Справа № 2-962/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2011 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на наступні обставини.

10.03.2008 року між позивачкою та ОСОБА_3 було письмово укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 безпроцентну позику коштів у сумі 10000(десять тисяч) доларів США. Згідно вищевказаного договору, відповідач зобовязався повернути вказану суму в строк до 25.08.2008 року. Цей правочин між сторонами був укладений письмово, про що свідчить розписка ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає, що вона виконала умови договору позики перед відповідачем, оскільки передала йому 10000 доларів США. Вона неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з проханням повернути їй запозичені кошти, однак відповідач ігнорує виконання своїх обовязків, передбачених умовами договору позики.

Оскільки на час подання позову курс долару США становить 797,14 грн. за 100 доларів США, позивачка просить стягнути з відповідача борг в сумі 79714,00 грн., суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 29860 грн.86 коп., 3% річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 6899,00 грн. та штраф в розмірі 1000 грн., а всього 117473 грн.86 коп.

Позивачка у судове засідання не зявилась, однак надала до суду клопотання про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом установлено, що 10.03.2008 року ОСОБА_1 за договором позики передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10000 доларів США, які ОСОБА_2 зобовязався повернути до 25.08.2008 року, що підтверджується договором (а.с.9).

Відповідальність сторін зазначено в п.4 договору позики, згідно якого у разі порушення зобовязання , зазначеного у п.2.2. договору позичальник сплачує штраф у розмірі 1000 грн, а також несе відповідальність, яка передбачена ст. 625 ЦК України.

На підтвердження отримання вказаної суми грошових коштів ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 розписку (а.с.9).

Взяті на себе зобовязання за договором позики ОСОБА_2 належним чином не виконав.

З довідки Татарбунарського відділення ПАТ КБ ПриватБанк від 17.03.2011 року (а.с.7) вбачається, що офіційний курс НБУ станом на 17 березня 2011 року складав 7,9439000 грн. за одиницю USD(долар США).

Відповідно до ст. ст. 1046 1050 ЦК України з а договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст. ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, визначення в договорі грошових зобовязань у іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, повязаних зі знеціненням боргу, визначеного в іноземній валюті.

Суд, установив, що ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за договором позики належним чином не виконав, та вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що з відповідача на її користь слід стягнути суму позики та проценти за користування позикою При цьому суд враховує, що предметом договору позики, укладеного між сторонами, були грошові кошти в іноземній валюті, та відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, інфляційних втрат може бути застосоване лише у разі прострочення грошового зобовязання в гривні.

Разом з тим, суд вважає, що стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобовязання можливе, оскільки ці умови зазначені в договорі п.4.1.

Крім того, суд на виконання вимог процесуального закону враховує, що кожна із заявлених позивачкою позовних вимог має самостійні підстави, тому вважає необхідним стягнуті на користь ОСОБА_1 суми грошових коштів окремо з наведенням відповідних розрахунків.

Так, стягненню підлягають такі суми: борг в розмірі 10000 доларів США (по курсу у національній валюті 797,14 х 1000 = 79714 грн; 1000 грн штрафу, відповідно до п.4.1 Договору; та 3% річних від простроченої суми, що складає 6899 грн( 79714х3%х365х1053=6899 грн).

Відповідно до ст. ст. 88,84 ЦПК України суд також стягує на користь позивачки судові витрати та витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.15,58-60,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000(десять тисяч) доларів США боргу за договором позики, що в перерахунку на національну грошову одиницю, відповідно до курсу долара США, складає 79714 (сімдесят девять тисяч сімсот чотирнадцять)грн.; три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 6899 грн.(шість тисяч вісімсот девяносто девять); штрафні санкції в розмірі 1000(одна тисяча)грн., а всього 87613 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 876,13 грн. держмита та 120 гривень ІТЗ, а також витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан