АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2496/12 Справа № 2-4496/11 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Можелянської З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Майній Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.70-73).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд стягнув з КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 4437 грн. 23 коп., на відшкодування моральної шкоди 500 грн., а всього 4937 грн. 23 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Суд стягнув з КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн., сплачені судові витрати у розмірі 179 грн. 50 коп., а всього 679 грн. 50 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.58-59).

Як на підстави апеляційній скарги, КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права (а.с.70-73).

Перевiривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегiя суддiв вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних пiдстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12 травня 2008 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 24 січня 2008 року, яка відбулась за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілю ВАЗ 21093 державний номер 72210 AB, під керуванням ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №280101 від 30 січня 2008 року, розмір матеріального збитку складає 4137 грн. 23 коп. Вартість дослідження складає 300 грн., котрі сплачені позивачем та підтверджуються квитанцією (а.с.8-18).

Згідно довіреності від 16 червня 2005 року, ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_2 управляти та керувати належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ЯАА 325600 автомобілем НОМЕР_2, зі строком дії довіреності до 16 червня 2008 року (а.с.26).

24 лютого 2008 року ОСОБА_5 помер, про що видане свідоцтво 1-КИ №210507 (а.с.29).

Згідно довідки УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області №14/5254, автомобіль НОМЕР_1 зареєстрований за КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради (а.с.30).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 належить автомобіль ВАЗ 21093 державний номер АЕ 6320 CO (а.с.25).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради, працюючи водієм.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст. ст. 1172, 1166, 1187 ЦК України, суд першої інстан3ції прийшов до обґрунтованому висновку про стягнення з КП Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 4437 грн. 23 коп., на відшкодування моральної шкоди 500 грн., та на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн., а також - сплачені судові витрати у розмірі 179 грн. 50 коп., відмовивши в іншій частині позовних вимог.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: