АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-2190/3423/2012р. Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Категорія: 44 Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів Майданіка В.В.

ОСОБА_1

При секретарі Шаповаловій К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 05 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору житлово-експлуатаційна контора №1 Суворовського району м.Херсона міського житлово-комунального управління, управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ЖЕК №1 Суворовського району м.Херсона, Суворовський РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області в особі сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації осіб про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підстави якого були змінені до початку розгляду справи (а.с.37,38), посилаючись на те, що вона є власником кв.№1 по вул. Петренка,19 у м. Херсоні, в якій як члени її сімї зареєстровані: її син - ОСОБА_3, невістка - ОСОБА_4, та ОСОБА_5 Оскільки відповідачі без поважних причин понад рік не проживають у спірній квартирі, витрати по утриманню житла та прибудинкової території не несуть, позивачка просила суд з підстав, визначених ч.2 ст.405 ЦК України визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратившими право користування житловим приміщенням, а ОСОБА_5 визнати такою, що втратили право користування житловим приміщенням з підстав, визначених ч.2 ст.406 ЦК України.

У серпні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони зареєстровані як члени сімї відповідачки у кв.№1 по вул. Петренка,19 у м. Херсоні, однак через перешкоди, які чинить ОСОБА_2 у проживанні у спірному помешканні шляхом влаштування сварок, конфліктів, заміни вхідних замків позбавлені можливості користування житлом, у звязку з чим просили усунути перешкоди у користуванні вказаною квартирою шляхом їх вселення.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 26 вересня 2012 року третю особу у справі Суворовський РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області в особі сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації осіб замінено на належну - управління державної міграційної служби України в Херсонській області.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 05 жовтня 2012 року зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоди у користуванні квартирою №1 по вул. Петренка, 19 в м. Херсоні.

Вселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1.

В задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ЖЕК №1 Суворовського району м.Херсона, управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не визнали, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обґрунтованим, у звязку з чим просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту відсутності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем їх реєстрації без поважних причин понад строки, встановлені ч.2 ст.405 ЦК України та відсутності підстав для визнання втратившою право користування житловим приміщенням ОСОБА_5Є з підстав, визначених ч.2 ст.406 ЦК України.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що власник житла чинить перешкоди членам своєї сімї у користуванні спірною квартирою, що відповідно до ст.156 ЖК України є підставою для усунення перешкод членам сімї власника квартири у користуванні житловим приміщенням шляхом їх вселення у спірне житло.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та досліджених судом доказах.

Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 2 ст.406 ЦК України передбачено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1994 року №38 є власником АДРЕСА_2 (а.с.7), в якій як члени сімї власника зареєстровані: з 1994 року син ОСОБА_3 та з 1999 року невістка ОСОБА_4 та донька невістки ОСОБА_5 (а.с.10).

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 чинила перешкоди членам своєї сімї відповідачам у справі у користуванні належною їй на праві власності квартирою шляхом заміни замків від вхідних дверей і ці обставини визнані позивачкою, у тому числі і у наданих письмових запереченнях на зустрічний позов (а.с. 108) та дійшов вірного висновку про поважність причин їх не проживання у квартирі протягом спірного періоду.

Зважаючи на наведене та враховуючи наявність у спірній квартирі речей, належних на праві власності відповідачам, оплату ними комунальних послуг за користування квартирою, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 втратившими право користування житлом з підстав, визначених ч.2 ст.405 ЦК України.

Вірним є також висновок суду про те, що з підстав, визначених ч.2 ст.406 ЦК України відповідач ОСОБА_5 не може бути позбавлена права користування спірною квартирою, а з інших передбачених законом підстав позов до неї не заявлявся.

Оскільки в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт чинення власником житла ОСОБА_2 перешкод членам своєї сімї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні належним їй на праві власності житлом, суд вірно вважав, що права членів сімї власника житла підлягають захисту та обґрунтовано задовольнив зустрічні позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення відповідачів у спірне жиле приміщення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд повно і обєктивно дослідив обставини справи та надані сторонами докази, встановив правовідносини, що виникли між сторонами та норми матеріального права, що їх регулюють, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, оскільки не ґрунтуються на законі, доказах та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 05 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді