АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: із сімейних правовідносин Доповідач: Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого-судді Пилипчук Н.П.,

Суддів Трішкової І.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення подвійної суми завдатку, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 3 березня 2007 року між нею та відповідачкою було укладено попередній договір про наміри, за умовами якого сторони взяли на себе зобов'язання, в термін до 5 квітня 2007 року, укласти договір купівлі - продажу квартири. При цьому вона видала відповідачці суму у розмірі 12 625 грн. (еквівалент 2500 доларів США), у рахунок належних з неї платежів в сумі 280 275 грн. за договором купівлі - продажу, який вони мали намір укласти. Зазначала, що п. 4.3 попереднього договору передбачено, що у разі невиконання договору (відмови від укладання договору купівлі-продажу оговореної квартири, не пред'явлення необхідних документів для укладення договору) відповідачка зобов'язана повернути їй подвійну суму у розмірі 25 250 грн., що еквівалентно 5 000 доларів США. Посилаючись на те, що з вини відповідачки ОСОБА_3 договір купівлі - продажу квартири не було укладено, позивачка остаточно просила стягнути з відповідачки подвійну суму завдатку в розмірі 39 850 грн. (еквівалент 5000 доларів США), а також відшкодувати спричинену їй моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

Відповідач позов не визнала, посилаючись на відсутність її вини в невиконанні умов попереднього договору.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 12 625 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 51 грн. та 30 грн. відповідно, а також 250 грн. - витрати на правову допомогу. Всього 12 911 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Посилається на ті самі доводи, які наводила на обґрунтування своїх позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Посилається на ті самі доводи, якими заперечувала проти позову в суді першої інстанції.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 3 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в письмовій формі було укладено попередній договір про намір сторін у майбутньому укласти договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1. В рахунок належних з позивачки платежів за договором купівлі - продажу в сумі 280 275 грн. ОСОБА_2 передала відповідачці 12 650 грн. Договір купівлі - продажу вказаної квартири між сторонами укладено не було

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що сплачена за попереднім договором сума є авансом і підлягає поверненню у тому ж розмірі що сплачувалась - 12 625 грн.

Судова колегія повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних за договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири між сторонами не укладався, до спірних правовідносин не можна застосовувати правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку. Сума сплачена за попереднім договором є авансом, тому підлягає поверненню у тому ж розмірі що сплачувалась - 12 625 грн.

Правильним є також висновок суду про необґрунтованість вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки таке відшкодування не передбачено договором, укладеним між сторонами.

Розмір витрат понесених на правову допомогу не перевищує розмір, встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", їх стягнення з відповідача відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Таким чином рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді