УХВАЛА

13.12.2012 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Зозулянському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2104/87,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2104 за 1987 рік за позовом ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгівельного порту про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні він посилався на те, що 18 березня 1987 року звернувся до Київського районного народного суду м. Одеси з позовною заявою до адміністрації морського торгівельного порту про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. 6 жовтня 1987 року було постановлено рішення, згідно з яким на його користь було стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 240 рублів 68 копійок. Оскільки його позовні вимоги судом 1 інстанції не були розглянуті у повному обсязі 28 жовтня 1987 року він звернувся з касаційною скаргою на вищезазначене рішення суду. Йому не відомо результат розгляду касаційної скарги, у відповідях на його запити щодо даного питання зазначені суперечні відомості, тому він вважав, що рішення суду від 6 жовтня 1987 року набрало чинності та підлягає виконанню, у звязку з чим ОСОБА_1 просить відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-2104 за 1987 рік за позовом ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгівельного порту про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Представник ДП Іллічівський морський торгівельний портв судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково втраченого судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку встановленому цим Кодексом.

Так, ОСОБА_1 просить відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-2104 за 1987 рік за позовом ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгівельного порту про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що у 2007 році ОСОБА_1 звертався до Київського районного суду м. Одеси з аналогічною заявою щодо відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2104 за 1987 рік.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 5 жовтня 2009 року, яка набрала законної сили 10 березня 2010 року, провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 закрито, та встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 липня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог до Іллічівського морського торгівельного порту про визнання наказів неправомірними, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, зобовязання оформити трудову книжку.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 липня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Іллічівського морського торгівельного порту про визнання наказів неправомірними, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, зобовязання оформити трудову книжку встановлено, що 25 червня 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій у тому числі містилися вимоги щодо стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу у період з 17 березня по 20 квітня 1987 року, тобто ті ж самі вимоги, які містилися в позовній заяві ОСОБА_1 від 18 березня 1987 року.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У звязку з викладеними обставинами суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1, які предявлялися ним у 1987 році розглянуті, по ним 5 липня 2007 року постановлено рішення, згідно з яким в позові ОСОБА_1 відмолено, а тому у суду відсутні правові підставі для відновлення втраченого судового провадження.

Крім того, заявником не надано інших доказів крім тих на підставі яких розглядалася його заява у 2007 році.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 408 ЦПК України за недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд ухвалою закриває розгляд заяви про відновлення провадження і роз'яснює особам, які беруть участь у справі, право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

При викладених обставинах суд вважає, що слід закрити розгляд заяви про відновлення провадження.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 402 409 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити розгляд заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-2104/87.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий Салтан Л. В.