокуратури м. Сєвєродонецька з відповідним звернення, яке було розглянуто. Крім того , позивач в судовому засіданні пояснив , що 27.09.2011р. , після консультації , йому стало відомо , що він був звільнений незаконно. Вже 29.09.2011р. він звернувся зі скаргою по цьому питанню в прокуратуру м. Сєвєродонецька. Доказів того , що позивач з 07.10.2011р. до 24.10.2011р. знаходився на амбулаторному лікуванні , що перешкоджало йому звернутися до суду , ОСОБА_1 в судове засідання не надав. Тобто , фактично позивач мав можливість у встановлений законом місячний строк звернутись з даним позовом до суду , але цього не зробив , відповідно до чого , суд не визнає причину пропуску позивачем строку звернення поважною та вважає за можливе даний позов залишити без задоволення в звязку із пропуском встановленого строку звернення з відповідним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 7 , 10 , 11 , 27 , 31 , 57 , 60 , 212-215 , 223 ЦПК України , ст.233 КЗпП України , суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відпові-дальністю «Машремприлад» м. Сєвєродонецьк про поновлення на роботі на посаді токаря-розточувальника у ТОВ «Машремприлад» , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.09.2011р. по дату поновлення на роботі судом , стягнення компенсації за моральну шкоду в розмірі 20000грн. , поновлення строку для звернення до суду залишити без задоволення в звязку із пропуском встановленого строку звернення до суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя