Справа №2-1082/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Світлофор», третя особа ОСОБА_6 про зобовязання вчинити певні дії та визнання права користування,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2010р. ОСОБА_1 звернулася в суд із цивільним позовом до Автогаражного кооперативу «Світлофор» про зобовязання вчинити певні дії, визнання права користування. Вказавши, що 21.03.2010 року загинув її син ОСОБА_7 Після його смерті в якості спадщини залишилося право користування гаражами №225 та №132 в автогаражному кооперативі «Світлофор». Спадкоємцями першої черги є позивачка (мати померлого), ОСОБА_6. (дружина померлого) та ОСОБА_5О.(донька померлого), яка відмовилась від своєї частки у спадку на користь ОСОБА_6 Діючи по довіреності від імені позивача її син ОСОБА_8 звернувся до голови Автогаражного кооперативу «Світлофор» з проханням прийняти позивачку - ОСОБА_1 до членів кооперативу після смерті сина на що отримав усну відмову з посиланням на шести місячний термін після смерті ОСОБА_7 Свідком вказаної події була ОСОБА_9 Після того як було витримано шестимісячний термін ОСОБА_1 знову звернулася з заявою про прийняття її до членів кооперативу, як спадкоємиці померлого, але отримала відмову, надано копію виписки з протоколу засідання членів правління кооперативу про переоформлення гаражів №132, 255 на дружину померлого ОСОБА_6.

Посилаючись на вищевикладене, заявниця просила суд зобовязати Автогаражний кооператив «Світлофор» надати відомості про те, чи сплачено в повному обсязі пайовий внесок за гаражі №132, 255 в Автогаражному кооперативі «Світлофор», та ким здійснено цю сплату, з наданням відповідних документів на підтвердження цієї інформації, визнати за нею, як спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_7П право користування 1/3 частиною гаражів №132, 225 в Автогаражному кооперативі «Світлофор», зобовязати Автогаражний кооператив «Світлофор» прийняти ОСОБА_1 до членів кооперативу.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задоволення.

Представник Позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив його задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, вважає що в діях керівництва АК «Світлофор» не вбачається порушень, просив відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_5 позов не визнала, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи заперечувала проти позову.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ФП №116330 від 26.03.2010 року 21.03.2010 року помер ОСОБА_7 (актовий запис №1278 від 23.03.2010 року).

Згідно свідоцтва про народження серії ІV EH № 753287 від 10.04.1963 року на імя ОСОБА_7, померлого 21.03.2010 року, в графі «мати» записано ОСОБА_1.

28.03.2010 року ОСОБА_6Л.(дружина померлого 21.03.2010 року ОСОБА_7П.) звернулась до автогаражного кооперативу «Світлофор» з заявою про прийняття її в члени вище вказаного кооперативу та реєстрації за нею гаражу №132, у звязку зі смертю чоловіка; 03.04.2010 року остання звернулась з аналогічною заявою про переоформлення на її імя гаражу №255 автогаражного кооперативу «Світлофор». До заяви ОСОБА_6 додала свідоцтво про смерть чоловіка, копію власного паспорту з відміткою про шлюб з померлим. 27.04.2010 року ОСОБА_6. виплатила всі борги, які існували за вказаними гаражами.

У квітні 2010 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_10 усно звернулися до автогаражного кооперативу «Світлофор» з проханням прийняти її у члени кооперативу та зареєструвати за нею гаражі №132,.255, користувався якими її син ОСОБА_7, померлий 21.03.2010 року.

ОСОБА_1 було розяснено, що питання про передачу гаражів вирішується після закінчення шестимісячного строку після смерті ОСОБА_7, якщо вона надасть документи підтверджуючі право користування та розпорядження гаражами, у разі якщо впродовж цього часу цього права не заявить дружина померлого.

У судовому засіданні встановлено позивач підтвердила, що особисто після смерті сина до автогаражного кооперативу, щодо прийняття її у члени кооперативу, зверталась, але письмову заяву не подавала.

17.05.2010 року, згідно заяв та наданих документів рішенням правління автогаражного кооперативу «Світлофор» ОСОБА_6 було прийнято до членів даного кооперативу та на неї оформлені гаражі №132, 255.

Згідно заперечень на позовну заяву автогаражного кооперативу «Світлофор» від 14.02.2011 року, рішення по заяві ОСОБА_6 про прийняття її до членів кооперативу «Світлофор» та переоформлення на її імя гаражів №132, 255, члени правління та представники членів кооперативу приймали на загальних зборах, керуючись Статутом кооперативу та ст.ст. 60, 63 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до статуту автогаражного кооперативу «Світлофор» до членів вказаного кооперативу приймаються повнолітні громадяни України по їх особистій заяві за умови наявності автотранспорту та прописки в м. Миколаєві за рішенням правління, затвердженому на загальних зборах членів кооперативу чи представників.

Ст. 60 СК України обумовлені підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя : Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ст.63 СК України закріплено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном , що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

На момент смерті ОСОБА_7 він знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, гаражі №132 та 255 є їх спільною власністю на які в порядку статті 63 СК України вони мали рівні права.

Враховуючи вищевикладене, в звязку з тим, що ОСОБА_1 не надала до правління автогаражного кооперативу «Світлофор» заяву про вступ до членів кооперативу, документів підтверджуючих, що вона є матірю померлого 21.03.2010 року ОСОБА_7, а також те, що довіреність, яку надав до автогаражного кооперативу «Світлофор» ОСОБА_8 не дає право вступати до членів кооперативу, а тому, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,12,60,212,214 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Світлофор» про зобовязання вчинити певні дії, визнання права користування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: