Справа № 2-121/11
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2011 року Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого - судді Музиченко В.О.

при секретарі Буняєвій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 В,ячеслава Леонідовича про стягнення сум

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сумі 8532,22 грн, із якої, 7700 грн. сума основного боргу; 746,90 грн- індекс інфляції за весь період прострочення; 85,32 грн - три відсотки річних та 3000 грн. - відшкодування моральної шкоди, а також просив відшкодувати судові витрати в сумі 157,51 грн..

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 19 вересня 2008 року ОСОБА_2 отримав від нього в борг 1000 доларів США у якості передплати за вчинення певних дій, пов,язаних з оформленням на нього автомобілю для подальшого отримання кредиту, про що була складена розписка. Після отримання коштів, відповідач відмовився від виконання взятих на себе зобов,язань, гроші йому не повертає, чим спричиняє йому також моральну шкоду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зустрічний позов не визнав, посилаючись на те, що викладені в зустрічному позові обставини нічим об,єктивно не підтверджуються.

Відповідач та його представник позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, та відповідачем подано зустрічну позовну заяву, в якій просить стягнути з позивача за первісним позовом та з відповідача ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 62538 грн., а також, відшкодувати моральну шкоду, стягнувши з ОСОБА_4 10000 грн., з ОСОБА_3 5000 грн., посилаючись на те, що 19.11.2008 року відповідачі отримали для експлуатації належний йому автомобіль з полупричіпом, який вони експлуатували на протязі двох місяців, після чого повернули автомобіль в несправному стані, про що було складено акт технічного огляду. Його витрати на запчастини склали 42538 грн. Крім цього, відповідачі не сплатили 20000 грн за експлуатацію автомобіля. Такими діями відповідачів йому була також спричинена моральна шкода.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з,являвся, про слухання справи сповіщався належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовуючи свій позов щодо стягнення суми боргу посилається на розписку, ксерокопія якої міститься на аркуші справи 6.

Відповідач спростовує наявність яких-небудь невиконаних з його боку фінансових зобов,язань перед ОСОБА_1.

Вимогу суду щодо надання оригіналу розписки позивач не виконав. Твердження представника позивача про наявність оригіналу розписки в матеріалах про відмову в порушенні кримінальної справи, теж не знайшли підтвердження, оскільки в цих матеріалах теж ксерокопія розписки.

За таких обставин, суд вважає неможливим здійснити стягнення про які просить позивач за ксерокопією розписки.

Жодного іншого належного доказу на підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано.

В зв,язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми боргу, то не існує підстав для задоволення позову в частині нарахувань на суму боргу і стягнення моральної шкоди.

За зазначених підстав суд також відмовляє в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення з відповідачів 20000 гривень за експлуатацію автомобілю позивача, оскільки останнім надано тільки ксерокопію розписки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності сідловий тягач, держномер АХ 0185 ХТ та причіп бортовий, держномер АХ3488ХТ.

Вказаний автомобіль експлуатували на протязі двох місяців ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Спростувань щодо неналежного технічного стану автомобіля та причепу до початку його експлуатації відповідачами, останніми не надано.

Факт експлуатації автомобіля ОСОБА_2 відповідачами по справі підтверджується договорами про матеріальну відповідальність, укладеними між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, транспортною заявкою- договором, в якій ім.,я водія вказано ОСОБА_1, подорожнім листом на ім,я ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

За період експлуатації автомобілю, відповідачами були спричинені збитки позивачу у вигляді витрат понесених ним на ремонт автомобіля.

Даний факт підтверджується актом огляду транспортного засобу від 16.01.2009 року та показаннями свідків, які приймали участь в техогляді транспортного засобу і які підтвердили несправний стан автомобіля та причепу, а також, що ці транспортні засоби експлуатувались саме відповідачами по справі. Не вірити свідченням даних осіб, підстав у суду не має.

В той же час з боку позивача ОСОБА_1 не надано жодного належного доказу, який би спростовував наведені обставини.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати, понесені ним на придбання запчастин в сумі 26394 гривень, що підтверджується квитанціями на ар.с. 77, 78, 79, 80 щодо стягнення 1745 грн., 81,83, 84,86, щодо стягнення 400 грн. , оригінали квитанцій були оглянуті в судовому засіданні.

Інші квитанції суд не бере до уваги, оскільки вони не містять даних що придбавав ці запчастини, чи замовляв роботи саме ОСОБА_2.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем за первісним позовом не надано належних доказів в обгрунтування його позовних вимог, і тому в задоволенні позову останнього слід відмовити.

Що стосується зустрічних позовних вимог, то ці вимоги суд вважає доведеними тільки в частині стягнення суми витрат на придбання запчастин та проведення робіт, пов,язаних з їх заміною на загальну суму 26394 грн., інші позовні вимоги, а також вимоги щодо стягнення моральної шкоди в загальному розмірі 15000 гривень суд вважає безпідставними, оскільки ці вимоги не підтверджуються належними доказами, а також не доведено спричинення відповідачами моральної шкоди.

Згідно зі ст 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на викладене, з відповідачів також підлягають стягненню, понесені ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 634 гривні.

Загальна сума стягнення на користь ОСОБА_2 складає 27028 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1166,1167 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 В,ячеслава Леонідовича на користь ОСОБА_2 27028 грн., в іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст.294 ЦПК України.

Суддя:

ОСОБА_7