АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія - 27 (І) ОСОБА_1
Доповідач Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакова В.П.

суддів - Остапенко В.О., Барильської А.П.

при секретарі - Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 як боржником, та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, як поручителями, зобовязань за укладеним кредитним договором від 11 лютого 2008 року, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 26.03.2009 року в сумі 628 535 грн., розмір якої позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1200 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2011 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк».

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту в сумі 628 535 грн., судовий збір в сумі 1700грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та 100 грн. за оголошення в пресі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та закриття провадження у справі, посилаючись на те, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням норм процесуального права, а саме: справу розглянуто без належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, провадження відкрито з порушенням ст.. 15 ЦПК України, оскільки спірні правовідносини виникли між юридичними особами та повинні розглядатись в порядку господарського судочинства, стягнуті з відповідача витрати понесені позивачем на оголошення в пресі документально не підтверджені.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, і відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів, заявлених позовних вимог, апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.528 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства .

Судом першої інстанції встановлено, що 11.02.2008 року між АКІБ «УкрСибБанк», який вподальшому перейменовано на ПАТ "УкрСибБанк", та ОСОБА_2 укладено генеральний договір про надання кредитних коштів № 0, за яким ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 650 000,00 гривень на строк по 08 лютого 2019 року зі сплатою за користування кредитом щомісячно 15% річних.

За умовами кредитного договору, відповідач зобов'язався своєчасно повертати банку, починаючи з наступного місяця від дня укладення, заборгованість за кредитом кожного місяця в сумі визначеній в Додатку №1 до договору, а також виплачувати банку проценти за користуванням кредитом.

Відповідно до п. 4.1. договору при порушенні зобов'язання по поверненню кредиту та погашенню процентів за користування кредитом, позичальник сплачує позивачу пеню в розмірі, що розраховується виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми своєчасно не повернутих коштів за кожний день прострочення.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором укладено договір поруки № 0П від 11.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, і договір поруки № 0П1 від 11.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Пунктами 4.1., 4.2. договорів поруки передбачено, що у разі невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, банк має право предявити вимоги безпосередньо до поручителя, які він зобовязаний виконати шляхом сплати суми заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи, банком, згідно умов кредитного договору та договорів поруки, були направлені вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 19-21) про відповідно надання альтернативного забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, а у випадку невиконання у встановлений термін вимоги банку достроково повернути кредит у повному обсязі.

Вимоги банку відповідачами не виконані.

Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, дійшов висновку, що відповідно до ст. 554 ЦК України й умов договору у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Не ґрунтуються на законі доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_2 не мав можливості виконати взяте на себе зобовязання та, у відповідності до вимог кредитного договору, направив Банку листа про погіршення його матеріального становища та необхідності змінити термін повернення кредиту.

Так, згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів стосовно належного виконання зобовязання.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, відповідач ОСОБА_2 не довів суду, що вжив всіх залежних від нього заходів стосовно належного виконання взятого на себе зобовязання за кредитним договором.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що остаточний термін повернення кредиту не настав, судом не береться до уваги, оскільки звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору (ч.2 ст. 1050 ЦК України) є способом цивільно-правової відповідальності боржника внаслідок невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань і не тягне за собою припинення зобовязальних правовідносин.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування законного рішення, оскільки вони не призвели до неправильного вирішення справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: