Справа № 2-9023/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі - Біжко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві та у судовому засіданні посилалася на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 14 серпня 1999 року, від якого мають неповнолітню дитину доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття кохання та поваги один до одного, з березня 2007 року між ними було припинено ведення спільного господарства та подружні відносини, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просила суд шлюб розірвати.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на їх задоволені наполягала.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечув.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 серпня 1999 року, зареєстрованого відділом РАЦС Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис №248, від якого мають неповнолітню дитину доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються письмовими доказами.

Також у судовому засіданні судом встановлено, що з березня 2007 року між сторонами по даній справі були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. До цього часу сторони не поновлювали подружні стосунки.

Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з березня 2007 року та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, а відповідач згоден з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 серпня 1999 року відділом РАЦС Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис №248 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Г.В. Черновськой