Справа № 2-2760/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2011 Суворовський районний суд м.Херсона

в складі: головуючого судді Гонтаря Д.О.

при секретарі Решетніковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне.

26 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно умов якого позивач передав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 4777 доларів США, з нарахуванням 10 відсотків річних. При цьому сторонами не встановлювався строк повернення суми боргу, однак 14.09.2010року на адресу відповідача було направлено лист вимогу, щодо повернення коштів, яку останній отримав 15.09.2010року. Так як відповідач грошові кошти у зазначений термін, не повернув, просить стягнути суму боргу, що еквівалентно 38120,46грн., десять відсотків річних в сумі 701,08 доларів США , що становить 5594,61грн, з врахуванням індексу інфляції 262,73 дол. США (2096,62грн) та три відсотки річних в розмірі 165,52 дол США (1320,86грн.), розрахунок штрафних санкцій зроблений за період з 16.10.2010 року по 12.12.2011 року.

Позивач, та його представник в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій сумі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, 26 квітня 2008 року за розпискою відповідач взяв у борг у позивача 4777 доларів США, під 10 % річних строк повернення боргу сторонами не визначався.

Договір позики укладений між сторонами у письмовій формі містять усі зазначені у ст. 1046 ЦК України умови, зокрема про отримання грошей із зобовязанням їх повернути, так як сторонами погоджено, що вказані кошти отриманні відповідачем у борг.

Судом також встановлено, що відповідач у строки, передбачені п.2 ч.1 ст 1049 ЦК України, не повернув борг і таких доказів, щодо повернення коштів, останній не надав суду. Позивачем направлялася вимога від 11.09.2010року про повернення коштів в 30 денний строк з моменту отримання вимоги, яка отримана відповідно до поштового повідомлення від 15.09 2010року відповідачем особисто.

За таких обставин на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню неповернутий нею борг.

Згідно з постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 травня 2011 року по відношенні до ОСОБА_2 у порушенні кримінальної справи за складом злочину, передбаченого ст.. 190 КК України, відмовлено. Як вбачається з вказаної постанови, встановлено, що відповідач дійсно позичав у позивача _4777 доларів США. Проте, борг не було повернуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як індекс інфляції (індекс споживчіх цін) це показник , що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті- гривні, то норми ч.2 ст. 625 ЦК України поширюються на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначено договором у гривні. Відповідно до вказаного договору позики, договір укладено у доларах США, отже вимоги позивача, щодо стягнення індексу інфляції в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», надання коштів(грошових) у позику є фінансовою послугою (п.6. ст. 4 Закону). Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також фізичними особами субєктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законом. Отже в інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається. Суду не було надано доказів, що позивач наділений повноваженнями відповідно до закону, щодо надання фінансових послуг. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 10 % річних, також задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач прострочив виконання зобовязання, суд прийшов до висновку про стягнення боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми за договором позики укладеним між сторонами по справі.

Таким чином, з відповідача за договором позики слід стягнути суму боргу в розмірі 4777 доларів США що еквівалентно -38120,46грн. та три відсотки річних в сумі 1320грн.86коп., з 16.10.2010 року по 12.12.2011 року , відповідно до вимог позивача.

Судові витрати підлягають відшкодуванню на підставі ст. 88 ЦПК України, пропорційно до суми задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 1046,1047,1049 ЦК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 4777 доларів США що еквівалентно -38120,46грн. та три відсотки річних в сумі 1320грн.86коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 394 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м.Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_3