АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: земельні Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2011року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 12 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди з участю третьої особи Харківської міської ради,-

встановила:

У грудні 2006 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що є власником житлового будинку 54 по вулиці Невельського в місті Харкові, а відповідачка - власником житлового будинку 52.

Між ними склався певний порядок користування земельною ділянкою. Однак, в останній час відповідачка побудувала гараж та передвинула огорожу в сторону її земельної ділянки, захвативши частину її ділянки.

Просить визначити порядок користування земельної ділянки згідно технічної документації.

Після проведення експертизи з позовом звернулась ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 з участю третьої особи Харківської міської ради.

В обґрунтування позову вказали, що ОСОБА_4 належить 1/2 частина житлового будинку 54 по вулиці Невельській в місті Харкові; ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить по 1/4 частини цього будинку.

За цим будинком зареєстровано земельну ділянку площею 784 кв.м.; фактично земельна ділянка площею 765 кв.м. їх право землекористування порушено відповідачем, що підтверджено висновком експерту.

Просять відновити межі їх земельної ділянки відповідно до квартальної зйомки від 10.07.1956 року площею 784 кв.м.; зобов»язати ОСОБА_3 звільнити самовільно захоплену частку їх земельної ділянки площею 26 кв.м.; перенести гараж літ. «К» та встановити огорожу на межі земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 397 грн. - за проведення експертизи; на користь позивачів - 5000 грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

Відповідач позов не визнала.

Вказує, що після придбання цього домоволодіння у 2004 році вона побудувала замість огорожі з металевої сітки нову дерев»яну огорожу, а замість навісу- гараж, який не виходить за межі її земельної ділянки.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з»явився.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 12 травня 2011 року позовні вимоги задоволено частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням вимог матеріального та процесуального права. В ухвалі суду про призначення експертизи не вказано строк проведення експертизи; висновок експерта не містить попередження про кримінальну відповідальність експерта за ст.385 КК України; не враховано, що висновок експерта не є для суду обов»язковим.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з»явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи житловий будинок №54 по вулиці Невельській в місті Харкові належить в 1/2 частна ОСОБА_4 та по 1/4 частині ОСОБА_5 та ОСОБА_6; житловий будинок № 52 - належить ОСОБА_3

Згідно договору забудови від 17.07.1940 року площа земельної ділянки № 54 становили 677 кв.м. Згідно договору забудови від 06.04.1949 року площа земельної ділянки становить 600 кв.м.. При виконанні квартальної зйомки площа та межі земельної ділянки були уточнені.

За квартальною зйомкою, затвердженою рішенням Орджонікідзевської райради міста Харкова №151від 10.07.1956 року площа земельної ділянки № 54 становить 784 кв.м., а площа земельної ділянки № 52 становить 625 кв.м.

Висновком судово-технічної експертизи від 23.06.2010 року з виконанням геодезичної зйомки обох земельних ділянок та з участю усіх співвласників встановлено, що площа земельної ділянки №52 становить 845 кв.м., тобто, на 220 кв.м. більше норми; площа земельної ділянки № 54 становить 765 кв.м.; що на 19 кв.м. менше ніж норма.

Зміни в площі земельної ділянки домоволодіння № 52 сталися через самовільне захоплення та переуступку частини земельної ділянки з суміжним домоволодінням та міської землі. Самовільне захоплення становить 208 кв.м., з яких 26 кв.м. за рахунок земельної ділянки житлового будинку №54.

Розмір та межі такого самовільного захоплення чітко вказані на а.с.сЗ 1 експертизи.

При цьому на цій земельній ділянці частково знаходиться гараж літ «К», який побудований ОСОБА_3. Даний гараж є самовільною забудовою, що не оспорюється і самою відповідачкою. При купівлі цього будинку гаража не було (а.с.109).

Як вказує представник відповідачки нею знесено навіс літ «Д» і на цьому місці побудовано гараж. Відсутність в технічному паспорті штампу БТІ про самовільність гаража літ «К» не може свідчити про те, що він є законним. Ніяких доказів законності гаража відповідачем не надано.

Отже, висновок суду, що право позивачів щодо користування земельною ділянкою порушено і воно підлягає захисту шляхом перенесення паркану між земельними ділянками та демонтажом частки гаражу літ «К», що виходить за межі земельної ділянки житлового будинку ОСОБА_3 є обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги щодо не зазначення строку проведення експертизи в ухвалі суду; відсутність у висновку експерта попередження експерта за ст. 385 КК України судова колегія не приймає, оскільки це ніяким чином не впливає на висновок суду.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385КК України, про що чітко зазначено в ухвалі суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду у частині стягнення з відповідачки на користь позивачів 1500 грн. по відшкодуванню моральної шкоди підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову в цій частині.

Позивачами відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не надано жодних доказів по підтвердженню того факту, що їм причинена моральна шкода. Сам факт звернення до суду за захистом своїх прав не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.2, 313, 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 12 травня 2011 року у частині стягнення 1500 по відшкодуванню моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - скасувати і в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення , однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: