Справа № 2- 1000/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2010 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Журби С.О.

при секретарі Йосипенко І.І., Булави І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, а також за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання недійсним договору кредиту та іпотечного договору, а також зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

АКБ СР «Укрсоцбанк»звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги наступним:

На підставі договору кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року АКБ СР «Укрсоцбанк»надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 65000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 17.12.2021 року. В якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між Укрсоцбанком та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № ІД 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, згідно якого ОСОБА_1 передав Укрсоцбанку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконує, порушуючи умови договору щодо погашення кредиту.

ОСОБА_1 з позовні вимоги не визнав та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до АКБ СР «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору кредиту та іпотечного договору, а також зобовязання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги наступним:

Договір кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, укладений між Укрсоцбанком та ОСОБА_1, оформлений в іноземній валюті і виконуються в іноземній валюті. Але, відповідно до ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривна. Чинний Цивільний кодекс України також розрізняє валюту зобов'язання та валюту виконання зобов'язання, а саме, статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а не навпаки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національний банк України»гривна (банкноти і монети), як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів. Таким чином, єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривна.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що даний договір кредиту повністю суперечить всім чинним нормативно-правовим актам відносно валютного регулювання і контролю в Україні.

Також вказує, що на день укладання договору кредиту курс іноземної валюти становив за 1 USD = 5,05 грн., на сьогоднішній день він становить в середньому за 1 USD = 8,00 грн., тобто з підвищенням курсу іноземної валюти сума боргу, яку ОСОБА_1 необхідно сплачувати значно зросла, в зв'язку з чим значно погіршився його фінансовий стан, тому на даний час він не може у повному розмірі сплачувати тіло кредиту та відсотки за кредитом. Подальше виконання договору в умовах стрімкого падіння курсу гривні по відношенню до валюти кредиту призведе до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін.

В судовому засіданні представник Укрсоцбанку позовні вимоги змінив та просив: 1) стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором кредиту в сумі 89923,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 720288,27 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн., а також судові витрати; 2) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № ІД 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1; 3) встановити спосіб реалізації квартири АДРЕСА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнав та проти їх задоволення заперечував. Свої позовні вимоги по зустрічному позову уточнив та просив: 1) визнати недійсним договір кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, 2) визнати недійсним іпотечний договір ІД 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, 3) зобовязати Укрсоцбанк прийняти від нього суму в розмірі 244029,63 грн. з розстрочкою платежів на 120 місяців, за таких умов, що місячний платіж складатиме 2033,58 грн.; 4) зобовязати приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 виключити з Реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження предмету іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить йому; 5) стягнути з Укрсоцбанку на його користь судові витрати.

Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

На підставі договору кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року АКБ СР «Укрсоцбанк»надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 65000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 17.12.2021 року. Згідно п.1.1 договору позичальник повинен щомісячно до 10 числа кожного місяця рівними частинами сплачувати банку суму грошових коштів, яка включає в себе заборгованість за кредитом і відсотками за користування кредитом у розмірі 785,10 доларів США (Ануїтетний платіж). Відповідно до п.2.4 договору кредиту позичальник зобов'язаний сплачувати банку відсотки за використання кредиту, нараховані за поточний місяць, до 10 числа наступного місяця. ОСОБА_1 свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконує. Умовами п.4.3 договору кредиту передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог п.п.3.3.2-3.3.18 договору кредиту, останній сплачує банку штраф в розмірі 3 % від суми наданого кредиту за кожний випадок. ОСОБА_1 своєчасно не сплатив проценти за 4 розрахункові періоди (за березень, квітень, тавень та червень 2009 року

. Відповідач ОСОБА_4 порушив графік повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та комісійної винагороди.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

У звязку з порушенням умов кредитного договору відповідачу ОСОБА_4 була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту, однак дана вимога виконана не була, заборгованість в повному розмірі не погашена. Враховуючи здійснені відповідачем ОСОБА_4 оплати на час розгляду справи заборгованість по тілу кредиту склала 5191,17 доларів США, заборгованість по відсоткам 0,00 доларів США.

Відповідно до п. 4.7 договору кредиту відповідач ОСОБА_4 повинен щомісяця в строк по 10 число сплачувати позивачу комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 86,06 грн. Відповідачем ОСОБА_4 зазначене зобовязання виконане не було, внаслідок чого прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди склала 258,18 грн.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником строків повернення кредиту, сплати відсотків та комісій останній сплачує позивачу пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. За несвоєчасне повернення коштів відповідачу ОСОБА_4 нарахована пеня на суму 8031,61 грн.

В якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 638-ЧД від 13.04.2007 року, згідно якого поручитель ОСОБА_5 зобовязався перед банком відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах солідарного боржника.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки кредитним договором передбачено, що кредит видається та повертається в іноземній валюті (доларах США), а чинним на час його укладення законодавством України дозволялася видача та повернення кредиту в іноземній валюті, суд приходить до висновку про те, що стягнення основної заборгованості за кредитом має відбуватися в доларах США, а не в гривнях України за курсом НБУ, як того вимагає банк.

Суд критично ставиться до посилань відповідача ОСОБА_4 на те, що банк порушив порядок зарахування сплачених ним сум, у звязку з чим не було погашено заборгованість по тілу кредиту. У відповідності до положень п. 7.1. кредитного договору № 638-ЧД у випадку, якщо сплачених позичальником коштів недостатньо для погашення загальної суми заборгованості на даний момент, погашення здійснюється у наступній послідовності: в першу чергу погашаються прострочені відсотки за користування кредитом, в другу відсотки за користування кредитом, в третю комісійна винагорода за надання кредитних ресурсів, в четверту сума основного боргу по кредиту, в пяту пеня і штрафи. Дане положення не суперечить чинному законодавству, відхилення дій банку від зазначеного порядку в ході розгляду справи не були встановлені, у звязку з чим суд приходить до висновку про невідповідність посилань відповідача на порушення порядку зарахування сплачених ним коштів дійсним обставинам.

Критично суд відноситься і до посилань відповідача ОСОБА_5 на те, що зарахування до суми заборгованості сум відсотків, комісії та штрафних санкцій є зміна умов основного зобовязання, що веде до припинення його забезпечення порукою. Порядок нарахування відсотків за кредитом, комісій та штрафів передбачений умовами кредитного договору № 638-ЧД. Саме за невиконання ОСОБА_4 зобовязань за вказаним кредитним договором і поручився перед банком відповідач ОСОБА_5 (п. 1.1. договору поруки № 638-ЧД). Більш того, п. 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору та погоджується з ними, а п. 2.2. договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і ОСОБА_4, у тому числі по основному боргу, сплаті відсотків, комісійної винагороди, неустойки та відшкодуванню усіх збитків.

Що ж стосується валюти виконання основного зобовязання, висновки суду з цього приводу наведені вище.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»заборгованість за договором кредиту № 899/06-034-646 від 19.12.2006 року в сумі 89 923,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 720 288,27 гривень.

З метою погашення вказаної суми звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № ІД 899/06-034-646 від 19.12.2006 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Встановити спосіб реалізації квартири АДРЕСА_2 - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 700,00 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривень, а всього 1 820,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ: