Справа № 2-3227/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"31" жовтня 2011 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
-                    Бірси О.В.

при секретарі
-                    Бушура Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності посилаючись на те, що з 08
листопада 2001 року він перебував у шлюбі
зі ОСОБА_2. 27 вересня 2002 року відповідач
придбала квартиру № 21 в будинку № 2/1 по
Харківському шосе в м. Києві. Оскільки
майно, набуте у шлюбі є спільною
сумісною власністю він звертався до
відповідача з проханням розділити
спірну сумісну квартиру, але його
пропозиції були проігноровані
відповідачем. Тому він звернувся до
суду та просить визнати за ним право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1, іншу частину квартири
залишити у власності відповідача
ОСОБА_2.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове
засідання подав заяву про слухання
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав, не заперечував проти
заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, представник
відповідача в судове засідання не
з’явились, про причини неявки суд не
повідомили, про день, час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засідання
сторони перебувають у шлюбі з 08
листопада 2001 року (а.с.3).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного
кодексу України вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України у разів поділу майна, що є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівним, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або шлюбним договором.

В судовому засіданні встановлено, що
під час перебування у шлюбі
відповідачем ОСОБА_2 було придбано
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.4).

Оскільки відповідач ОСОБА_2
в судове засідання не з’явилась і
будь-яких доказів на спростування
позовних вимог не надала, суд,
вирішуючи спір на підстав наданих
доказів, враховуючи принцип рівності
та справедливості, вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими й підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного
кодексу України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності –задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

С у д д я :