Справа № 2014/2-194/11
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" травня 2011 р. Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Нестерцова Н. В.

при секретарі Гордієнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні по праві №2-194/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про виправлення описки в судовому рішенні по справі №2-194/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне:

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області по праві №2-194/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом задоволено позов ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 24 квітня 1999 року в м. Змієві Харківської області її чоловіка ОСОБА_3 у вигляді ? частини житлового будинку №104 по вул. Шкільній в с. Левківка Зміївського району Харківської області з відповідною частиною надвірних будівель, що документально належать в рівних частинах померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_4 - був одружений. Його дружина ОСОБА_6 - померла 18 травня 1997 року, а за життя була власником ? частини спірного житлового будинку і спадщину після її смерті ОСОБА_4 прийняв фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Тобто, станом на момент смерті ОСОБА_4 був власником ? частини житлового будинку №104 по вул. Шкільній в с. Левківка Зміївського району Харківської області, що належала йому документально, та формально власником ? частини житлового будинку №104 по вул. Шкільній в с. Левківка Зміївського району Харківської області, що належала його дружині ОСОБА_6 і документально яку він не оформляв, однак фактично прийняв спадщину після її смерті шляхом в ступу в управління та володіння спадковим майном.

Чоловік заявниці хоча і звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого дідуся, однак документально не оформляв відповідну документацію та не отримував свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі. Зробити цього він не зміг, оскільки помер 24 квітня 1999 року в м. Змієві Харківської області.

Заповіту чоловік не залишав і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку №104 по вул. Шкільній в с. Левківка Зміївського району Харківської області (1/4 дід успадкував від баби ОСОБА_6, ? належала діду документально) і спадкоємцями першої черги після його смерті залишилися наступні особи: ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2, яка не заперечувала проти оформлення спадщини на імя заявниці.

Таким чином заявниця вказує, що вона є спадкоємцем ? частини житлового будинку №104 по вул. Шкільній в с. Левківка Зміївського району Харківської області з відповідною частиною надвірних будівель, що документально належать в рівних частинах померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а не ОСОБА_5 як вказано у рішенні суду.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про розгляд справи булла повідомлена належним чином.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Неявка сторін не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлень у судове рішення.

Судом встановлено наступне:

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області по праві №2-194/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом задоволено позов ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 24 квітня 1999 року в м. Змієві Харківської області її чоловіка ОСОБА_3 у вигляді ? частини житлового будинку №104 по вул. Шкільній в с. Левківка Зміївського району Харківської області з відповідною частиною надвірних будівель, що документально належать в рівних частинах померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч. 2 ст. 219 ЦПК України, заява про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні розглядається протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Матеріали справи свідчать, що у вказаному вище рішенні була допущена описка, зокрема: у резолютивній частині рішення було зазначено, що „...документально належать в рівних частинах померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 замість належного „...документально належать в рівних частинах померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 208-210, 219 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Виправити описку в Рішенні Зміївського районного суду Харківської області по праві №2-194/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом та зазначити в 2-му абзаці резолютивної частини рішення наступне:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 24 квітня 1999 року в м. Змієві Харківської області її чоловіка ОСОБА_3 у вигляді ? частини житлового будинку №104 по вул. Шкільній в с. Левківка Зміївського району Харківської області з відповідною частиною надвірних будівель, що документально належать в рівних частинах померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -