Справа № 2-2509/11
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2011 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Предоляк О.С.
при секретарі - Стецик Ю.М
з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 представника відповідача військової частини НОМЕР_1 - Гришко І.С., третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,
В С Т А Н О В И В

У травні 2011 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Зазначав, що 04 лютого 2011 року в приміщенні відділення міліції на Молодіжному його побили військослужбовці військової частини НОМЕР_1 . Після побиття тривалий час перебував на лікарняному.
Після неодноразових уточнень просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 1382, 50 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та у повернення сплачених судових витрат: судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., витрати на правову допомогу 500 грн. та за виготовлення довіреності 180 грн.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, вказані у позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, вказані у позовній заяві.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 - Гришко І.С. з позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.
Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти позову.
Треті особи - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судове засідання не прибули, про дату розгляду справи повідомлялись.
Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.11 та ч.3 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості.
Частинами 1, 3 ст. 61 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, а саме: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністравтивній справ, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом достовірно встановлено і це постає з пояснень сторін по справі, що згідно постанови військової прокуратури Полтавського гарнізону від 18 березня 2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно прапорщика ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молодших сержантів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшого солдата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за ознаками в їх діях злочину, передбаченого ст.. 365 ч. 2 КК України на підставі ст.. 6 п. 2 КПК України, тобто за відсутності в діянні складу злочину.
Крім іншого, в постанові зазначено, що будь-яких підтверджень застосування насильства 04 лютого 2011 року до ОСОБА_1 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 в ході проведення перевірки не встановлено, а також те, що у відповідності до ст.. 13 Закону України «Про міліцію`працівники міліції мають право застосовувати заходи фізичного впливу з метою подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції, а інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на посадових осіб військової частини НОМЕР_1 обов`язків, правопорушення ОСОБА_1 припинити не вдалось
На даний час зазначена постанова є чинною.
Актом судово медичного дослідження №158, від 07.02.2011 року встановлено, крім іншого, що по давності тілесні ушкодження не протирічать вказаному строку та відносяться до легких тілесних ушкоджень, короткочасний розлад здоров`я. Крім того, позивачем ОСОБА_1 надано фото на яких зафіксовано тілесні ушкодження
Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного притягнення, як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян: незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю`та іншими актами законодавства.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позовні вимоги позивача в частині визнання його потерпілим не відповідають вимогам діючого цивільного судочинства та фактичним обставинам справи, тому що згідно ст. 49 КПК України потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги позивача в заподіянні йому третіми особами, як матеріальної шкоди в розмірі 1382, 59 грн., так і як похідної моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. та судових витрат, належним чином не доведені та необґрунтовані, не відповідають вимогам чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються даними матеріалів справи.
Доводи представника відповідача на підтвердження своїх заперечень відповідають вимогам Закону, є обґрунтованими, тому заслуговують на увагу
З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57 61, 131, 158, 179, 185, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України, -
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя:

Повний текст виготовлено 01 вересня 2011 року