Справа № 2-4013/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2011 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Якубіної В.Б.

при секретарі Тарадюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому після уточнення позовних вимог, зазначила, що 30.08.1985 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на 21/50 частини житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва у м. Запоріжжі. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом була позивач, як донька спадкодавця, ОСОБА_3 - дружина спадкодавця, ОСОБА_4 - син та ОСОБА_5 як мати спадкодавця.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.1990 року, виданого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, оформили належні кожному з них частки спадкового майна. При цьому кожен з спадкоємців в порядку спадкування набув права на 1/4 частину спадкового майна після померлого ОСОБА_2, а саме на 1/4 частину від 21/50 частин житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва, в м. Запоріжжі.

Відповідно до вказаного свідоцтва ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 стало належати по 21/200 частин вище вказаного житлового будинку.

Баба позивача - ОСОБА_5 була зареєстрована разом з батьком позивача ОСОБА_2, мешкала з ним однією родиною і тому прийняла спадщину фактично, що не суперечило діючому на той час законодавству.

29.03.1996 року ОСОБА_5 померла. Останні роки життя вона дуже хворіла і потребувала сторонньої допомоги, тому позивач була змушена переїхати до неї, щоб доглядати її.

ОСОБА_1 проживала разом з померлою бабою на момент її смерті, а також після смерті ОСОБА_5 сплачувала комунальні, страхові, податкові витрати за житловий будинок.

Після її смерті відкрилася спадщина на 21/200 частин житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва, в м. Запоріжжі.

Враховуючи, що батько позивача ОСОБА_2 помер 30.08.1985 року, а її брат ОСОБА_7 помер 12.08.1995 року, позивач була єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_5 У встановлений законом термін позивач до нотаріальної контори не зверталась, а прийняла спадок фактично.

12.04.2010 року ОСОБА_1 звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були зареєстровані за різними адресами, а також зясувалось, що у свідоцтві про народження її батька ОСОБА_2 помилково вказана мати - «Льовшиина Пріська Іванів»замість ОСОБА_5, прізвище батька в свідоцтві про його народження помилково вказано «Льовшин»замість «Левшина».

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_5, а саме встановити, що ОСОБА_5, яка померла 29.03.1996 року, є її бабою, встановити факт прийняття нею спадщини після померлої 29.03.1996 року ОСОБА_5, визнати за нею права власності на 21/200 частин житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва у м. Запоріжжі у порядку спадкування за законом, після померлої ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач, представник позивача, підтримали позовну заяву та просять її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову у повному обсязі не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, розглянувши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено що 30.08.1985 р. помер ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІІ-ЖС № 353865, виданого Шевченківським відділом ЗАГСу м. Запоріжжя 01.09.1985 р.

Після його смерті відкрилась спадщина на 21/50 частин житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва у м. Запоріжжі.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями першої черги за законом були ОСОБА_1, як донька спадкодавця, ОСОБА_3 - дружина спадкодавця, син - ОСОБА_7, ОСОБА_5 як мати спадкодавця.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.1990 року, виданого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, оформили належні кожному з них частки спадкового майна. При цьому кожен з спадкоємців в порядку спадкування набув права на 1/4 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_2, а саме на 1/4 частину від 21/50 частин житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва, в м. Запоріжжі.

ОСОБА_5 була зареєстрована разом з своїм сином ОСОБА_2 - батьком позивача, мешкала з ним однією родиною, що підтверджується витягом із домової книги, і тому прийняла спадщину фактично, що не суперечило діючому на той час законодавству.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (у редакції 1963 року) визнається що спадкоємиць прийняв спадщину, якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини або фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно зі ст. 548 ЦК України (у редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (у редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

29.03.1996 року ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 075768, виданого відділом РАГСу міськвиконкому м. Запоріжжя 30.03.1996 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 на момент її смерті, а також після її смерті сплачувала комунальні, страхові, податкові витрати за житловий будинок.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 21/200 частин житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва, в м. Запоріжжі.

Відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК України (у редакції 1963 року), онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини не має в живих того із батьків хто був би спадкоємцем.

У встановлений законом термін ОСОБА_1 до нотаріальної контори не зверталась, а прийняла спадок фактично.

12.04.2010 року ОСОБА_1 звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки зясувалось, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були зареєстровані за різними адресами, а також зясувалось, що у свідоцтві про народження її батька ОСОБА_2 помилково вказана мати - «Льовшиина Пріська Іванів»замість ОСОБА_5, прізвище батька в свідоцтві про його народження помилково вказано «Льовшин»замість «Левшина».

З дослідженої у судовому засіданні архівною довідкою від 12.03.2010 року за № Ц-241/1 встановлено що, баба позивача відповідно до метричної книги про народження за 1905 рік зареєстрована як ОСОБА_5, а помилка була зроблена при реєстрації її шлюбу і це також підтверджується довідкою Державного архіву Запорізької області.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5Є була зареєстрована та мешкала за адресою: м .Запоріжжя, вул. Чапаєва, буд. № 156-а. Разом з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2, про що свідчить запис у домовій книзі.

Зазначені обставини також були підтверджені у судовому засіданні свідками ОСОБА_8, ОСОБА_3, які показали що, ОСОБА_5 мешкала разом із своїм сином ОСОБА_2, прийняла після його смерті спадщину фактично, а останні роки життя мешкала разом з онукою - позивачем по справі, яка доглядала ОСОБА_5

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_10 є бабою ОСОБА_1.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_5, яка померла 29.03.1996 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у зв'язку з чим позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 234, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_11 ОСОБА_12 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а саме встановити, що ОСОБА_5, яка померла 29.03.1996 року, є бабою ОСОБА_1.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після померлої 29.03.1996 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 21/200 частин житлового будинку № 156-а, розташованого по вул. Чапаєва у м. Запоріжжі у порядку спадкування за законом, після померлої ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Б. Якубіна