Справа № 2-177/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2011 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Д.С. Тарасова

при секретарі А.Л. Виходцевій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банкв особі Луганського відділення № 91 ПАТ ВіЕйБі Банк до Відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції про звільнення заставного майна з-під арешту, третя особа - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову ДВС про арешт автомобіля НОМЕР_1 червоного кольору, 2008 року випуску, який належить та зареєстрований за ОСОБА_1, та стягнути з відповідача судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та третьою особою 29.07.2008 року було укладено кредитний договір № 73/1/2008, відповідно до якого третій особі було надано кредит в сумі 44250,00 грн. на строк користування по 26.07.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22% річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір застави, посвідчений 29.07.2008 року приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі № 497, відповідно до якого вказаний автомобіль передано їм в заставу. У звязку з виконанням виконавчого провадження № 91/1 про стягнення з ОСОБА_1 29.06.2010 року автомобіль НОМЕР_2 був затриманий відповідачем та доставлений до майданчика тимчасового затримання транспортних засобів.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ ВіЕйБі Банк, що є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ ВіЕйБі Банк, та третьою особою ОСОБА_1 29.07.2008 року був укладений кредитний договір № 73/1/2008.

Згідно п 1.1. зазначеного договору позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 44250,00 грн. на придбання автотранспортного засобу марка 21994-20, модель ВАЗ, № кузова 0066629 строком по 26.07.2013 року включно зі сплатою за користування кредитом 22% річних та щомісячної плати за обслуговування кредиту у розмірі 57,53 грн., що становить 0,13 % від суми кредиту.

Додатковим договором № 1 від 18.11.2008 року до Кредитного Договору № 73/1/2008 від 29.07.2008 року внесено зміни до Кредитного Договору № 73/1/2008 від 29.07.2008 року, відповідно до яких за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 25% річних з 18.11.2008 року.

Пунктом 2.5.1. Кредитного Договору встановлено, що ОСОБА_1 зобовязується щомісячно до дати, встановленої в Графіку погашення заборгованості по кредиту і відсотків, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів у сумі, не меншій суми чергового погашення частини кредиту, процентів та інших доплат, відповідно до умов договору.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним Договором № 73/1/2008 від 29.07.2008 року, а також в забезпечення можливої неустойки у розмірах та випадках, передбачених Кредитним Договором, та інших платежів, між позивачем та третьою особою ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу №497 від 29.07.2008 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 передає позивачу в заставу автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20, 2008 року випуску, червоного кольору, кузов № VIN-Y6D6629, реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВВС № 103448, виданого та зареєстрованого 29.07.2008 року ВРЕВ м. Старобільськ при УДАІ УМВС України в Луганській області.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20 заборонено відчужувати, підстава обтяження договір застави транспортного засобу № 497 від 29.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2

Під час примусового виконання виконавчого листа № 2-93 від 21.04.2009 року постановою державного виконавця Іванова В.С. від 18.02.2010 року був накладений арешт на майно ОСОБА_1 автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_3, та заборонено здійснювати відчуження майна.

Матеріалами справи встановлено, що 29.06.2010 року зазначений автомобіль був затриманий та доставлений на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів.

Згідно зі ст.1 Закону України Про заставувід 2 жовтня 1992 року застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 19 Закону України Про заставуу разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойкою), необхідні витрати за утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про виконавче провадженняв редакції від 01.01.2011 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

При цьому приписами ст. 59 вказаного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення цього майна з під арешту.

Відповідно до ст. 52 ЗУ Про виконавче провадженнястягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Відповідно до п. 2.2. договору застави, у разі настання випадків, передбачених кредитним договором та цим договором, які дають право звернути стягнення на предмет застави, позивач має право звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами.

Згідно п. 2.4. договору застави наступні застави предмету застави забороняються без надання попередньої письмової згоди позивача.

Таким чином, враховуючи першочерговість права на погашення заборгованості та норму ч. 3 ст. 588 ЦК України, позивач має переважне право на задоволення вимог із заставленого рухомого майна за кредитним договором № 73/1/2008, яке при цьому не може бути повторно предметом застави без згоди заставодержателя за іншими договорами відповідно до умов договору застави, підписаного між сторонами.

Оскільки постанова старшого державного виконавця про накладення арешту на автомобіль ВАЗ модель 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_3 унеможливлює виконання умов договору кредиту і забезпечення № 73/1/2008 від 29.07.2008 року, шляхом звернення стягнення на рухоме майно та позбавляє можливості скористатись своїм правом на продаж заставленого майна у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд виходячи з того, що жодний документ, постанова або ж рішення суду не можуть порушувати прав інших сторін, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 572-593 ЦК України, ст.ст. 7, 8-2, 8-3, 52, 59 Закону України Про заставу, Законом України Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк в особі Луганського відділення № 91 ПАТ ВіЕйБі Банкдо Відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції про звільнення заставного майна з-під арешту, третя особа - ОСОБА_1, задовольнити повністю.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції від 18.02.2010 року про арешт автомобіля НОМЕР_1 червоного кольору, 2008 року, який належить та зареєстрований за ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: