Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого-судді - Шимківа С.С.,

суддів - Василевича В.С., Демянчук С.В.

з участю секретаря судового засідання - Приходько Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 06 грудня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зацікавлена особа органи опіки та піклування Рівненського міськвиконкому до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача житлово-будівельний кооператив "Комунальник" про визнання укладеним договору найму житлової кімнати, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 06 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зацікавлена особа органи опіки та піклування Рівненського міськвиконкому до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача житлово-будівельний кооператив "Комунальник" про визнання укладеним договору найму житлової кімнати задоволено частково.

Визнано укладеним договір найму житлової кімнати площею 7, 5 м2 в квартирі АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строком на 5 років відповідно до умов підготовленого позивачкою проекту договору.

У задоволенні позовної вимоги про зобов"язання відповідача не перешкоджати позивачці та її неповнолітнім дітям користуватися орендованим житловим приміщенням та підсобними приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1 відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Його висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що позивачка з 2008 року в квартирі не проживає і до нього з проханням про надання їй у найм житлової кімнати ......................................................................................................................................................................................................................................................

Справа № 22-175 Головуюча у 1 інстанції - Кучина Н.Г.

Категорія 19.23. Доповідач - Шимків С.С.

у належній йому на праві власності квартирі, не зверталася.

Вказує на недоцільність вимоги позивачки щодо оренди житлової кімнати

площею 7, 5 м 2 , адже вона є ще меншої площі ніж та, в якій вона проживає з дітьми на даний момент. До того ж, ОСОБА_2 потреби у житлі не має і позов був нею заявлений заради реєстрації місця проживання.

Просить скасувати оскаржуване рішення в частині визнання укладеним договору найму житлової кімнати площею 7, 5 м 2 , у спірному житлі та постановити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проте, суд першої інстанції вказаних вимог закону належним чином не виконав.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до правил ст.ст. 144, 145 ЖК Української РСР відповідач зобов"язаний укласти з позивачкою договір найму житлової кімнати у належній йому квартирі та визнав такий договір укладеним на строк 5 років відповідно до умов, підготовленого позивачкою проекту.

З такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

Судом встановлено, що власником квартири № 265 в будинку № 2 житлово-будівельного кооперативу "Комунальник" по вулиці Д. Галицького в місті Рівному є відповідач ОСОБА_1. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 листопада 2010 року.

Позивачка з 17 грудня 1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з його сином - ОСОБА_5, проживала з ним однією сім"єю та має з ним двох непонолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не була членом сім"ї відповідача ОСОБА_1.

08 грудня 2008 року шлюб було розірвано, про що зроблено актовий запис за № 819 в Книзі реєстрації актових записів. Позивачка перейшла на постійне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти залишені з нею.

Відповідно до ч. 5 ст. 145 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з членом кооперативу не позбавляє колишніх членів його сім"ї права користування займаним жилим приміщенням. У разі відсутності угоди між членом кооперативу і колишнім членом його сім"ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ч. 5 ст. 144 цього кодексу.

Ст.144 ЖК регулює правила найму жилого приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу та встановлює розмір плати за здане в найом приміщення.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд не врахував, що позивачка не перебувала у сімейних відносинах з відповідачем, не була членом його сім"ї та помилково застосував до спірних правовідносин правила ч. 5 ст. 145, ст. 144 ЖК.

З іншими позовними вимогами ОСОБА_2 до суду не зверталася.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд припустився помилки в застосуванні процесуального та матеріального закону, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, на підставі ст. 144, 145 ЖК Української РСР, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 06 грудня 2010 року скасувати.

ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача житлово-будівельний кооператив "Комунальник" про визнання укладеним договору найму житлової кімнати відмовити.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Василевич В.С.

ОСОБА_7