АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 26 (Ш) суддя Валуєва В.Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Неклеси В.І., Остапенко В.О.

при секретарі - Іванюк О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» ( на теперішній час Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ОСОБА_2») на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» ( на теперішній час Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ОСОБА_2») про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» ( на теперішній час Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ ОСОБА_2», далі ПАТ « ЄВРАЗ ОСОБА_2») та Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхуваннявід нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області ( далі Відділення Фонду) про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він, працюючи тривалий час в шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, у звязку із чим висновком МСЕК від 17.05.2006 року йому було первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 50 % та третю групу інвалідності, які при наступних переоглядах залишились незмінними.

Вважає, що у звязку з отриманим професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, розмір якої він визначив у 346 000 грн. та просив суд стягнути з відповідачів на свою користь по 173 000 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 16 грудня 2010 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 та залишено позовні вимоги до Відділення Фонду без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ « ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь ОСОБА_3 28 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ « ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь держави судовий збір у розмірі 260 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 15,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ « ЄВРАЗ ОСОБА_2» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом помилково до врегулювання спірних правовідносин застосовано положення загальних норм діючого законодавства ст. 237-1 КЗпП України, 1167 ЦК України замість спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ; ПАТ « ЄВРАЗ ОСОБА_2» є неналежним відповідачем по даній справі; факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами; розмір моральної шкоди необґрунтований; не зясовано причини пропуску позивачем тримісячного строку для звернення з позовом.

Представник позивача заперечує проти апеляційної скарги, просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін, як законне та обгрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_3 з 22.07.1997 року по 21.04.2000 року працював на на ПАТ « ЄВРАЗ ОСОБА_2» підземним прохідником. (а.с. 5-7).

Працюючи протягом тривалого часу, впродовж 24 років 8 місяців в умовах підвищеного рівня фізичного навантаження та вологості робочої зони, і 11 років 5 місяців вібрації, рівеннь якої перевищував ГДР, позивач отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 17.05.2006 року (а.с. 39) позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, які при наступних переоглядах залишились незмінними.

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_3 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязане з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Крім того, суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у звязку з професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Вищенаведене спростовує доводи представника відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Погоджується колегія суддів і з розміром моральної шкоди стягнутої з відповідача на користь позивача, оскільки судом взято до уваги роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_2 України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача.

Доводи представника відповідача про відсутність обовязку ПАТ « ЄВРАЗ ОСОБА_2» відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає у 2006 році відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоровя Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, визначений судом першої інстанції без урахування п.п. «д» п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», а тому вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутого з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь держави судового збору з 280 грн. до 8,50 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « ЄВРАЗ ОСОБА_2» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2010 року змінити, зменшивши розмір стягнутого з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_2» на користь держави судового збору з 280 гривень до 8,50 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: