Справа № 2036/2-23/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» червня 2011 р. м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді: Карімова І.В.,

при секретарі: Зайцевій Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання на підставі ст.ст. 24,38,40 СК України недійсним шлюбу , укладеного між її батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого 17 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану ( далі ВРАЦ) по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції за актовим записои № 08.

В обгрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_5 помер 22 січня 2009 року після тяжкої хвороби. Вона як дочка померлого є спадкоємицею першої черги за законом і подала в установлені законом строки заяву до нотаріальної контори про прийняття нею спадщини після смерті батька.

Після смерті батька їй стало відомо, що він за декілька днів до смерті, а саме 17.01.2009 року, уклав шлюб з ОСОБА_6

Зазначає, що цей шлюб був зареєстрований без вільної згоди батька, який під час реєстрації шлюбу хворів на тяжке ракове захворювання, у зв'язку з чим зазнавав страшних больових відчуттів, однак йому зовсім не вводилися наркотичні засоби, які б могли зменшити біль, і тому вважає, що батько не міг розуміти своїх дій та керувати ними.

Більш того, перед реєстрацією шлюбу внаслідок тяжкої хвороби батько не міг підписувати будь-які заяви та документи про укладення шлюбу, оскільки вільно не володів своїми руками, а його мова була незрозумілою.

В цей період часу відповідачка позбавила батька контактів з близькими йому людьми ( у тому числі й з нею). які б могли завадити їй зареєструвати шлюб з батьком поза його волі.

Відповідач ОСОБА_8 позов не визнала, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_5 з березня 2004 року фактично проживали як чоловік та жінка однією сімєю, вели спільне господарство, мали один бюджет, придбали під час сумісного проживання різне майно, будували гараж та будинок.

Вказувала, що її чоловік захворів онкологічним захворюванням у липні 2008 року, але до кінця листопада 2008 року він вів активне життя. Реєстрація їх шлюбу була добровільним волевиявленням обох з подружжя. Реєстрація шлюбу проведена з дотриманням всіх вимог закону, і всі необхідні документи ОСОБА_5 підписував самостійно, без будь-якого стороннього впливу, розуміючи значення своїх дій. Під час хвороби чоловіка позивачка самостійно усунулася від спілкування з батьком.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з пояснень відповідача ОСОБА_4, свідків та лікаря померлого ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з березня 2004 року фактично проживали однією сімєю як чоловік та жінка, мали спільне господарство та бюджет, придбали під час сумісного проживання різне майно, будували гараж та будинок. З 2008 року ОСОБА_5 захворів, але вів активне життя. Під час його хвороби дочка рідко відвідувала батька, необхідний догляд за яким здійснювала відповідачка. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 неодноразово вели бесіди щодо необхідності реєстрації шлюбу між ними. При цьому ОСОБА_5 чітко розумів значення своїх дій та самостійно звернувся до органу РАГС щодо реєстрації шлюбу з відповідачкою, розказував, що нарешті вони уклали шлюб, офіційно стали чоловіком та жінкою. Ніяких ліків, якіб могли вплинути на розуміння дій померлого ОСОБА_9 лікарем не виписувалося та таких ліків він не принимав. В день реєстрації шлюбу, на запитання представників відділу РАГСу про бажання укласти шлюб з відповідачкою, ОСОБА_10 відповів згодою, поводився адекватно, шуткував.

Зазначені обставини узгоджуються з фактичними даними, які містяться в довідці вуличного комітету від 30.11.2009 року про те, що ОСОБА_4 фактично проживала з чоловіком ОСОБА_5, який помер 22.01.2009 року(а.с. 31), а також встановлені рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.07.2007 року за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно цього судового рішення ОСОБА_6 визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку № 3 по вулиці Постишева в м. Чугуїві на підставі ст.. 109 ЖК України, оскільки розірвала шлюб з ОСОБА_12 ( сином позивачки) 15.08.2003 року і з цього часу не проживала за вказаною адресою, оскільки перейшла на інше місце проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, де проживає з фактичним ( громадянським) чоловіком - ОСОБА_5 з 2004 року.

Вказане рішення суду не скасоване в установленому законом порядку і на час розгляду цієї справи(а.с. 30).

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 3330 від 25.06.2010 року підписи від імені ОСОБА_5:

- в заяві про реєстрацію шлюбу від 16.01.2009 , на зворотній стороні документа в рядку «Підписи наречених: Він»,

- в актовому записі про шлюб № 08 від 17.01.2009. на зворотній стороні документа, в графі «Наречений», в строках: « 10. «Підписи осіб, що зареєстрували шлюб», « 12. Від медичного обстеження відмовилися», -

- виконані ОСОБА_5 під впливом збиваючих факторів ( як внутрішніх, так і зовнішніх), серед яких могли бути хворобливий стан, незвична поза і т.п. (а.с. 78-96).

У зв'язку з цим посилання позивача ОСОБА_3 на те, що перед реєстрацією шлюбу внаслідок тяжкої хвороби батько не міг підписувати будь-які заяви та документи про укладення шлюбу, оскільки вільно не володів своїми руками, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст.. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом , перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або)не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Надані позивачкою докази не свідчать про те, що під час реєстрації шлюбу або під час свого онкологічного захворювання ОСОБА_13 страждав на тяжкий психічний розлад здоровя, у зв'язку з чим проходив лікування або знаходився на обліку у лікаря психіатра, або з інших причин не усвідомлював сповна значення своїх дій та(або) не міг керувати ними.

Згідно обґрунтувань позовної заяви та первісних пояснень ОСОБА_3 її батько ОСОБА_5 під час хвороби не приймав наркотичних засобів.

Зазначення в подальшому позивачкою та її представником про те, що 22.01.2009 року за рецептом на імя ОСОБА_5 був придбаний наркотичний засіб трамодол не може бути прийнято судом до уваги, оскільки позов заявлений за іншими підставами, а не за підставою перебування ОСОБА_5 у стані наркотичного спяніння. Крім того, сам факт придбання цього препарату в день смерті ОСОБА_5 не свідчить про застосування цього медичного засобу до хворого.

Посилання позивачки ОСОБА_3 та її представника на те, що ОСОБА_5 не міг розуміти своїх дій та керувати ними під час реєстрації шлюбу, оскільки зазнавав сильні больові відчуття у зв'язку з тяжкою хворобою,не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України та спростовуються вищевказаними доказами вільного волевиявлення ОСОБА_5 щодо укладення шлюбу з ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.10,11,88,209,212 215 ЦПК України, ст.ст.38-42,44 СК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: