Справа № 2-2102/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2011 рокуМосковський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Хмельковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання угоди недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним договір про надання кредиту за кредитною карткою "Універсальна" № 546731 від 05.09.06 року, укладений між ним та ПАТ КБ "Приватбанк".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, який ним було сплачено. До вказаного договору йому була надана кредитна картка, якою він користувався та періодично повертав на неї гроші. У травні 2009 року в зв'язку із скрутним фінансовим становищем він не повернув вчасно на картку 500 грн. У червні 2009 року ним було отримано досудове повідомлення № 874 від 14.06.09 року про існування заборгованості у сумі 782 грн., виконавцем якого зазначено ОСОБА_2 із зазначенням його телефонів. При намаганні з'ясувати в нього заборгованість виявилося, що він не є працівником вказаного банку. У березні 2010 року позивачем знов було отримано досудове повідомлення № 871 від 15.03.2010 року про заборгованість у сумі 5 300 грн., виконавцем якого знову зазначено ОСОБА_2 із зазначенням його телефонів. Він звертався з листами-запитами до головного відділення відповідача у м. Дніпропетровськ про надання розрахунку заборгованості та копії договору, де зазначені нараховані підвищені відсотки, оскільки сума нарахована банком явно не відповідала процентній ставці за договором. Відповідачем запитана інформація не надана. В останньому повідомленні зазначена сума заборгованості у розмірі 5274,83 грн., яка нарахована в односторонньому порядку за підвищеними ставками, що суперечить вимогам ст. 203 ЦК України. У червні 2010 року позивачем отримано поштою рішення суду, яке він вважає підробленим на вимогу відповідача ОСОБА_2, з метою вимагання в нього грошових коштів. Вказане рішення не містить реквізитів суду, відповідно до вимог ЦПК України та ніким не підписано, що свідчить про його недійсність. Конверт, в якому відправлено рішення, заповнено тією ж особою, що і повідомлення ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 п. 2 статті 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" "Нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає…будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.".

Частина 4 цієї статті зазначеє, що "Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться…загроза здійснити незаконні або неправомірні дії".

Вважає, що своїми незаконними діями, що виразилися у постійному докучанні йому по телефону представниками відповідача та від його імені третіми особами, надсилання листів з погрозами та застосування до договірних відносин підвищених процентних ставок, що необумовлені договором є прямими ознаками нечесної підприємницької практики у контексті статті 19 ЗУ "Про захист прав споживачів". У зв'язку з чим просив позов задовольнити та визнати недійсним договір про надання кредиту за кредитною карткою "Універсальна" № 546731 від 05.09.06 року, укладений між ним та ПАТ КБ "Приватбанк".

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224- 226 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, який позивачем було сплачено. До вказаного договору йому була надана кредитна картка, якою він користувався та періодично повертав на неї гроші. У травні 2009 року в зв'язку із скрутним фінансовим становищем позивач не повернув вчасно на картку 500 грн. У червні 2009 року ним було отримано досудове повідомлення № 874 від 14.06.09 про заборгованість у сумі 782 грн., виконавцем якого зазначено ОСОБА_2 із зазначенням його телефонів. При намаганні з'ясувати в нього розмір заборгованості виявилося, що зазначена особа не є працівником вказаного банку.

У березні 2010 року позивачем знов було отримано досудове повідомлення № 871 від 15.03.10 про заборгованість у сумі 5 300 грн., виконавцем якого знову зазначено ОСОБА_2, у зв'язку з чим позивач звертався з листами-запитами до головного відділення відповідача у м. Дніпропетровськ про надання розрахунку заборгованості та копії договору, де зазначені нараховані підвищені відсотки, оскільки сума нарахована банком явно не відповідала процентній ставці за договором. Відповідачем запитана інформація не надана. В останньому повідомлені зазначена сума заборгованості у розмірі 5274,83 грн., яка нарахована в односторонньому порядку за підвищеними ставками, що суперечить вимогам ст. 203 ЦК України.

У червні 2010 року позивачем отримано поштою рішення суду, яке він вважає підробленим на вимогу відповідача ОСОБА_2, з метою вимагання в нього грошових коштів. Вказане рішення не містить реквізитів суду, відповідно до вимог ЦПК України та ніким не підписано, що свідчить про його недійсність. Конверт, в якому відправлено рішення, заповнено тією ж особою, що і повідомлення ОСОБА_2

Відповідачем до суду не було надано для дослідження кредитний договір та розрахунок нарахування суми заборгованості. Суд розцінює ненадання відповідачем вказаних документів як підтвердження незаконності нарахування заборгованості за підвищеними ставками.

Суд вважає, що своїми незаконними діями, що виразилися у постійному докучанні позивачу по телефону представниками відповідача та від його імені третіми особами, надсилання листів з погрозами та застосування до договірних відносин підвищених процентних ставок, що необумовлені договором є прямими ознаками нечесної підприємницької практики у контексті статті 19 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ч. 6 статті 19 ЗУ "Про захист прав споживачів" правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Статтею 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" передбачено, що "крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію, документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу".

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

В звязку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що відповідач недобросовісно виконує умови укладеного між сторонами договору, що є підставою вважати договір про надання кредиту за кредитною карткою "Універсальна" № 546731 від 05.09.06 недійсним.

Відповідно до приписів статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ч. 6 ст. 19, 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" ст.203, 236 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати недійсним договір про надання кредиту за кредитною карткою "Універсальна" № 546731 від 05.09.06 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк".

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сиротников Р.Є.