Справа № 22-ц-2045/11 Головуючий у І інстанції Кравченко М.В.
Категорія 18 Доповідач у 2 інстанції Антоненко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційний суд Київської області в складі:Головуючого судді: Антоненко В.І.

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В ,

при секретарі Вішик О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 8 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про визнання недійсними довіреності та правочинів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У січні 2008 року ОСОБА_7 (ОСОБА_1) звернулась до суду з позовом, уточнивши який в ході розгляду справи, просила визнати недійсною довіреність, видану нею 24 грудня 2004 року на ім.я ОСОБА_2, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, укладений 31 грудня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати недійсними договори купівлі-продажу земельної ділянки та будинку, укладені 4 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 31 травня 2005 року на ім.я ОСОБА_3, витребувати із володіння ОСОБА_4 на користь позивачки земельну ділянку та будинок. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вказану довіреність вона підписала під впливом насильства з боку дочки ОСОБА_3, а договори відчуження майна вчинені за участі ОСОБА_3, яка в той час не в повній мірі була дієздатною.

Рішенням Обухівського районного суду від 8 грудня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачці ОСОБА_7 на підставі державного акта від 16 вересня 1998 року належала на праві власності земельна ділянка №122 розміром 0,0564 у садовому товаристві Арсеналець-7на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. 24 грудня 2004 року позивачка видала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_2 подарувати вказану земельну ділянку своїй дочці ОСОБА_3 Довіреність посвідчена Другою ОСОБА_6 державною нотаріальною конторою. 31 грудня 2004 року ОСОБА_2 на підставі вказаної довіреності від імені позивачки подарував спірну земельну ділянку ОСОБА_3 Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 31 травня 2005 року ОСОБА_3 одержала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, а 29 січня 2007 року свідоцтво про право власності на жилий будинок, розташований на цій земельній ділянці. 4 липня 2007 року ОСОБА_3 продала жилий будинок та земельну ділянку ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст.. 203, 215, 388 ЦК України, ст. 60 ЦПК України та прийшов до правильного висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки по справі не надано жодних переконливих доказів того, що позивачка видала довіреність на ім.я ОСОБА_2 під впливом насильства з боку ОСОБА_3 Доводи позивачки про те, що ОСОБА_3 при укладенні договорів відчуження спірного майна була не в повній мірі дієздатною, спростовуються наявними у матеріалах справи висновками судово-психіатричної експертизи, з яких вбачається, що на час вчинення всіх оспорюваних правочинів ОСОБА_3 була здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Крім того, питання щодо дієздатності чи недієздатності ОСОБА_3 при укладенні вказаних правочинів не породжує для позивачки жодних правових наслідків.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростовували висновки суду, викладені у рішенні.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Обухівського районного суду від 8 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів..

Головуючий

Судді: