Справа № 2-153/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді Зємцова В.В.

при секретарі Гетьманець О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту удаваним правочином та про визнання договору про надання споживчого кредиту таким, що укладений в національній валюті України,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2010 р. до суду звернувся ПАТ «УкрСиббанк» з вказаним позовом, в якому зазначав, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого по всім правам та зобовязанням виступає Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» га громадянкою України ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Горького, буд. 24, кв. З (надалі Відповідачі) було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) № 0 від 01.10.2008 року. Згідно з договором Позивач надав Відповідачу 1 кредит (грошові кошти) у розмірі 56 720 (пятдесят шість тисяч сімсот двадцять) доларів США 00 центів (надалі Кредит), на строк користування з «01» жовтня 2008 року до «30» вересня 2015 року зі сплатою процентів за користування Кредитом, з розрахунку 14,50 % річних.

Згідно з умовами Кредитного договору (п.п. 1.2.2., 3.4.1.), Відповідач 1 взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення Кредиту, та сплати процентів за його користування, у встановлені Кредитним договором терміни.

З метою забезпечення зобовязань за Кредитним договором, Відповідач 1 передав Позивачу в заставу рухоме майно автомобіль марки Лексус, модель Е8 350, рік випуску 2008, державний номер НОМЕР_1 (надалі Предмет застави). Предмет застави є власністю Відповідача 1.

Також з метою забезпечення зобовязань за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем 2 було укладено договір поруки № 231624 від 01 жовтня 2008 року (надалі Договір поруки).

Пунктом 1.1. Договору поруки передбачено, що Відповідач 2 зобовязується перед Позивачем відповідати за виконання Відповідачем 1 усіх його зобовязань перед Позивачем в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору, як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 1.4. Договору поруки відповідальність Відповідача 1 та Відповідача 2 є солідарною.

Відповідно до п. 3.1.2 Кредитного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Відповідачем умов Кредитного договору, Позивач має право змінити терміни погашення кредиту та плати за кредит.

В звязку з порушенням Відповідачем 1 умов Кредитного договору щодо погашення Кредиту, Позивач направив Відповідачу 1 та Відповідачу 2 лист за вих.. № 574 від 05.01.2010р. з пропозицією погасити заборгованість по Кредитному договору.

У добровільному порядку прострочену заборгованість за кредитом погашено не було.

Згідно з розрахунком позовних вимог, станом на 08.02.2010 року заборгованість становить:

- заборгованість за простроченим кредитом 52 561 (пятдесят дві тисячі пятсот шістдесят один) долар США 53 центи (еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США = 8,0004 грн.) 420 513 (чотириста двадцять тисяч пятсот тринадцять) гривень 26 копійок;

- заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом З 889 (три тисячі вісімсот вісімдесят девять) доларів США 87 центів (еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США = 8,0004 грн.) 31 120 (тридцять одна тисяча сто двадцять) гривень 52 копійки.

Крім того, з 03.10.2009 року по 08.02.2010 року за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентами нарахована пеня:

- сума пені за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за кредитом 86 (вісімдесят шість) доларів СШІА 05 центів (еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США 8,0004 грн.) 688 (шістсот вісімдесят вісім) гривень 43 копійки;

- сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування Кредитом 122 (сто двадцять два) долари США 59 центів(еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США = 8,0004 грн.) 980 (девятсот вісімдесят) гривень 77 копійок.

Всього заборгованість становить 56 660 (пятдесят шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США 04 центів, що по курсу НБУ станом на 08.02.2010 року (відповідно до якого 1 становить: 453 302 (чотириста пятдесят три тисячі триста дві) гривні 98 копійок.

Просили стягнути солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (який знаходиться за адресою: 61050, м. Харків, проспект Московський, 60, код за , рахунок 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005 ) з ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Горького, буд. 24, кв. З ідентифікаційний № НОМЕР_2 та ОСОБА_2, що проживає за адресою: 39600, АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_3 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) № 0 від 01.10.2008 року у сумі: 453 302 (чотириста пятдесят три тисячі триста дві) гривні 98 копійок.

В свою чергу ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовної заявою, в якій вказувала, що 30 вересня 2008 року між нею та ТОВ «Толиман ЛТД», було укладено Договір купівлі продажу №29-0908-03 (надалі договір купівлі продажу). Згідно умов договору купівлі продажу ОСОБА_3 зобовязався передати у її власність автомобіль «Лексус 350», а вона зобовязалася оплатити та прийняти зазначений автомобіль.

Відповідно до умов договору купівлі продажу ціна договору склала 315120 (триста пятнадцять тисяч сто двадцять) гривен 00 коп. Для здійснення нею платежу у вищезазначеній сумі на відповідні рахунки ОСОБА_3 останнім їй було надане платіжне дорученням № тл-0002361 від 22 вересня 2008 року на суму вартості автомобіля 315120,00 грн.

При цьому згідно п.1.2. договору купівлі продажу передбачено, що в рахунок вартості автомобіля нею внесений власними коштами перший внесок в розмірі 10% від вартості автомобіля на рахунок ОСОБА_3 за автомобіль у сумі 31520 (тридцять одну тисячу пятсот двадцять) грн.. 00 коп.

Для сплати решти вартості автомобіля, яка становила 283600 грн. 00 коп., вона звернулася до Акціонерного комерційного Інноваційного банку «УкрСиббанк» (в подальшому реорганізованого в Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» (надалі Відповідач) з метою отримання даних коштів в кредит. При цьому п.3.1 договору купівлі - продажу встановлено, що сплата різниці між вартістю автомобіля та сплаченого Позивачем авансу здійснюється за рахунок коштів отриманих Позивачем від банку, на умовах укладеного між Позивачем та Відповідачем кредитного договору, шляхом перерахування Відповідачем ОСОБА_3 суми кредиту на його поточний рахунок.

01 жовтня 2008 року між Позивачем та Відповідачем, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (надалі кредитний договір), за умовами якого (п.1.1), Відповідач надав їй цільовий кредит в сумі 283.600 грн.. 00 коп. Працівниками Відповідача було рекомендовано перерахувати гривні в долари США, через те що за їх словами кредитні ресурси в доларах США коштують дешевше, аніж кредитні ресурси в українській гривні. При цьому працівники Відповідача усвідомлювали той факт, що розрахунки по договору купівлі продажу між нею та ОСОБА_3 за автомобіль, який придбався, будуть проводитися в українській гривні.

01 жовтня 2008 р. Відповідач, на виконання умов кредитного договору та договору купівлі продажу, перерахував на користь Позивача кошти, в сумі 283600 грн. 00 коп., які в той же день були перераховані ОСОБА_3.

Насправді, кредитний договір є удаваним правочином, так як його було вчинено з метою приховання іншого правочину, який сторони вчинили в дійсності, саме було здійснено надання кредиту в національній валюті України гривні.

Вищенаведене підтверджується таким: відповідно до ст. 345 і 348 ГК і ст. 1056 ч.2 ЦК України, ціль кредитування є суттєвою і невідємної частиною кредитного договору, і банк зобовязаний здійснювати контроль за цільовим використанням кредиту.

Саме тому всі кредитні договори обовязково містять пункт про цільове надання кредиту. З цим згоден і Нацбанк, в нормативному листі якого від. 22.01.2009 року № 40-511/442-919 сказано: «Відповідно до ст. 348 Господарського Кодексу України банк зобовязаний здійснювати контроль за виконанням умов кредитного договору …. Цільове використання кредиту є одним з принципів банківського кредитування».

Отже, правовідносини між банком і позичальником у звязку з укладенням кредитного договору, охоплюють не тільки надання кредиту, але і його використання, тобто укладення угоди з третьою особою, передбаченої кредитним договором в якості цілі кредиту.

Наданий позивачу Відповідачем кредит носить цільовий характер та був виданий для оплати вартості автомобіля, згідно договору купівлі продажу, що зокрема визначено в п.1.4 кредитного договору.

Однак як зазначалось вище Відповідач здійснив розрахунки Позивача за придбання автомобіля перед продавцем перерахував останньому обумовлену суму грошових коштів в гривні.

Відповідно до абзацу 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (надалі Декрет) цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і Функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею в України є гривня. Стаття 3 Декрету встановлює, що валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, а відповідно до статті 533 Цивільного Кодексу України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях, про що заздалегідь було відомо як Позивачу так і відповідачу. Саме тому, договір купівлі продажу було укладено і виконано в українській гривні, про що Відповідачу було відомо .

Таким чином. Відповідач, як агент валютного контролю просто не мав права, за законом, надавати Позивачу кредит в Іноземній валюті для його використання з метою проведення розрахунків іноземною валютою між резидентами України на території України без індивідуальної ліцензії НБУ.

Відповідач перерахував на виконання умов договору купівлі продажу двісті вісімдесят три тисячі шістсот грн. 00 коп.., згідно договору купівлі продажу, укладеного між Позивачем та ОСОБА_3.

Тобто, відповідач ОСОБА_4 виконав своє зобовязання по наданню кредиту і саме в національній валюті України гривні.

Наведені обставини, переконливо свідчать про те, що між Позивачем та відповідачем насправді було укладено кредитний договір в національній валюті гривні, що не суперечить законодавству України, але кредитний договір було замасковано під договір кредитування в доларах США, що суперечить положенням Декрету.

Крім цього, згідно пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, визначено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються Інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним право чином права та обовязки сторін виникають, але не ті що випливають за змістом правочину.

Оскільки Позивачем та Відповідачем фактично було укладено Договір про надання Позивачу кредиту в національній валюті України гривні, в розмірі 283600 грн. 00 коп., відносини між Позивачем та Відповідачем мають бути в регульовані саме таким договором.

Крім цього, слід зазначити, що з моменту укладання кредитного договору, Позивач до вересня 2009 року сумлінно виконував всі взяті на себе обовязки по кредитному договору, в тому числі, справно платив свої боргові зобовязання та вносив плату за користування кредитом, встановлені кредитним договором та Відповідачем, оскільки в поданому до суду позові Відповідач просить стягнути Позивача заборгованість за кредитним договором за період з вересня 2009 року, тобто підтверджуючи, що до вище вказаної дати належні платежі були здійснені Позивачем.

Однак, при застосуванні наслідків удаваного правочину, вважає, що графік платежів має бути змінений (з моменту укладання кредитного договору). Виходячи із того , що кредитний договір фактично укладений в гривні на суму 283600 грн. 00 коп.

Також мають бути переховані в українську гривню, всі платежі сплачені Позивачем в доларах США за комерційним курсом Відповідача, який діяв в день погашення Позивачем заборгованості по кредиту.

Крім того, Відповідачу 28 серпня 2009 року була направлена заява (Позивачем) з проханням зупинити нарахування відсотків та надати відстрочку по основному платежу у звязку з порушенням кримінальної справи за фактом заволодіння шляхом обману вищезазначеним автомобілем. Але відповіді до даного часу не надійшло, в звязку з чим нею було зрозуміло, що клопотання по її заяві було задоволено. Що стосується вимоги (№574 від 05.01.2010 р.) щодо попередження її та її чоловіка ОСОБА_2 (Поручителя) про ініціювання стягнення заборгованості у судовому порядку, про яку Відповідач вказує в позовній заяві, вони не отримували.

Просила прийняти зустрічний позов до розгляду та обєднати в одне провадження розгляд зустрічного позову та позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 жовтня 2008 року.

Визнати договір про надання споживчого кредиту № 0 від 01 жовтня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» удаваним правочином.

Застосувати наслідки удаваного правочину та визнати договір про надання споживчого кредиту № 0 від 01 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» таким, що укладений в національній валюті України гривні, а саме вважати, що кредит був наданий в сумі 283600 грн. в порядку визначеному договором.

У судовому засіданні представник банку вимоги первісного позову підтримав. Проти задоволенні зустрічного позову заперечував.

ОСОБА_1 вимоги зустрічного позову підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого по всім правам та зобовязанням виступає Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» га громадянкою України ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Горького, буд. 24, кв. З (надалі Відповідачі) було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) № 0 від 01.10.2008 року. Згідно з договором Позивач надав Відповідачу 1 кредит (грошові кошти) у розмірі 56 720 (пятдесят шість тисяч сімсот двадцять) доларів США 00 центів (надалі Кредит), на строк користування з «01» жовтня 2008 року до «30» вересня 2015 року зі сплатою процентів за користування Кредитом, з розрахунку 14,50 % річних.

Згідно з умовами Кредитного договору (п.п. 1.2.2., 3.4.1.), Відповідач 1 взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення Кредиту, та сплати процентів за його користування, у встановлені Кредитним договором терміни.

З метою забезпечення зобовязань за Кредитним договором, Відповідач 1 передав Позивачу в заставу рухоме майно автомобіль марки Лексус, модель Е8 350, рік випуску 2008, державний номер НОМЕР_1 (надалі Предмет застави). Предмет застави є власністю Відповідача 1.

Також з метою забезпечення зобовязань за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем 2 було укладено договір поруки № 231624 від 01 жовтня 2008 року (надалі Договір поруки).

Пунктом 1.1. Договору поруки передбачено, що Відповідач 2 зобовязується перед Позивачем відповідати за виконання Відповідачем 1 усіх його зобовязань перед Позивачем в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору, як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 1.4. Договору поруки відповідальність Відповідача 1 та Відповідача 2 є солідарною.

Відповідно до п. 3.1.2 Кредитного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Відповідачем умов Кредитного договору, Позивач має право змінити терміни погашення кредиту та плати за кредит.

В звязку з порушенням Відповідачем 1 умов Кредитного договору щодо погашення Кредиту, Позивач направив Відповідачу 1 та Відповідачу 2 лист за вих.. № 574 від 05.01.2010р. з пропозицією погасити заборгованість по Кредитному договору.

У добровільному порядку прострочену заборгованість за кредитом погашено не було.

Згідно з розрахунком позовних вимог, станом на 08.02.2010 року заборгованість становить:

- заборгованість за простроченим кредитом 52 561 (пятдесят дві тисячі пятсот шістдесят один) долар США 53 центи (еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США = 8,0004 грн.) 420 513 (чотириста двадцять тисяч пятсот тринадцять) гривень 26 копійок;

- заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом З 889 (три тисячі вісімсот вісімдесят девять) доларів США 87 центів (еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США = 8,0004 грн.) 31 120 (тридцять одна тисяча сто двадцять) гривень 52 копійки.

Крім того, з 03.10.2009 року по 08.02.2010 року за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентами нарахована пеня:

- сума пені за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за кредитом 86 (вісімдесят шість) доларів СШІА 05 центів (еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США 8,0004 грн.) 688 (шістсот вісімдесят вісім) гривень 43 копійки;

- сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування Кредитом 122 (сто двадцять два) долари США 59 центів(еквівалент в гривні по курсу НБУ (1 долар США = 8,0004 грн.) 980 (девятсот вісімдесят) гривень 77 копійок.

Всього заборгованість становить 56 660 (пятдесят шість тисяч шістсот шістдесят) доларів США 04 центів, що по курсу НБУ станом на 08.02.2010 року (відповідно до якого 1 становить: 453 302 (чотириста пятдесят три тисячі триста дві) гривні 98 копійок.

Станом на день розгляду справи відповідач добровільно заборгованість не відшкодував.

Згідно з кредитним договором Відповідач взяв на себе зобовязання щодо своєчасного повернення Кредиту, та сплати процентів за його користування, у встановленні Кредитним договором терміни.

Відповідно до пунктів договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Відповідачем умов кредитного договору, позивач має право змінити терміни погашення кредиту та плати за кредит.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон про банки) кошти - гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Згідно з статтею 345 Господарського кодексу України кредитні операції банків полягають у розміщенні від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність.

Статті 47 та 49 Закону про банки визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі - Декрет).

Нормативно-правовими актами Національного банку України встановлені вимоги щодо оцінки ризиків за операціями в іноземній валюті, зокрема, Інструкцією про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 N 368, передбачена вимога покриття капіталом валютного кредитного ризику; Положенням про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 06.07.2000 N 279, встановлено підвищені коефіцієнти резервування за кредитними операціями в іноземній валюті.

При цьому з урахуванням особливостей діяльності банківських установ в умовах фінансової кризи, Національний банк України постановою Правління Національного банку України від 01.12.2008 N 406 "Про затвердження Змін до Положення про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків" посилив вимоги щодо формування банками спеціальних резервів за кредитами, наданими позичальникам в іноземній валюті.

З вищевикладеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, повідомляємо.

На сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання/одержання кредитів в іноземній валюті.

Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

Такої ж позиції притримується НБУ в своєму листі від 07.12.2009 р. N 13-210/7871-22612 «Про правомірність укладання кредитних договорів в іноземній валюті».

Тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 553, 554, 559 ЦК України, ст. ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ «УкрСиббанк» - задовольнити.

Стягнути солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 01.10.2008 р. у сумі : 453 302,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати по 910 грн. з кожного.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :