Справа № 2-5353/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ПОЛІЩУК Л.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Фенікс-Черкаси»про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором банківського вкладу, посилаючись на те, що 05 березня 2009 року між ним та Кредитною спілкою „Фенікс-Черкаси" було укладено договір № 4Д-10-09 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Вільні кошти». Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 15 700 грн. строком на 26 місяців. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобовязання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 31 % річних з виплатою відсотків в кінці терміну.

В день закінчення дії договору 05 травня 2011 року, відповідач належний позивачу вклад разом з нарахованими відсотками не повернув. Своєю бездіяльністю позивачу відповідачем також завдано морально шкоду, яку оцінює 20 000 грн. В звязку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Позивач до судового засідання не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав т просив їх задоволити.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2009 року між позивачем та Кредитною спілкою „Фенікс-Черкаси" було укладено договір № 4Д-10-09 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Вільні кошти». Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 15 700 грн. строком на 26 місяців. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобовязання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 31 % річних з виплатою відсотків в кінці терміну.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В день закінчення дії договору 05 травня 2011 року, відповідач належний позивачу вклад разом з нарахованими відсотками не повернув.

Ст. 23 Закону України „Про кредитні спілки" визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти плата (проценти) належить членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку та строки, які визначені відповідно укладених з членом кредитної спілки договорами.

Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства та положенням Закону України Про кредитні спілки, порушив умови договору № 4Д-10-09 від 05 березня 2009 року. Тому суд вважає, що позовна вимога про повернення вкладу в сумі 15 700 грн. та відсотків в сумі 10 137 грн. 18 коп. підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована на законі та відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума трьох відсотків річних по договору станом на 22 серпня 2011 року складає 280 грн. 65 коп., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, крім того відповідне зобовязання не передбачено також в умовах договору, укладеному між сторонами.

При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 90 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих позивачем квитанцій розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення становить 120 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на його користь.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до стягнення з КС Фенікс-Черкаси на користь позивача неповернутий вклад на депозитний рахунок в розмірі 15 700 грн., нараховані та невиплачені відсотки по договору в сумі 8 517 грн. 18 коп., відсотки за користування депозитними коштами за період часу з 05 травня 2011 року до 05 вересня 2011 року в сумі 1 620 грн., три відсотки річних в сумі 280 грн. 65 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 26 237 грн. 83 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 526, 615, 629, 1058 ЦК України, ст.. 23 Закону України «Про кредитні спілки», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Кредитної спілки «Фенікс-Черкаси»на користь ОСОБА_1 неповернутий вклад на депозитний рахунок в розмірі 15 700 грн., нараховані та невиплачені відсотки по договору в сумі 8 517 грн. 18 коп., відсотки за користування депозитними коштами за період часу з 05 травня 2011 року до 05 вересня 2011 року в сумі 1 620 грн., три відсотки річних в сумі 280 грн. 65 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 26 237 грн. 83 коп.

Стягнути з Кредитної спілки «Фенікс-Черкаси»на користь держави судовий збір в сумі 261 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: