Справа № 22-1571/12р. Головуючий в 1 інстанції - Новак А.В.
Доповідач Усик Г. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Усик Г.І.

суддів Слободянюк С.В., Музичко С.Г.

при секретарі Кононенку В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2011 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

встановила:

У липні 2011 p. ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулось з зазначеним позовом до ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідачка ухиляється від пропозиції позивача укласти з ним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, чим порушує вимоги ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2011 р. в задоволенні позову ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договір, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції керувався тим, що позовні вимоги ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» суперечать принципу свободи договору, визначеного ст.ст.626,627, 628 ЦК України. Вважав, що зазначені норми закону суд застосував неправильно, та не звернув увагу на доводи представника ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» про те, що спірні правовідносини регулюються спеціальними нормами цивільного законодавства, а саме: ст. 19 та п.п.1 п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В судовому засіданні представник ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених підстав.

Представник ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її доводи є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Розпорядженням Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації у м. Києві за №1213 від 28.09.2007 p. ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», як експлуатуючу організацію, зобовязано прийняти на обслуговування житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Касіяна Василя, 2/1.

ОСОБА_1 є власником квартири №36 у зазначеному житловому будинку на підставі договору міни від 15.04.2009 p., на підставі якого вона 07.05.2008 р. зареєструвала свою власність в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» не ґрунтуються на вимогах ст.ст. 626, 627, 628 ЦК України, оскільки суперечать принципу свободи договору, закладеного в зазначених нормах закону.

З таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.6 цього Кодексу сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Підпунктом 1 п.3 ст.20 цього Закону передбачено обовязок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Типова форма договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджена постановою Кабінету Міністрів України №529 від 20.05.2009 р. «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З матеріалів справи убачається, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» неодноразово пропонувало ОСОБА_2 укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а у разі незгоди з окремими його положеннями вказати це в протоколі розбіжностей.

Однак ОСОБА_2 зазначені пропозиції відхиляла, і в свою чергу направляла до позивача свою редакцію договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, хоча за наведеними вище нормами закону вона зобовязана укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Наведені в заперечені на апеляційну скаргу доводи представника ОСОБА_2 про відсутність в наданому ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» проекті договору його істотних умов, якими на його думку є: вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи і їх складові на кожну із послуг, а також їх загальна вартість, порядок оплати, дата та місце укладення договору, є безпідставними.

Фактично, як стверджував позивач, дії відповідача свідчать про її ухилення від укладення договору та оплати наданих ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» житлово-комунальних послуг.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Ковальська- Житлосервіс».

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська- Житлосервіс» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Зобовязати ОСОБА_1 укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з експлуатуючого організацією Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» відповідно до типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 р. «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: