Справа № 2-13/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі при секретарі Сивоконь А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними у звязку з визнанням заповіту нікчемним;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2005 року помер його племінник ОСОБА_3 Після смерті останнього відкрилася спадщина, яку прийняв ОСОБА_2, спадкоємець ОСОБА_3 за заповітом, посвідченим 24.03.2004 року секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Лебединського району. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину від 20.12.2005 року за реєстровими № № 3093, 3097 та від 24.12.2005 року за реєстровим № 3224. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22.06.2010 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 17.12.2010 року, заповіт ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 визнаний нікчемним. Таким чином, позивач набув право на прийняття спадщини ОСОБА_3, а тому звернувся до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та в звязку з видачею свідоцтв про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_4 Тому він просив визнати свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2005 року за реєстровими № № 3093, 3097 та від 24.12.2005 року за реєстровим № 3224, видані на імя ОСОБА_4, недійсними у звязку з визнанням заповіту ОСОБА_3 нікчемним.

В судове засідання позивач не зявився, його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні повідомила, що на час видачі ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, заповіт останнього був чинний і ставити під сумнів його дійсність підстав не було, а тому дії Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтв не суперечили вимогам закону. При цьому вона вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки заповіт ОСОБА_3 на даний час судом визнаний нікчемним і рішення з даного приводу вступило в законну силу.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в наданій заяві просив справу розглянути без його участі, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, а позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. 1301 ЦК України, так як в судовому засіданні було встановлено наступне.

31.05.2005 року помер ОСОБА_3 Після його смерті спадщину прийняв ОСОБА_2, спадкоємець за заповітом, посвідченим 24.03.2004 року секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Лебединського району, отримавши 20.12.2005 року в Лебединській районній державній нотаріальній конторі Сумської області свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровими № № 3093, 3097 (а.с. 4,5) та 24.12.2005 року за реєстровим № 3224 (а.с. 11).

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22.06.2010 року (а.с. 7-9) заповіт ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 в силу ч. 1 ст. 1257 ЦК України визнаний нікчемним з тих підстав, що він складений з порушенням вимог щодо його форми.

Ухвалою Верховного Суду України від 17.12.2010 року (а.с. 96) дане рішення апеляційного суду залишено без змін.

04.09.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після свого померлого племінника ОСОБА_3, але постановою державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_5 про відмову у вчинення нотаріальних дій від 04.09.2010 року (а.с. 3) йому було у цьому відмовлено в звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та в звязку з оформленням спадкових прав 12.12.2005 року ОСОБА_2

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем 3-ї черги за законом, бажає прийняти спадщину, після смерті свого племінника ОСОБА_3, але не може цього зробити, так як свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2005 року за реєстровими № № 3093, 3097 та від 24.12.2005 року за реєстровим № 3224, які видані на імя ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 залишаються не скасованими, незважаючи на те, що заповіт, згідно з якими вони були видані, визнаний судом нікчемним і ОСОБА_2 таким чином був усунутий від права на спадкування.

Згідно вимог ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Тому суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 1301 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними у звязку з визнанням заповіту нікчемним, задовольнити.

Визнати свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровими № № 3093, 3097 від 20.12.2005 року та свідоцтво про право на спадщину за реєстровим № 3224 від 24.12.2005 року, посвідчені державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та видані на імя ОСОБА_4, недійсними у звязку з визнанням заповіту померлого 31.05.2005 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 нікчемним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чхайло О. В.