Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-58/12
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2012 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

за участю прокурора Карман В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі ОСОБА_1 РДА Головного управління Держкомзему у Київській області до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення сільської ради, скасування державної реєстрації державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку за державою, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

Заступник прокурора Києво-Святошинського району звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення сільської ради, скасування державної реєстрації державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку за державою, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що рішенням 23 сесії ОСОБА_2 сільської ради 5-го скликання № 65/17 від 30.08.2008 надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н, ОСОБА_3

Рішенням 24 сесії ОСОБА_2 сільської ради 5-го скликання № 66/24 від 10.10.2008 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель І споруд площею 0, 25 га в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н.

Розпорядженням голови ОСОБА_1 РДА ОСОБА_6 № 854 від 02.11.06 затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Боярська лісова дослідна станція» та передачі її до земель запасу (землі комунальної власності) в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області. На підставі даного розпорядження припинено право постійного користування земельною ділянкою Боярської ЛДС площею 9,7999 га у зв'язку з добровільною відмовою, без зміни цільового призначення.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.02.2010 по справі № 21/111 за позовом міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель в Київській області до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, визнано недійсним розпорядження голови ОСОБА_1 РДА ОСОБА_6В, № 854 від 02.11,06 «Про затвердження проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Боярська лісова дослідна станція» та передачі її до земель запасу в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області».

В розпорядженні Кабінету Міністрів України від 10.04.08 № 610-р «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» зазначено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері: зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення; відкликати раніше надану згоду на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення у разі, коли місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування не прийнято відповідні рішення або коли за результатами перевірки встановлено, що такі рішення прийняті з порушенням вимог законодавства; подати у триденний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції про внесення змін до ЗК та Лісового кодексів України стосовно удосконалення процедури розпорядження ділянками.

Вважає, що сесія ОСОБА_2 сільської ради прийняла оскаржувані рішення без наявності на те правових підстав.

Цільове призначення земельної ділянки, яка надана у власність ОСОБА_3 , на підставі рішення 24 сесії ОСОБА_2 сільської ради 5-го скликання № 66/24 від 10.10.2008 , яким затверджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення лісового господарства.

В проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 відсутній позитивний висновок Київського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Разом з цим, у зазначеному проекті є висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області № 06-13/7195 від 07.10.2008, даних про те, що виконані умови висновку Державного управління охорони навколишнього природного середовища № 06- 13/7195 від 07.10.2008 не здобуто.

Вважає, що рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 прийняте в порушення вимог ст. 20 Земельного кодексу України .

На підставі рішення 24 сесії ОСОБА_2 сільської ради 5-го скликання № 66/24 від 10.10.2008 ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на спырну земельну ділянку.

Вважає, що ОСОБА_3 отримав Державний акт з порушенням вимог законодавства.У подальшому, ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.05.2009 який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7за яким право власності на земельну ділянку від ОСОБА_3 перейшло до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважає таким, що суперечить цивільному та земельному законодавству, оскільки на підставі цього договору було відчужено земельну ділянку, яка незаконно вибула із власності держави.

Тому просив визнати протиправними і скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради № 65/17 від 30.08,2008 , яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н, ОСОБА_3; визнати протиправними і скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради № 66/24 від 10.10.2008 яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівелв і споруд площею 0, 25 га в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н.; скасувати реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 685965 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, який виданий гр. ОСОБА_3; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га, від 18.05.2009 серії ВМВ № 744947, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5; визнати за державою в особі ОСОБА_1 районної державної адміністрації право власності на земельну ділянку площею 0, 25 га, що розташована в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н, з кадастровим номером :03:001:0040.; витребувати на користь держави з незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 25 га, що розташована в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н,.

В судовому засіданні прокурор позов підтримала.

Позивач ОСОБА_1 РДА в судове засідання не з»явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений , згідно заяви просив слухати справу у його відсутність.

Позивач ГУ Держкомзему у Київській області в судове засідання не з»явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином..

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник ОСОБА_2 сільської ради позов не визнала, оскільки постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2010 по справі № 21/111 рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2010 по цій справі скасовано, провадження у справі припинено відповідно до п.1 частини 1 статті 80 ГПК України, тобто з підстав того, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. Розпорядження на цей час є чинним, законність якого підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили 20.03. 2012 .

