АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія № 57 (1 ) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Барильська А.П.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого: судді Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Зубакової В.П.,

при секретарі: Євтодій К.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача приватного ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_4 від 02 лютого 2011 року за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа - публічне акціонерне товариство «ХДІ страхування», про визнання дій приватного нотаріуса незаконними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2007 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 пр. визнання дій приватного нотаріуса незаконними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, та просила суд визнати незаконними дії приватного нотаріуса ОСОБА_3, щодо вчинення нотаріальних дій по засвідченню доручення на право керування автомобілем ВАЗ 2106 державний номер Є 22-20 ДП на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 35000грн. та моральну шкоду в сумі 200000грн..

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 11.01.2001 року відповідач посвідчила довіреність на право керування та розпорядження автомобілем ВАЗ 2106 державний номер Є 22-20 ДП, який належав позивачу на праві приватної власності. 25.02.2005 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу засуджений ОСОБА_7 за ч.2 ст. 358 КК України. Згідно висновку експертизи № 118 від 10.04.2002 року, проведеної в рамках кримінальної справи, підписи в графі «підпис» в доручені від 11.01.2001 року на право керування та розпорядження належним позивачу автомобілем та в графів «розписка в одержанні нотаріально оформленого документу» в реєстрі №1 під № 169 для реєстрації нотаріальних дій виконані не позивачем ОСОБА_2.

Згідно свідчень ОСОБА_7 в ході досудового слідства зазначеної кримінальної справи, підпис у дорученні на право керування та розпорядження належним позивачу автомобілем, яке посвідчила відповідач ОСОБА_3, замість позивача поставив він. Згідно свідчень відповідача ОСОБА_3, під час підписання зазначеного доручення, вона виходила із кабінету, але вона вважає, що підпис замість позивача в дорученні та реєстрі поставив ОСОБА_7 Позивач вважає, що відповідач при посвідченні доручення порушила чинне законодавство: не встановила особу власника транспортного засобу та не перевірила справжність підпису власника автомобіля. Ринкова вартість автомобіля складає 35000 грн.. Крім того, незаконними діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у сумі 200000грн..

Ухвалою суду від 25.05.2010 року до участі у справі в якості третьої особи залучене публічне акціонерне товариство «ХДІ страхування».

Рішенням Дзержинського районного суду міста ОСОБА_4 від 02 лютого 2011 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо вчинення нотаріальних дій по посвідченню доручення на право керування та розпорядження автомобілем ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер Є 22-20 ДП громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_2. З ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто у відшкодування моральної шкоди 5000грн. та судові витрати по справі: судовий збір в сумі 8.50 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 0.75грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема: суд не взяв до уваги, що матеріальна шкода позивача компенсована іншою особою; позивач не надала суду доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди, розмір моральної шкоди не підтверджений певними доказами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.01.2001 року відповідач приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчила від імені позивача ОСОБА_2 доручення на право керування та розпорядження належним позивачу автомобілем ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер Є 22-20 ДП.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту неправомірних дій відповідача - приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо вчинення нотаріальних дій по посвідченню доручення на право керування та розпорядження автомобілем ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер Є 22-20 ДП громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_2. Стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями відповідача позивачу спричинена моральна шкоди.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2005 року у відношенні ОСОБА_7, останній визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України за фактом підробки доручення серії АВР № 032960 від 11.01.2001 року на управління та розпорядження автомобілем, який належав позивачці ОСОБА_2, посвідченого відповідачем по справі приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3. Вирок суду набрав чинності 13.03.2005 року.

Як вбачається із зазначеного вироку суду, допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 пояснив, що за проханням свого знайомого ОСОБА_8 займався ремонтом та продажем автомобіля, належного позивачці. ОСОБА_8 передав йому технічний паспорт на автомобіль, а також паспорт на імя позивачки ОСОБА_2 і направив до відповідача, з якою він домовився про видачу доручення від імені власника. При посвідченні нотаріусом відповідачем по справі, доручення на право керування та розпорядження належним позивачу автомобілем, ОСОБА_2 не була присутня. Підпис від її імені у дорученні та у реєстрі нотаріальних дій замість позивача, поставив ОСОБА_7

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про нотаріат», нотаріус до початку зайняття нотаріальною діяльністю приймає присягу, згідно до якої зобовязується сумлінно, згідно із законом і совістю виконувати свої обовязки, поважати права і інтереси громадян і організацій.

Відповідно до ст. 43 Закону, при вчинені нотаріальні дій, нотаріус повинен встановити особу громадянина чи його представника, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом або іншим документом, які виключають будь-які сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Згідно ст. 45 Закону, при посвідченні угод і вчинені деяких інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством України, нотаріус повинен перевірити справжність підписів учасників угод та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Положеннями ст. 51 Закону закріплено, що нотаріуси у разі виявлення порушень закону при вчинені нотаріальних дій повинні вжити необхідні заходи для їх усунення чи недопущення.

Суд першої інстанції при вирішенні спору щодо правомірності дій відповідача, дійшов правильного висновку про те, що відповідач по справі приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 при посвідченні доручення на право керування та розпорядження автомобілем, який належить позивачці, не виконала вимоги закону щодо встановлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не вжила заходів щодо перевірки справжності підпису, внаслідок чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 реалізували свої злочинні наміри щодо відчуження належного позивачці автомобіля.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання дій приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо вчинення нотаріальних дій по посвідченню доручення на право керування та розпорядження автомобілем ВАЗ 2106 державний реєстраційний номер Є 22-20 ДП громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від імені ОСОБА_2 неправомірними.

Вирішуючи спір в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, щодо неправомірними діями відповідача позивачу ОСОБА_2 спричинена моральна шкода, позивач є людиною похилого віку, пережила з приводу втрати належного їй на праві власності автомобіля, психологічний стрес, у звязку з чим змінився її звичайний ритм життя, для поновлення якого їй необхідні додаткові зусилля.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги щодо не надання позивачем доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

При визначенні розміру моральної шкоди, на думку колегії суддів, судом було враховано розяснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме: розмір моральної шкоди суд визначив в межах заявлених вимог, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стану здоров'я потерпілого, істотних вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретних обставин справи.

У звязку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обовязки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_4 від 02 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

ОСОБА_9