Справа № 2-399/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

26.06.2009 року у м.Луганськ помер батько позивачів ОСОБА_3. Після його смерті на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилась земельна ділянка площею 5,40 га, яка належала йому згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії II-ОД №026076, виданого Лиманською сільською радою від 30.10.2002 року. Крім позивачів право на спадщину має - ОСОБА_4 дружина померлого, мати позивачів, яка відмовилась від прийняття спадку на їх користь. Позивачі вказують, що вони своєчасно звернулись на адресу Татарбунарської державної нотаріальної контори з проханням видати їм свідоцтво про право власності на спадщину за законом, яка залишилась після смерті батька, але їм було відмовлено в звязку з відсутністю кадастрового номеру на вищевказану земельну ділянку, тому вони вимушені звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивачі в судове засідання не зявились, однак надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до суду не зявився, голова сільської ради направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД (№212667) ОСОБА_3 помер 26 червня 2009 року в м.Луганськ Луганської області(а.с.6).

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ОД №026076, виданого Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області від 30.10.2002 року(а.с.7) видно, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 5,40 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Як вбачається з витягу відділу Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.10), вартість земельної ділянки по Татарбунарському району з урахуванням коефіцієнта 3,022, загальною площею 5,40 га., складає 55355,60 гривень.

Із листа нотаріуса (а.с.12) видно, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з тим, що не присвоєно кадастрового номеру щодо успадкованої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилась земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 5.40 га. засвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії II-ОД №026076, виданого Лиманською сільською радою від 30.10.2002 року, яка належала за життя ОСОБА_3 і позивачі є єдиними спадкоємцями зазначеної земельної ділянки по закону.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1, ОСОБА_2 має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 5,40 га. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ОД №026076, виданого Лиманською сільською радою від 30.10.2002 року,розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Лиманська сільська рада, що залишилась після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.15,58-60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1233, 1268 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 5,40 га. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ОД №026076, виданого Лиманською сільською радою від 30.10.2002 року, що розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Лиманська сільська рада, що залишилась після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан