Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді : Гордійчук С.О.

суддів : Шеремет А.М., Бондаренко Н.В.

при секретарі : Панас Б.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2011 року в справі за позовом акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредитдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2011 року позов АТ Банк Фінанси та Кредитдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АТ Банк Фінанси та Кредитзаборгованість по кредиту в сумі 631 597, 97 грн., з яких: заборгованість по кредиту в сумі 235126,68 грн.; заборгованість по відсотках в сумі 2245,36 грн.; нараховану пеню за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків на загальну суму 378685,12 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачене державне мито в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 вказує на його незаконність, оскільки рішення прийняте за відсутності у судовому засіданні відповідача та його представника, що не дозволило відповідачу реалізувати свої процесуальні права, а також порушило принцип змагальності сторін.

Суд не врахував, що сума штрафу та пені в цілому складає 378 685,12 грн., що на 160 % перевищує суму основного боргу, що є неспіврозмірним, і відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України це є підставою для зменшення розміру неустойки.

Крім того, суд залишив поза увагою клопотання про зупинення провадження по справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити на 90% розмір штрафних санкцій (від 378685,12 грн. до 37868,5 грн.), які вимагає стягнути солідарно позивач з відповідачів за договором кредиту та договором поруки.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення законне і обґрунтоване, і просить залишити його без зміни.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що 05.09.2007 року Банком Фінанси та КредитВАТ, правонаступником якого є ПАТ Банк Фінанси та Кредитв особі філії Північно-Західне регіональне управління, на підставі кредитного договору № 286/07-МК надано відповідачу ОСОБА_1 кредит у межах поновлювальної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 35 000 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків згідно із підпунктом ап.3.1. цього Договору, зі строком повернення до 03 вересня 2010 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_1 щодо повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, а також штрафних санкцій між позивачем та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори поруки за №01/286/07-МК та №02/286/07-МК відповідно.

Всупереч умовам кредитного договору та нормам закону відповідачем ОСОБА_1 з моменту отримання кредиту належним чином не виконувалися умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачувалися частково, внаслідок чого утворилася заборгованість, що порушує права позивача як кредитора.

Відповідачам неодноразово нагадувалось про наявність заборгованості, проте станом на 10 червня 2010 року від них не надійшло повідомлень про погашення заборгованості по кредитному договору, а заборгованість перед позивачем є несплаченою.

Тому вимоги позивача є обґрунтованими, і з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість по кредиту, заборгованість по відсотках, нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Проте, колегія суддів не погоджується із розміром стягнутої неустойки з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Пунктом 7.1. кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобовязання, а саме пеня в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розрахунком банку заборгованість відповідачів по договору станом на 10.06.2010 року становить: залишок по кредиту - 235 126,68 грн., заборгованість по відсоткам 2245,36 грн. На суму основного боргу була нарахована пеня у розмірі 1 % від простроченої суми в розмірі 378 685,12 грн., з чого вбачається, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір основного боргу.

Крім того, настання кризи світової фінансової системи, що згідно із ч. 2 ст. 61 ЦПК України є загальновідомим фактом та не потребує доказування, негативно вплинуло на грошовий обіг та можливість вчасного виконання господарських зобовязань на всіх без винятку субєктів підприємницької діяльності та фізичних осіб.

За таких обставин, враховуючи, що сума боргу становить 237372,04 грн., а розмір пені 378 685,12 грн., та враховуючи матеріальний стан відповідача, ступінь виконання зобовязання, причини неналежного виконання зобовязання та форму вини боржника, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки до 50 000 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, ЦПК України, ст. 551 ЦК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2011 року змінити, зменшивши розмір стягнутої солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 нарахованої пені за кредитним договором з 378 685,12 грн. до 50 000 грн., і відповідно загальну заборгованість за кредитним договором з 631 597 грн. 97 коп. до 302 912 грн. 85 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :