Справа № 1519/2-о-95/11
У Х В А Л А

іменем України

суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Іллічівська міська рада в Одеській області та відділ Державного комітету земельних ресурсів у м. Іллічівськ про встановлення факту існування провулку чи проїзду

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту існування провулку чи проїзду у якій просить суд визнати факт існування провулку з вулиці Приморська до земельної ділянки за адресою Одеська область, м. Іллічівськ, вул.. Приморська, 64-а.

У заяві ОСОБА_1 вказав, що йому було надано відповідь з Управління архітектури та містобудування згідно якого визнано, що існуючий проїзд або провулок існує та є єдиним шляхом доступу до земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 відзначив, що на даний час не яким чином не позначено, та не винесено межі спірного провулка на місцевість, а також не внесені відповідні дані до містобудівної документації. На думку заявника не визначенність, не узгодженність, та не встановлення меж провулку або проходу та проїзду до його земельної ділянки з вулиці Приморській створюють неможливість укладання їм правочину про встановлення сервітуту на право проходу та проїзду по цьому провулку.

Таким чином фактично з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право користування земельною ділянкою, а згідно ст.256 ч.1п.4 ЦПК України в такому випадку суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права, а також коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Законом передбачен інший порядок встановлення між, та надання назви земельній ділянці і внесення таких даних до містобудівної документації. Цей обов,язок покладено на органи місцевого самовладування. І сам заявник посилається на ст.83 ЗК України, згідно якої ця земельна ділянка є комунальною власністю.

Надалі заявник не позбавлений можливості оскаржити законність дій чи бездіяльністі органів державної влади, чи органу місцевого самоврядування .

Тому, на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Така відмова на думку суду буде відповідати вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якій в п.1 указано, що в порядку окремого провадження розглядаються такі справи, якщо заявник немає іншої можливості одержати документ, який посвідчую юридичний факт, а в п.2 указано, що відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена до суду.

Керуючись ст. Ст.83,256 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Іллічівська міська рада в Одеській області та відділ Державного комітету земельних ресурсів у м. Іллічівськ про встановлення факту існування провулку чи проїзду.

Повернути заявнику суму судовго збору у розмірі 8грн.50 коп., сплачену по квітанції № 17599 від 23.09.2010 року, а також суму коштів на оплату витрат на інфораційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. по квітанції 319500 від 03.02.2011 року ( банк отримувач ГУДКУ в Одеській області)

Цю ухвалу невідкладно надіслати заівнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя