14.04.2011 Єдиний унікальний номер 2-1388/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Карпенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, суд, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, в якому зазначив, що титульним власником домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську (раніше - № 22-а по вул. Робочій с. Димитрово) є його батько, ОСОБА_3 на підставі договору забудови від 19 червня 1950 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 35-98.

Зазначене домоволодіння ОСОБА_3 побудував за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу разом зі своєю дружиною, ОСОБА_4. Тобто кожен з них мав право на ? частину спірного домоволодіння відповідно до ст. 22 КпШС України в редакції 1963 року.

19 січня 1997 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську.

Спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках, тобто по 1/6 частині, зазначеного домоволодіння є дружина спадкодавця - ОСОБА_4, позивач та ОСОБА_2.

ОСОБА_4 не звернулась у встановлений строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, після смерті спадкодавця фактично вступила в управління спадщиною, оскільки була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем на момент його смерті. Позивач та ОСОБА_2 у встановлений строк звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

29 серпня 1998 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частини домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: позивач та ОСОБА_2 Позивач у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 оформила спадщину на ? частину спірного домоволодіння.

Просив суд визнати за ним право власності на 1/6 частину домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 19 січня 1997 року; визнати за ним право власності на 1/3 частину домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, померлої 29 серпня 1998 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

ОСОБА_5 державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала.

Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську (раніше - № 22-а по вул. Робочій с. Димитрово) на підставі договору забудови від 19 червня 1950 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 35-98 належить ОСОБА_3.

Між тим, суд, вирішуючи позовні вимоги виходить з того, що згідно статті 22 Кодексу про шлюб та сімю України в редакції 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську було побудоване ОСОБА_3 у період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_4, тобто кожен з них мав право на ? частину зазначеного домоволодіння.

19 січня 1997 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську. Спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках, тобто по 1/6 частині, зазначеного домоволодіння є дружина спадкодавця ОСОБА_4, та діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_4 не звернулась у встановлений строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, після смерті спадкодавця фактично вступила в управління спадщиною, оскільки була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем на момент його смерті. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений строк звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлого 19 січня 1997 року.

29 серпня 1998 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частини домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську (1/2 частина її власна частка + 1/6 частина після смерті чоловіка = 2/3 частини). Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений строк звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, що підтверджується копією спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлої 29 серпня 1998 року.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України в редакції 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, той з подружжя, який його пережив та батьки померлого.

Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені обставини, також підтверджені поясненнями свідків, вказують на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 19.01.1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину домоволодіння № 38 по вул. 30-ої Іркутської дивізії у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, померлої 29.08.1998 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В. Залімська