Справа № 2-277/11
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
02 серпня 2011 року

Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Школа М.Г., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення його позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17332,36 грн.:

- накласти арешт на грошові кошти та рухоме і не рухоме майно, яке належить ОСОБА_1 за адресою с. Обтове Кролевецького району Сумської області, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження;

- тимчасово, до повного виконання зобов`язань за договором, заборонити виїзд ОСОБА_1 за кордон України;

- тимчасово, до повного виконання зобов`язань за договором, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Сумській області видачу ОСОБА_1 паспорта/проїзного документа;

- тимчасово, до повного виконання зобов`язань за договором, адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо затримання та вилучення наявних у ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

1. Що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та рухоме і не рухоме майно, що належать ОСОБА_1 за адресою с. Обтове Кролевецького району Сумської області, то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У поданій до суду заяві заявник ПАТ КБ «ПриватБанк» не вказав, на яке саме нерухоме та інше рухоме майно необхідно накласти арешт та скільки цих об`єктів нерухомості, та місце їх знаходження. Крім того, заявник не вказав, де саме знаходяться грошові кошти, якими доказами підтверджується наявність безспірного права відповідача на майно (грошові кошти), яке знаходиться у нього та в інших осіб, що є необхідним для вирішення питання про забезпечення позову (в т.ч. для висновку про співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами) і подальшого виконання відповідної ухвали суду.

2. Що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо забезпечення позову шляхом вжиття заходів адміністрацією Державної прикордонної служби України, щодо затримання та вилучення наявних у ОСОБА_1 паспортів/проїзних документів до виконання ним своїх зобов`язань, то ці вимоги також задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У поданій до суду заяві заявник ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначив про наявність у ОСОБА_1 паспорту, його виду, номеру та серії. Також не зазначив назву та адресу державного органу, до якого повинен надсилатись вилучений паспортний документ.

3. Що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо забезпечення позову шляхом відмови у видачі закордонних паспортів та заборони виїзду ОСОБА_1 за кордон України, то ці вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.6 Закону України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (зі змінами та доповненнями) громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо щодо нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі. Частиною 4 вказаного Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених, в тому числі п.8 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання рішення суду. Оскільки заборона виїзду ОСОБА_1 за кордон України є одним із заходів примусового виконання рішення, що передбачено п.4 ч.1 ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження», суд вважає, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити або зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Пунктом 4 частини 1 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу» передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.6 Закону України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (зі змінами та доповненнями) громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Також п.3 ст.8 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженими Постановою КМУ від 27.01.1995р. №57 передбачено обмежуючі обставини, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а саме такими обставинами є договірні невиконані зобов`язання та наявність цивільного позову.

Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави, для відмови у видачі закордонних паспортів та заборони виїзду ОСОБА_1 за кордон України в порядку забезпечення позову - до виконання рішення суду.

Відповідно до ст.6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року, ст.20 ЗУ «Про державну прикордонну службу», ст.11, 32 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. 151, 152 ЦПК України,-

у х в а л и в:

заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову задовольнити частково.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити у видачі закордонних паспортів та заборонити йому виїзд за кордон України - до виконання рішення суду.

В іншій частині заявлених вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Копію ухвали для відома направити:

1) Публічному акціонерному товариству КБ «ПриватБанк»;

2) Сектору ГІРФО Кролевецького РВ УМВС України в Сумській області;

3) ОСОБА_1 (після виконання ухвали суду).

Копію ухвали для виконання направити:

1) Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Сумській області;

2) Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

В С Т А Н О В И В:

В И Р І Ш И В:

Суддя: М. Г. Школа