Справа №22-ц-1798/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1В,
Категорія19Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 24 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним нотаріально не посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що 02.04.2005 року між ним та відповідачем у справі було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2178, що знаходиться по вулиці Жовтнева в с.Синява, Рокитнянського району, Київської області з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку. На виконання умов договору він сплатив відповідачу цього ж дня 1325-00 грн. Нотаріальне посвідчення договору не було проведено, у зв'язку з відсутністю у відповідача державного акту на право власності на цю земельну ділянку. При цьому сторони домовилися, що після отримання державного акту цей договір буде посвідчений нотаріально. У 2010 році він дізнався про отримання відповідачем державного акту на право власності на земельну ділянку, проте останній відмовився від нотаріального посвідчення договору. Вважає, що вказаний договір має бути визнаний дійсним з тих підстав, що на час укладення останнього він погодився придбати у відповідача земельну ділянку та сплатив за неї кошти і після цього відповідач передав йому в користування земельну ділянку. До весни 2010 року він користувався земельною ділянкою, обробляв її, доглядав, посадив фруктові дерева. У 2010 році він дізнався, що земельна ділянка продана відповідачем іншій особі, що й змусило його звернутися до суду. Також зазначає, що відповідно до умов ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі та має бути посвідчений нотаріально. Не зважаючи на це, суд у відповідності до положень ч.2 ст.220 ЦК України може визнати його дійсним, оскільки мали місце домовленість між сторонами спору щодо всіх істотних умов цього договору, відбулося повне виконання умов договору, проте відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 24 вересня 2010 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для повного дослідження усіх доказів у справі.

Відповідно до статті 303 ЦПК України, апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Синявської сільської ради Рокитнянського району № 64 від 23.03.20004 року ОСОБА_3 було надано право на приватизацію земельної ділянки площею 0.2178 га по вулиці Жовтнева в с.Синява Рокнтнянського району Київської області земельної ділянки та на підставі останнього було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю - 30.07.2004 року за № 640, який отримав він лише восени 2009 року.

Крім того судом першої інстанції було встановлено, що 02.04.2005 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг від позивача 1325-00 гри. на строк один рік. Відповідач дозволив у 2005 році користуватися спірною земельною ділянкою ОСОБА_2, якою останній користувався до весни 2010 року, а саме до продажу її відповідачем жительці с.Синява Рокитнянського району Київської області ОСОБА_4.

Також судом першої інстанції було встановлено, що позивачем не було надано будь-яких належних та допустимих, згідно ст.ст. 58-59 ЦПК України, доказів існування між ним та відповідачем угоди щодо купівлі - продажу спірної земельної ділянки та сплату ним відповідних коштів, саме за її придбання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, на думку колегії суддів, дійшов вірних висновків щодо недоведеності та необгрунтованості вимог та відсутності законних підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку за позивачем.

Апеляційна скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставини, які б свідчили про незаконність ухваленого рішення не містить.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 24 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: