АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1213/2011 р. Головуючий 1 інстанції
Категорія: розірвання договору ОСОБА_1.
Доповідач - Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Овсяннікової А.І.,

суддів- Бездітко В.М.., ОСОБА_2

при секретарі - Москаленко Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Ерсте Банк», третя особа ТОВ «Сонар Оіл» приватний нотаріус ОСОБА_4 про розірвання договору іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ВАТ «Ерсте Банк» та третій особі «Сонар Оіл» про розірвання договору іпотеки.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 вказала, що 29 грудня 2008 року між нею та Банком був укладений договір іпотеки, згідно умов якого вона передала Банку в іпотеку належну їй на праві власності квартиру № 13 в будинку №8 на майдані ОСОБА_6 в м. Харкові в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Сонар Оіл» перед ВАТ «Ерст Банк» по генеральній кредитній угоді від 29 грудня 2008 року.

Згідно умов генеральної кредитної угоди між установами Банк зобовязався надати товариству кредит у сумі 2 млн. 550 тисяч гривень з кінцевим терміном повернення, що не може перевищувати 36 місяців, тобто, до 29 грудня 2011 року.

Однак, відповідач того ж дня без згоди поручителя уклав того ж дня новий кредитний договір в межах генеральної кредитної угоди, яким змінив суму кредиту до 1 млн. 550 тисяч гривень зі зміною кінцевого строку повернення кредиту - до 21 грудня 2009 року, визначивши відсоткову ставку у розмірі 25 %.

В листі від 17.12.2009 року відповідач продовжив строк до 28 лютого 2010 року з підвищенням відсотків до 26 %.

Вказані дії відповідача призводять до неналежного виконання позичальником своїх обовязків по поверненню кредитних коштів зі сплатою відсотків за їх користування, в результаті чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

З урахуванням вимог ст.ст. 559, 651 ЦК України просить розірвати договір іпотеки, укладений між нею та Банком; внести відомості до державного реєстру іпотек по виключення запису щодо спірної квартири та зняти заборону з цієї квартири.

У червні 2010 року ОСОБА_5 уточнила свої вимоги з притягненням до участі у справі третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4, посилаючись на ті ж обставини первинного позову, доповнивши, у відповідності до пункту 9.3 договору іпотеки зміни та доповнення до цього договору підлягають нотаріальному посвідченню та проводитись за взаємною згодою сторін. Однак, такі зміни проведені Банком в односторонньому порядку.

Просить розірвати договір іпотеки та зобовязати ОСОБА_4 внести відповідні зміни до Державного реєстру іпотек та зняти заборону.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що угоди укладені відповідно до вимог закону і жодних порушень законодавства не містять.

Треті особи в судове засідання не зявились.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2010 року ОСОБА_3 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що судом безпідставно не прийнято до уваги її доводи. Зміни до угоди суттєво порушують її права по виконанню взятих на себе обовязків.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 29 грудня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Солар Оіл» укладена генеральна кредитна угода №010- 05/1130 відповідно до умов якої загальний розмір кредитної заборгованості не повинен перевищувати 2550 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 29 грудня 2011 року.

На забезпечення виконання умов договору між Банком та ОСОБА_3 в цей же день 29.12.2008 року укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 передала Банку належну їй квартиру №13 в жилому будинку №8 на майдані ОСОБА_6 в м. Харкові.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позову про розірвання договору іпотеки суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для цього не вбачається.

Доводи відповідача, щодо зменшення суми кредиту з 2 550 000 гривень до 1550000 гривень, зміни кінцевого терміну повернення цих коштів з 29.12.2011 року до 28.02.2010 року та визначення відсоткової ставки за користування кредитом 25%, а потім - 26 % - не є підставою для розірвання договору іпотеки.

З умов договору іпотеки вбачається, що цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з генеральної кредитної угоди №010-05/1130 від 29.12.2008 року, укладеного між Банком та ТОВ «Сонар Оіл»; всіх кредитних договорів, укладених, чи таких, що можуть бути укладені в подальшому в її рамках, а також додаткових угод до генеральної кредитної угоди, чи кредитних договорів, укладених в її рамках, що можуть бути укладені в подальшому.

Тобто, договір іпотеки передбачає, що будь-які зміни до генеральної кредитної угоди також забезпечуються цим договором іпотеки.

Отже, укладені 29.12.2008 року кредитний договір та додаткова угода від 01.04.2009 року в межах дії генеральної кредитної угоди, укладеної 29.12.2008 року також забезпечується договором іпотеки від 29.12.2008 року.

Цими договорами змінюються суми кредиту у бік зменшення та визначається відсоткова ставка у розмірі 25 %.

Між тим, п. 2.9 генеральної кредитної угоди визначено, що відсоткова ставка є плаваючою і конкретний її розмір визначено в рамках цієї угоди.

Отже, підстав, визначених ст.ст. 651, 652 ЦК України, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення свої вимог, для розірвання договору іпотеки не вбачається.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2010 року

залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді