Справа № 2-993/11
20 червня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1.
при секретарі Падалиці Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,
Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про день розгляду справи повідомлявся належним чином за вказаними ним самим адресами, в тому числі і через засоби масової інформації, а тому за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення.
Заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідач в добровільному порядку підписав кредитно-заставний договір, визнавши таким чином всі його умови та взявши на себе визначені ним зобовязання, в тому числі і передбачені ст. ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України щодо обовязковості виконання договору сторонами, а також належним чином та у строки, які ним визначені.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. З пояснень представника позивача вбачається, що на момент звернення до суду з цим позовом за даним кредитним договором відповідач вже мав заборгованість по оплаті поточних платежів, а також за час розгляду справи ним не було внесено жодного платежу, внаслідок чого відповідач в односторонньому порядку не виконує умов договору чим порушує права позивача.
Договором встановлені строки погашення кредиту, а також розрахунком, що є додатком до нього, визначений розмір щомісячних внесків. Крім того договором встановлена відповідальність позичальника в разі невиконання умов договору. Відповідно до п.11.1 визначено подію дефолту, до якої відноситься в тому числі і несплата кредиту та процентів за один календарний місяць. В разі не усунення вказаної події за п.п. 11.2.2, 11.2.6 договору позичальник зобов'язаний передати предмет застави у володіння ОСОБА_3, який має право звернути на нього стягнення. Вказані умови договору не протирічать вимогам ст. ст. 19, 20 ЗУ „Про заставу, згідно яких за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі та в разі невиконання зобовязання в момент настання цього терміну, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Зазначені норми передбачені і ст. ст. 22-23 ЗУ „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Крім того за ст. ст. 24, 27, 28 вказаного ЗУ звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому цим законом, тобто в разі направлення вимоги боржнику про виконання порушеного зобовязання чи передачі предмета обтяження та невиконання цих вимог боржником протягом 30 днів з моменту реєстрації вимоги в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Як вбачається з матеріалів справи 31 березня 2011 року на адресу відповідача ОСОБА_3 направлено повідомлення про наявність боргу за договором та необхідність його погашення, а також попередження про те, що в разі невиконання цих вимог буде здійснено примусовий продаж заставного майна. Відповідачем в зв'язку з цим листом ніяких мір прийнято не було, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню зі зверненням стягнення в рахунок погашення боргу на заставлений автомобіль, шляхом надання позивачу права на його продаж, яке визначено ст. 30 ЗУ „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати по оплаті судового збору, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та поданню оголошення в газету..
На підставі наведеного і ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1050 ЦК України, ст. ст. 19,20 ЗУ „Про заставу, ст. ст. 22-24, 27, 28, 30 ЗУ „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 224ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 333,24 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та за надання оголошення про дату і час розгляду справи в сумі 120 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідач може подати до Смілянського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
В 10 денний строк з дня проголошення заочного рішення позивачем може бути подана заява про його оскарження до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд та протягом 20 днів після подання заяви - апеляційна скарга. Апеляційна скарга може бути подана і в 10 денний строк з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про його оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуюча: І.А. Зайончковська