Справа № 2604/5006/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"25" вересня 2012 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у
складі:

Головуючого –судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Кир’янчук
Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, пов’язаної з виплатою
страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Моторне (транспортне) страхове бюро
України (МТСБУ) звернулось до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_1 на свою
користь коштів в розмірі понесених
витрат в сумі 13511,32 грн., витрати за
послуги аварійного комісара в сумі 592,00
грн., індекс інфляції в сумі 6536 грн.05
коп., 3% річних в сумі 1530,00 грн., судовий
збір в розмірі 214,60 грн., витрати за
юридичні послуги в сумі 2000,00 грн., а
загалом 16317 грн.92 коп., що є предметом
позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, пояснила,
що 22 вересня 2008 року в місті Києві на
вул. Алма-Атинській з вини водія
ОСОБА_1, який керував легковим
автомобілем НОМЕР_1, була скоєна
дорожньо-транспортна пригода. На дату
скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не
мав чинного договору обов’язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди був
пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3, що мав Поліс
обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВА/0446880 (тип Договору №3),
укладений з ВАТ «Страхова компанія
«Алькона», строк дії якого з 28.12.2007 року
по 27.12.2008 року. Оскільки завдана шкода
особисто винуватцем ДТП не була
відшкодована потерпілій особі, тому
власник пошкодженого транспортного
засобу, яким є ОСОБА_3, звернувся до
позивача з метою отримання
відшкодування завданих збитків, у
зв’язку з настанням події, в порядку
визначеному п.41.1 ст.41 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при цьому розмір завданих
збитків за пошкоджений транспортний
засіб з урахуванням зносу, визначений
аварійним комісаром, становить
13511грн.32 коп., що підтверджується
Висновком спеціаліста ТОВ «Асистуючої
компанії «Реверс»№20 від 12 січня 2009
року. 24 лютого 2009 року Моторне
(транспортне) страхове бюро України
здійснило виплату відшкодування
потерпілій особі в розмірі 13511,32 грон.,
без врахування ПДВ, керуючись нормами
п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону в редакції, яка
діяла на момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди. Позивач
вважає, що відповідно до ст.1191 ЦК
України та п.38.2.1 ст.38 Закону після
проведення виплати страхового
відшкодування потерпілому, у позивача
виникло право зворотної вимоги до
ОСОБА_1, оскільки в добровільному
порядку відшкодувати завдану шкоду
відповідач відмовився. Враховуючи
викладене, позивач просить стягнути з
відповідача на свою користь кошти в
розмірі понесених витрат, пов’язаних з
виплатою страхового відшкодування, в
сумі 13511,32 грн., витрати за послуги
аварійного комісара в сумі 592,00 грн.,
судовий збір в розмірі 214,60 грн. та
витрати за юридичні послуги в сумі 2000,00
грн., а загалом 16317 грн.92 коп., що є
предметом позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з’явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином,
шляхом направлення судових повісток за
адресою, вказаною в позовній заяві, що
підтверджується зворотними поштовими
повідомлення про їх отримання особисто
відповідачем, про поважні причини
неявки відповідач суд не повідомив,
процесуальним правом подати пояснення
по суті предмету спору не скористався.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі
постанови Дніпровського районного
суду міста Києва від 31 жовтня 2008 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді
позбавлення права керування усіма
видами транспортних засобів строком на
6 (шість) місяців).(а.с.10) )

Як встановлено судом в мотивувальній
частині постанови суду: «22 вересня 2008
року о 14.40 год. водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по вул.
Алма - Атинській, не врахував дорожньої
обстановки, не вибрав безпечної
швидкості руху, дистанції та бокового
інтервалу внаслідок чого здійснив
зіткнення з а/м ВАЗ д/н НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_3 та а/м ЗІЛ д/н
НОМЕР_4, чим заподіяв матеріальних
збитків та пошкодив транспортні
засоби, чим порушив п.12.1, 13.1, 13.3 ПДР
України».

Відповідно до частини третьої ст.61
Цивільного процесуального кодексу
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов’язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України
“Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів” позивач за рахунок коштів
фонду захисту потерпілих, відшкодовує
шкоду на умовах, визначених цим
Законом, у разі її заподіяння
транспортним засобом, власник якого не
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність.

28 грудня 2007 року між ВАТ «Страхова
компанія «Алькона»та ОСОБА_3 укладено
Договір обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, який оформлено Полісом за
№ВА/0446880 (тип Договору №3), строк дії
якого з 28.12.2007 року по 27.12.2008 року.

13 січня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України із заявою про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок пошкодження транспортного
засобу автомобіля НОМЕР_2, яка
заподіяна під час
дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 22 вересня 2008 року в м. Києві по
вул. по вул. Алма- Атинській з вини
водія ОСОБА_1, який керував
транспортним засобом – легковим
автомобілем НОМЕР_1, який не мав
чинного на дату ДТП договору
обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, чинного на дату ДТП. (а.с.38)

Згідно Звіту про визначення вартості
матеріального збитку, який складено
ТОВ «Асистанська компанія «Реверс»за
№20 від 12 січня 2009 року, виготовлений на
замовлення «МТСБУ»аварійним комісаром
ОСОБА_4, визначено матеріальний збиток,
завданий власникові автомобіля НОМЕР_2,
який складає 13511,32 грн. (а.с.47-56)

24 лютого 2009 року Моторним
(транспортним) страховим бюро України
видано наказ №532 «Про відшкодування
шкоди з фонду захисту потерпілих
ОСОБА_3М.», відповідно до якого
перераховано на рахунок ОСОБА_5 в
рахунок відшкодування шкоди з фонду
захисту потерпілих (з вини
незастрахованого водія) 13511,32 грн., за
шкоду заподіяну в результаті
пошкодження транспортного засобу «ВАЗ
21112» державний номерний знак НОМЕР_5,
факт виплати страхового відшкодування
підтверджується платіжним дорученням
№885 від 24 лютого 2009 року. (а.с.63)

За вимог Цивільного кодексу України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об’єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно ст.993 Цивільного кодексу
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідної за завдані збитки.

За нормою ст.1191 Цивільного кодексу
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо іншій розмір не
встановлено законом.

За таких обставин, суд вважає, що
Моторне (транспортне) страхове бюро
України правомірно пред’явило до
ОСОБА_1, як особи винної у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 22 вересня 2008 року, вимоги
щодо відшкодування витрат, пов’язаних
з виплатою страхового відшкодування в
розмірі 13511,32 коп., а також витрати за
послуги аварійного комісара в розмірі
592,00 грн., які підлягають стягненню в
порядку регресу у розмірі виплаченого
страхового відшкодування ОСОБА_3 за
наслідками дорожньо-транспортної
пригоди за участю транспортного засобу
–легкового автомобіля НОМЕР_2, який
належав даній фізичній особі, та є
об’єктом страхування.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позов
Моторного (транспортного) страхового
бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, пов’язаної з виплатою
страхового відшкодування, є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень статті 79
Цивільного процесуального кодексу
України передбачено, що витрати на
правову допомогу входять до витрат,
пов’язаних з розглядом справи.

В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного
процесуального кодексу України ці
витрати мають бути пов’язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які
допускаються до участі в розгляді
справи ухвалою суду за заявою особи,
яка бере участь в розгляді справи.

Виходячи із системного
тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84
Цивільного процесуального кодексу
України витрати понесені позивачем до
подання позову до суду не є витратами
на правову допомогу.

Витрати понесені позивачем до
відкриття провадження у справі є
збитками, які особа зробила для
відновлення свого порушеного права (п.1
ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та
можуть бути відшкодовані особі у разі
пред’явлення вимог про стягнення
таких збитків.

Як вбачається з наданого позивачем
платіжного доручення №5357 від 06 грудня
2011 року, Моторне (транспортне) страхове
бюро України виплатило СПД ОСОБА_2 2000,00
грн. за юридичні послуги (згідно
Договору №466398 з ОСОБА_2 за юридичні
послуги (спр.6622) згідно Додаткової
угоди №78 від 24 листопада 2011 року до
контракту №24 від 11 лютого 2009 року, без
ПДВ). (а.с.64)

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про відшкодування з ОСОБА_1
витрат на правову допомогу у розмірі
2000,00 грн., за відсутності доказів, які
мали підтвердити, що понесені
позивачем витрати, пов’язанні
безпосередньо з розглядом даної справи
в суді.

В порядку ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України судові витрати
по сплаті судового збору в сумі 214 грн.60
коп., що підтверджується залученим до
справи оригіналом платіжного
доручення про їх оплату позивачем при
звернені з позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст.11, 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу
України, п.38.2.1 ст.38, п.41.1 ст.41 Закону
України “Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів”, ст.ст.1, 4, 10, 11, 56, 58, 60, 61, 79, 84, 88,
208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України матеріальну шкоду в порядку
регресу в розмірі 13511 грн. 32 коп.,
витрати за послуги аварійного комісара
в розмірі 592,00 грн., судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 214 грн.60
коп., а всього на загальну суму 14317
(чотирнадцять тисяч триста сімнадцять)
грн.92 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Дніпровський районний суд міста Києва,
яка подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання
відповідачем копії судового рішення.

С у д д я