Справа № 2/0707/3585/2012
Ряд стат звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 грудня 2012 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Морозової Н. Л.

при секретарі Купинець М. М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначав, що 04 вересня 2012 року на території, де розміщенні орендовані ним ОСОБА_1 приміщення, за адресою: вул. Пряшівська, 6 в м. Мукачеві, відповідач ОСОБА_3 в ході раптово виниклих неприязних відносин між ними з приводу відмови ОСОБА_1 щодо допомоги у вивезенні металобрухту, показуючи свою зневагу до нього, як до особистості, в присутності свідка ОСОБА_4, дозволив собі агресивно вигукувати на його ОСОБА_1 адресу нецензурні слова та ображав його висловлюванням своєї суб'єктивної думки в брутальній, принизливій та непристойній формі, що принижує його гідність і честь, як людини і чоловіка.

Вважає, що такими діями відповідача порушені його особисті немайнові права, він зазнав душевні страждання. Крім того, такі протиправні дії відповідача принизили його гідність і честь, в очах людей які знаходились неподалік на території. Посилаючись на зазначене, просив стягнути на свою користь суму морального відшкодування в розмірі 25 000,00 гривень та понесені ним судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, з врахуванням обставин викладених у позовній заяві, просив його задоволити.

Представник відповідача позов не визнала, проти його задоволення заперечила. Посилаючись на те, що її довіритель не вважає, що образив ОСОБА_1, який погрожував її довірителю під час конфлікту, що мав місце 04 вересня 2012 року на території, де розміщенні орендовані ОСОБА_1 приміщення, за адресою: вул. Пряшівська, 6 в м. Мукачеві, що „буде з ним довго судитися. Нічого образливого на адресу ОСОБА_1 не казав.

Свідок ОСОБА_4, показав, що він працює на підприємстві директором якого є ОСОБА_1. 04 вересня 2012 року на території, де розміщенні орендовані ОСОБА_1 приміщення, за адресою: вул. Пряшівська, 6 в м. Мукачеві, він став свідком конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який виник на ґрунті неприязних відносин, з приводу відмови ОСОБА_1 виконати певні роботи щодо вивезення металобрухту, про які просив ОСОБА_3 У процесі конфлікту, ОСОБА_3 З дозволив собі висловлювання своєї суб'єктивної думки з приводу особи ОСОБА_1 в брутальній, принизливій та непристойній формі, що принижує його гідність і честь, як людини і чоловіка. Такі висловлювання могли чути і інші працівники, які в той час знаходилися на вказаній території, але трохи далі.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 вересня 2012 року на території, де розміщенні орендовані ним ОСОБА_1 приміщення, за адресою: вул. Пряшівська, 6 в м. Мукачеві, відповідач ОСОБА_3 в ході раптово виниклих неприязних відносин між ними та ОСОБА_1, показуючи свою зневагу до останнього, як до особистості, в присутності свідка ОСОБА_4, дозволив собі агресивно вигукувати на адресу ОСОБА_1 нецензурні слова та ображав його висловлюванням своєї суб'єктивної думки в брутальній, принизливій та непристойній формі, що принижує гідність і честь ОСОБА_1 як людини і чоловіка.

З оглянутого судом відмовного матеріалу за заявою гр. ОСОБА_1, вбачається, що останній у своїй заяві до правоохоронних органів повідомляв про грубі, брутальні висловлювання ОСОБА_3 під час конфлікту, що мав місце 04 вересня 2012 року, з приводу яких він і звернувся до суду з позовом. Пояснення ОСОБА_3 у відмовному матеріалі відсутні.

Згідно зі ст. 471 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Частиною 2 ст. 471 Закону передбачено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того, згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзацах 3 - 5 п. 19 постанови від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, фактичні дані щодо певних подій, свідчать про те, що висловлювання відповідача під час конфлікту з позивачем, мають в даному випадку правові підстави для віднесення таких висловлювань до оціночних суджень відповідача у формі образи честі та гідності позивача, як особистості, людини та чоловіка.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Таким чином, вимога позову про моральне відшкодування підлягає до задоволення, з огляду на те, що відповідач своєю субєктивною думкою та оціночними судженнями у формі образи, спричини позивачу моральні страждання, з врахуванням того, що таке відбулося на очах у підлеглого (свідка).

При цьому, сума морального відшкодування - 25 000,00 гривень, про стягнення якої просить позивач, є занадто високою, а тому виходячи з принципів: розумності, виваженості та достатності суд вважає за можливе задоволити її частково, стягнувши з відповідача суму 10 000,00 гривень морального відшкодування.

Керуючись: ст. 55 Конституції України, ст. 23 ЦК України, Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 27.02.2009, № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", ст. ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 224-228 ЦПК України, суд

р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 15.10.1957 р. н., зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, Інд № НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, 12.02.1963 р. н. мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 суму морального відшкодування в розмірі 10 000,00 гривень за висловлювання на адресу ОСОБА_1 суб'єктивної думки в брутальній, принизливій та непристойній формі, що принижує його гідність і честь та суму судових витрат понесених позивачем, пропорційно до задоволеної суми в розмірі 100,00 гривень.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.