Позовні вимоги в частині витребування спірної земельної ділянки на користь держави в особі ОСОБА_1 РДА не можуть бути задоволені, оскільки ця ділянка згідно Розпорядженню на законних підставах вибула з державної власності та набула статусу комунальної власності у складі земельної ділянки загальною площею 9,7999.

Також посилання на розпорядження КМ України № 610-р від 10.04.2008 р. є необґрунтованим з огляду на встановлений ст. 8 Конституції України принцип верховенства права.

Згідно зі змісту Розпорядження ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11.2006 р. не вбачається, що земельна ділянка площею 9,7999 га передається у комунальну власність територіальної громади с. Лісники для ведення лісового господарства.

Також посилання прокурора на порушення ОСОБА_2 сільською радою ст. 20 Земельного кодексу України, є безпідставним, оскільки до передачі земельної ділянки (9,7999 га) до земель запасу с. Лісники згідно з розпорядженням Голови ОСОБА_1 райдержадміністрації № 132 від 14.04.2003 «Про виготовлення державних актів на право постійного користування землею Боярській лісовій дослідній станції Національного аграрного університету» спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні ДП НАУ «Боярська лісова дослідна станція» у складі земель загальною площею 6694,7 га.

Згідно Розпорядження № 132 земельна ділянка надавалася у постійне користування Боярській ЛДС останній без зазначення категорії землі («лісогосподарське призначення») та мети використання (для потреб лісового господарства).

Державний землекористувач Дочірнє підприємство «Боярська ЛДС», а також його державний засновник та власник Національний аграрний університет Кабінету Міністрів України ще у 2005-2006 р.р. тобто до прийняття і Розпорядження ОСОБА_1 РДА від 02.11.2006 , і до прийняття оспорюваних рішень ОСОБА_2 сільською радою встановили, що земельні ділянки на майбутнє не будуть використовуватися для потреб лісового господарства.

Розпорядження ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11.2006 не містить жодної вказівки, що земельна ділянка площею 9,7999 га, до складу якої входить й спірна ділянка, має як цільове «лісогосподарське призначення».

За таких обставин ОСОБА_2 сільська рада на XXII сесії V скликання 26.07.2008 прийняла рішення № 61/1, згідно якому було вирішено: використовувати під житлову забудову земельну ділянку загальною площею 9,7999 га, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади с. Лісники на підставі розпорядження голови ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11.2006 .

За рахунок саме цих земель та враховуючи, що розмежування земель державної і комунальної власності у 2008 не відбулося, були прийняті аналогічні спірному рішення XXIII сесії V скликання ОСОБА_2 сільської ради, тобто у повній відповідності з п.12 Розділу X Перехідних положень ЗК: «12. До розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями …в межах населених пунктах здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади…».

Надання земельних ділянок відповідачеві фізичній особі, відбувалося у повній відповідності до вимог ст.ст. 40,118 Земельного кодексу України щодо порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, в тому числі з отриманням погоджень всіх повноважних органів, передбачених ч.9 ст.118 ЗК України.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з таких підстав:

Судом встановлено, що Рішенням 23 сесії ОСОБА_2 сільської ради 5-го скликання № 65/17 від 30.08.2008 надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 25 га в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н, ОСОБА_3

Рішенням 24 сесії ОСОБА_2 сільської ради 5-го скликання № 66/24 від 10.10.2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель І споруд площею 0, 25 га в с. Лісники, вул. Підлісна, б/н.

Розпорядженням голови ОСОБА_1 РДА ОСОБА_6 № 854 від 02.11.06 затверджено проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Боярська лісова дослідна станція» та передачі її до земель запасу в межах с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області. На підставі даного розпорядження припинено право постійного користування земельною ділянкою Боярської ЛДС площею 9,7999 га у зв'язку з добровільною відмовою, без зміни цільового призначення.

На підставі рішення 24 сесії ОСОБА_2 сільської ради 5-го скликання № 66/24 від 10.10.2008 ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 685965 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :03:001:0040, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 67.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У подальшому, ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.05.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований 18.05.2009 р., в реєстрі за № 1324.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора посилається на рішення Господарського суду м. Києва від 04.02.2010 р. по справі № 21/111, яким визнано недійсним розпорядження Голови ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11.2006 року про припинення права постійного користування земельною ділянкою Боярської ЛДС площею 9,7999 га.

Проте, постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2010 по справі № 21/111 рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2010 року по цій справі скасовано, провадження у справі припинено відповідно до п.1 частини 1 статті 80 ГПК України, тобто з підстав того, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Разом з тим, згідно копії постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.05.2011 по справі № 2а-10762/10/2670, а також копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012 р. по цій же справі № 2а-10762/10/2670 підтверджено законність Розпорядження, Міжрайонному природоохоронному прокурору відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо скасування Розпорядження.

Таким чином, Розпорядження на цей час є чинним, законність якого підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили 20 березня 2012 року.

Відповідно до статті 387 Цивільного процесуального кодексу України лише власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За таких обставин, позовні вимоги заступника прокурора в частині витребування спірної земельної ділянки на користь держави в особі ОСОБА_1 районної державної адміністрації ніяким чином не можуть бути задоволені, оскільки ця ділянка згідно Розпорядженню на законних підставах вибула з державної власності та набула статусу комунальної власності (власності територіальної громади с. Лісники) у складі земельної ділянки загальною площею 9,7999.

Крім того, відповідно до статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Таким чином, вимоги прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_1 районної державної адміністрації, Головного управління Держкомзему у Київській області, є безпідставними , оскільки позивачі не були власниками спірних земельних ділянок на дату прийняття рішень ОСОБА_2 сільською радою.

Заступник прокурора обґрунтовує позовні вимоги також положеннями, викладеними у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 10.04.08 № 610-р «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками», якими зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Однак, посилання на вказане розпорядження КМ України № 610-р від 10.04.2008 р. є необґрунтованим з огляду на встановлений ст. 8 Конституції України ( в редакції станом на 30.08.2008 р. дату прийняття спірного рішення ОСОБА_2 сільської ради) принцип верховенства права. Принцип верховенства права означає визначальну роль закону в правовій системі, зокрема, - в системі джерел права, його вищу юридичну силу у відношенні підзаконних актів. Порядок розпорядження земельними ділянками встановлено, зокрема, Земельним кодексом України, Лісовим кодексом України, Законом України «Про землеустрій». Розпорядження КМУ № 610-р від 10.04.2008 р. як підзаконний нормативно-правовий акт приймається на підставі Конституції та законів України та не може їм суперечити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Також, згідно зі змісту Розпорядження ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11.2006 р. не вбачається, що земельна ділянка площею 9,7999 га передається у комунальну власність територіальної громади с. Лісники для ведення лісового господарства.

Обґрунтовуючи незаконність рішення ОСОБА_2 сільської ради від 10.10.2008 року заступник прокурора посилається на те, що цільове призначення земельної ділянки, яка передана у власність відповідача фізичної особи для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, було для ведення лісового господарства, а тому ОСОБА_2 сільська рада порушила вимоги ст. 20 Земельного кодексу України.

Але , до передачі земельної ділянки (9,7999 га) до земель запасу с. Лісники згідно з розпорядженням Голови ОСОБА_1 райдержадміністрації № 132 від 14.04.2003 р. «Про виготовлення державних актів на право постійного користування землею Боярській лісовій дослідній станції Національного аграрного університету» (далі «Розпорядження № 132) спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні ДП НАУ «Боярська лісова дослідна станція» у складі земель загальною площею 6694,7 га.

Згідно Розпорядження № 132 земельна ділянка надавалася у постійне користування Боярській ЛДС останній без зазначення категорії землі («лісогосподарське призначення») та мети використання (для потреб лісового господарства).

З цього приводу слід зауважити, що відповідно до ст.5 Лісового кодексу, ст.55 Земельного кодексу ( в редакції на дату прийняття Розпорядження №132) до земель лісового фонду відносяться землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Державний землекористувач Дочірнє підприємство «Боярська ЛДС», а також його державний засновник та власник Національний аграрний університет Кабінету Міністрів України ще у 2005-2006 роках, тобто до прийняття і Розпорядження ОСОБА_1 РДА від 02.11.2006 і до прийняття спірних рішень ОСОБА_2 сільською радою встановили, що земельні ділянки на майбутнє не будуть використовуватися для потреб лісового господарства, що підтверджується: витягом з протоколу № 8 засідання вченої ради Національного аграрного університет від 05.04.2006 р., згідно змісту якого вбачається, що вченою радою погоджено передачу земельної ділянки 9,7999 га до земель запасу ОСОБА_2 сільської ради «для потреб територіальної громади», а не для ведення лісового господарства; розрахунком збитків лісогосподарського виробництва по Боярській ЛДС на суму 684 317,2 грн.; рахунком Боярської ЛДС № 1349 від 25.04.2006 року на сплату збитків лісогосподарського виробництва на суму 684 317,2 грн.; платіжним дорученням № 2 від 05 травня 2006 року на сплату збитків лісогосподарського виробництва на суму 684 317,2 грн.

Крім того, листом Київського обласного управління лісового господарства від 20 жовтня 2006 року вих. № 01-4/1014 погоджено передачу земельної ділянки 9,8 га до земель запасу ОСОБА_2 сільської ради.

Розпорядження ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11.2006 р. не містить жодної вказівки, що земельна ділянка площею 9,7999 га, до складу якої входить й спірна ділянка, має як цільове «лісогосподарське призначення».

За таких обставин ОСОБА_2 сільська рада на XXII сесії V скликання 26.07.2008 року прийняла рішення № 61/1, згідно якому було вирішено використовувати під житлову забудову земельну ділянку загальною площею 9,7999 га, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади с. Лісники на підставі розпорядження голови ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11.2006 .

Таким чином надання земельних ділянок відповідачеві, як фізичній особі, відбувалося у повній відповідності до вимог ст.ст. 40,118 ЗК України щодо порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, в тому числі з отриманням погоджень всіх повноважних органів, передбачених ч.9 ст.118 ЗК України.

Щодо позовних вимог в частині скасування реєстрації Державного акту, виданого відповідачеві фізичній особі на підставі спірного рішення ОСОБА_2 сільської ради від 10.10.2008, та решти позовних вимог (визнання за державою в особі ОСОБА_1 РДА права власності на спірну земельну ділянку, витребування з незаконного володіння спірної земельної ділянки на користь держави :

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачений виключний перелік підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку, а саме:

Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

За наявності законного та чинного Розпорядження ОСОБА_1 РДА № 854 від 02.11. 2006 , а також законних та чинних рішень ОСОБА_2 сільської ради від 30.08.2008 та 10.10.2008 можна зробити висновок , що жодна з перелічених підстав не може бути застосована для припинення права власності на земельну ділянку власника її.

Відповідно до частини 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Виходячи з того, що на час прийняття оскаржуваних рішень землі перебували у комунальній власності територіальної громади с. Лісники, вбачається, що не існує жодного порушення прав або інтересів позивачів прийнятими рішеннями ОСОБА_2 сільської ради. Таким чином, прокурором не надано доказів про порушення прав позивачів, тому є безпідставним звернення до суду з відповідним позовом, оскільки за відсутністю порушеного права немає й підстав для його поновлення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прокурор не довела тих обставин на які посилався як на підставу своїх вимог, не надав докази в обґрунтування своїх вимог, не спростував тих обставин на які посилалася представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень, що є її обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював сторонам їх права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог прокурора, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 203, 215, 321, 386, 387, 393 ЦК України, ст.ст. 125, 152, 158 ЗК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові заступника прокурора Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі ОСОБА_1 РДА, Головного управління Держкомзему у Київській області до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення сільської ради, скасування державної реєстрації державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку за державою, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, відмовити.

Заходи по забезпеченню позову вжиті ухвалою Києво-Святошинського суду від 22.11.2010 року шляхом заборони Управлінню земельних ресурсів Києво-Святошинського району ОСОБА_2 сільській раді, 1-й Київській обласній держнотконторі ОСОБА_1 районній державній нотаріальній конторі провадити будь-які дії по відчуженню земельної ділянки загальною площею 0, 25 га що розташована в с. Лісники вул.. Підлісна б/н з кадастровим номером :03:001:0040, яка належить в рівних долях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: