АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 26 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Барильської А.П., Зубакової В.П.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2

Олександровича, представника Відділення Фонду Бершадської

ОСОБА_3, представника ПАТ

«Кривбасзалізрудком» ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Відкритого (у теперішній час Публічного) акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», треті особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Відкрите (у теперішній час - Публічне) акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2004 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (далі ПАТ Кривбасзалізрудком), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Кривбасзалізрудком, та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (далі Відділення Фонду) про стягнення недоплати по щомісячних платежах, компенсації втрати частини сум відшкодування шкоди, моральної шкоди, а також недоплати по щомісячних страхових виплатах. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач ВАТ Кривбасзалізрудком неправильно коригував суми відшкодування шкоди, починаючи з 01.07.1994р., внаслідок чого виникла заборгованість.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив визнати перебіг позовної давності за його позовом з 22 березня 2001 року (з дня надання ним довіреності на імя ОСОБА_2 для представництва в суді), стягнути на його користь з ВАТ «Кривбасзалізрудком» заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01.11.1992 року по 01.04.2001 року в сумі 27012,28 грн., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у звязку з порушенням строків виплати за період з 01 січня 1998 року до 01 квітня 2001 року станом на 01 грудня 2009 року в сумі 42928,67 грн., та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням його трудових прав, що тягнуть матеріальну шкоду та повязані з нею моральні страждання, а також зобовязати відповідача надати Відділенню Фонду нову довідку про розмір щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку станом на 01 квітня 2001 року в сумі 556 горн. 13 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені частково, відновлено перебіг позовної давності, стягнуто з ВАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_5 одноразово заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01 листопада 1992 року по 01 квітня 2001 року в сумі 27012 грн. 28 коп. , компенсацію втрати частини відшкодування шкоди у звязку з порушенням строків виплати за період з 01 січня 1998 року по 01 квітня 2001 року станом на 01 грудня 2009 року в сумі 42928 грн. 67 коп. та зобовязано відповідача у встановленому порядку надати Відділенню Фонду нову довідку про розмір щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку станом на 01 квітня 2001 року в сумі 556 грн. 13 коп.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для перерахування щомісячних платежів, не перевірив, чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період, тобто за час виплати відшкодування шкоди підприємством. Крім того, суд не надав належної правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів на ВАТ «Кривбасзалізрудком» та стягнув недоплату за період, що перевищує три роки.

В своїх запереченнях представник позивача ОСОБА_2 просить ухвалити справедливе рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 02.02.1959р. по 1961р. працював на шахті Північна рудоуправління імені Орджонікідзе тресту імені Леніна, правонаступником якого є ВАТ КЗРК. Внаслідок нещасного випадку на виробництві (акт № 152 від 26.12.1960р.) він втратив професійну працездатність та звільнився з підприємства. Згідно висновку МСЕК від 19.10.1964р. позивач визнаний інвалідом та йому встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 60% безстроково. При переогляді МСЕК 16.12.1997р. позивачеві встановлено другу групу інвалідності та 70% втрати працездатності, починаючи з 18.11.1997р. безстроково.

Відповідач ВАТ Кривбасзалізрудком призначив позивачеві відшкодування шкоди, виходячи із середнього заробітку за його професією за січень-квітень 1992 року, який складав 9533крб., та ступеню втрати працездатності.

В подальшому відповідач ВАТ КЗРК здійснював перерахунок сум відшкодування шкоди на коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів): 2,55 з 01 листопада 1992р.; 1,3332 з 01 січня 1993р.; 1,5 з 01 березня 1993р.; 2,0 з 01 червня 1993р.; 2,89855 з 01 вересня 1993р.; 2,1 з 01 листопада 1993р.; 3,0 з 01 грудня 1993р.

Як убачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу застосування до сум відшкодування шкоди коефіцієнтів підвищення тарифних ставок, починаючи з 01 липня 1994 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнув з відповідача заборгованість по щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01 листопада 1992 року по 01 квітня 2001 року в сумі 27012 грн. 28 коп., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди у звязку з порушенням строків виплати за період з 01 січня 1998 року по 01 квітня 2001 року станом на 01 грудня 2009 року в сумі 42928 грн. 67 коп. та зобовязав відповідача у встановленому порядку надати Відділенню Фонду нову довідку про розмір щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку станом на 01 квітня 2001 року в сумі 556 грн. 13 коп.

Зазначене рішення суду відповідачем не оскаржено.

Доводи апеляційної скарги Відділення Фонду, яке є третьою особою у справі, про покладення на нього судом зобовязання прийняти нову довідку з підприємства є безпідставними, оскільки судом першої інстанції таке рішення не ухвалювалось.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд нарахував Відділенню Фонду недоплату, оскільки таке рішення судом також не ухвалювалось.

Інші доводи апеляційної скарги, які стосуються порушення прав відповідача ВАТ «Кривбасзалізрудком» (а саме відсутність підстав для перерахунку сум відшкодування шкоди, стягнення недоплати за період, що перевищує три роки), не містять підстав для скасування рішення, оскільки, як зазначено вище, відповідачем рішення суду не оскаржено.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 303, 307, п. 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_6