Справа № 2-7091/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ткаченко В.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк`до Товариства з обмеженою відповідальністю «МСТ-Компані», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач у лютому 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 16.06.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «МСТ-Компані`в особі генерального директора ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого цьому відповідачу був наданий кредит у формі кредитної лінії на суму 200.000,00 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час укладання договору складала 811.241,60 грн., зі сплатою за користування ним 7,00 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором були укладені з відповідачем ОСОБА_1 договір поруки № 0/ІІ від 16.06.2007 р. та з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № 0/ІІІ від 16.06.2007 р.

Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 04.10.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 0 від 16.06.2007 р. у розмірі 298.831,59 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час подання позову складало 2.417.084,99 грн., яку останній просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь.

Представником позивача надана заява про розгляд справи за його відсутності, у якій позов підтриманий (а.с. 45).

Відповідачі до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 43-44), що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без їх участі у заочному порядку.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 16.06.2007 р. № 0 укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «МСТ-Компані`в особі генерального директора ОСОБА_1 , цьому відповідачу був наданий кредит у формі кредитної лінії на суму 200.000,00 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час укладання договору складало 811.241,60 грн., зі сплатою за користування ним 7,00 % річних (а.с. 13-18).

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором були укладені з відповідачем ОСОБА_1 договір поруки № 0/ІІ від 16.06.2007 р. та з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № 0/ІІІ від 16.06.2007 р. (а.с. 22, 23).

Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 04.10.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 0 від 16.06.2007 р. у розмірі 298.831,59 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час подання позову складає 2.417.084,99 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 24-27), правильність якого відповідачами не спростована.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов`язку, а у випадку порушення такого обов`язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

З урахуванням зазначених положень законодавства та встановлених фактичних обставин справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 527, 530, 533, 543, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 131, 197, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «МСТ-Компані», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»2.417.084,99 грн. заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.06.2007 р.

В порядку розподілу судових витрат стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «МСТ-Компані», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»1.820,00 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Суддя А.А. Мазниця