АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/810/11 Справа № 22ц-5223/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року м. Дніпропетровськ Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Максюти Ж.І., Костюченко Н.Є.,

при секретарі - Гребенкіній Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2011 року за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказував на те, що що 19 травня 2009 року о 08 годині 45 хвилин ОСОБА_2, керуючи належним їй автомобілем «Міцубісі Кольт», державний номер автомобіля НОМЕР_1, порушила Правила дорожнього руху України, не впоралася із керуванням свого автомобіля, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем «БМВ 318», державний номер НОМЕР_2, належним позивачу та під його керуванням, який рухався в тому ж місці зліва по головній дорозі - пр. ОСОБА_4. Внаслідок ДТП позивач отримав ушкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2009 року винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та її притягнено до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили та виконана.

В результаті винних дій відповідача позивачу було завдано значної матеріальної шкоди, а також моральної шкоди.

Відповідно до полісу № ВВ/5212897 від 24 червня 2008 року у АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі південно-східного регіонального управління застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_2 АТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила позивачу страхове відшкодування, але ця виплата склала лише 12284,59 грн. Позивач не погодився із такою сумою, оскільки розмір матеріальної шкоди складає 29 006 грн., а тому звернувся до страхової компанії із вимогою виплати решти відшкодування, але отримав відмову. В звязку із чим позивач просив достягнути залишок суми відшкодування - 12705,41 гривень в межах страхової суми, а із ОСОБА_2 стягнути різницю між сумою страхового відшкодування та розміром матеріальної шкоди 3 506 гривень, а також на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_3

Стягнуто із Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 12 705,41 гривень, а також судові витрати.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 3 506 гривень та на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову про стягнення із неї грошових сум на відшкодування шкоди в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі та нормам матеріального права.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову про стягнення страхових виплат, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі, а саме в частині визначення розміру шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, суд вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції частково скасувати та в частині змінити із наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що 19 травня 2009 року о 08 годині 45 хвилин ОСОБА_2, керуючи належним їй автомобілем «Міцубісі Кольт», державний номер автомобіля НОМЕР_3, рухалася по вул. Ворошилова у м. Дніпропетровську і перед здійсненням маневру чи зміни напрямку руху - перетинання головної дороги прямо не пересвідчилася, що це буде безпечно, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діяла таким чином, щоб не завдавати загрози життю та здоров'ю громадян, грубо порушуючи вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не впоралася із керуванням свого автомобіля, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем «БМВ 318», державний номер НОМЕР_2, належним позивачу та під його керуванням, який рухався в тому ж місці зліва по головній дорозі - пр. ОСОБА_4.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав ушкодження. При цьому порушення відповідачем, зазначеного пункту правил дорожнього руху України знаходилось у прямому причинному зв'язку із наслідками у вигляді завданих позивачу ушкоджень та пошкодження його автомобіля.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2009 року винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та її притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в сумі 400 гривень. Постанова набрала законної сили та виконана.

В результаті винних дій відповідача позивачу було завдано значної матеріальної шкоди.

Суд визначив, що матеріальна шкода, пов'язана із необхідністю ремонту пошкодженого автомобіля позивача, складає 29006 гривень., позивачем були понесені судові витрати судовий збір та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до полісу № ВВ/5212897 від 24 червня 2008 року у АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі південно-східного регіонального управління застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_2 Дорожньо-транспортна пригода і пошкодження транспортного засобу, завдання шкоди є страховим випадком і АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі південно-східного регіонального управління виплатила позивачу страхове відшкодування, але ця виплата склала лише 12284,59 грн. Позивач не погодився з такою сумою, оскільки розмір шкоди вважав більшим, а тому звернувся до страхової компанії із вимогою виплати решти відшкодування, але отримав відмову. Суд вважав дії страхової компанії неправомірним, а тому можливим стягнення всієї суми відшкодування в межах страхової суми, оскільки саме на замовлення АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі південно-східного регіонального управління було проведено оцінку шкоди, завданої позивачу пошкодженням його автомобіля, ця сума визначена в 29018 грн. 30 коп., страхова сума згідно вказаного полісу складала 25500 грн., отже не відшкодована сума складала 12705 грн. 41 коп. (25500 - 12284.59 - 510 (франшиза) = 12705,41), яку суд стягнув із страхової компанії.

Проведене в подальшому дослідження суми відшкодування страховою компанією суд не прийняв до уваги, оскільки саме первісне обстеження і дослідження пошкодженого автомобіля позивача відображає більш об'єктивну картину дослідження і пошкоджень, це первісне дослідження було проведене в тій організації (ЮМА) саме на вимогу АТ УПСК. А тому посилаючись на вимоги ст.ст.1166,1187 ЦК України стягнув із страхової компанії недоплачену страхову суму 12 705,41 гривень.

Решту суми завданої матеріальної шкоди, яка перевищувала розмір страхового відшкодування, суд стягнув із відповідачки ОСОБА_2 на підставі ст..1166 ЦК України.

А врахувавши, що внаслідок ДТП позивачу була спричинена і моральна шкода, суд із врахуванням вимог ст..1167 ЦК України, характеру та ступеню спричинених страждань стягнув із ОСОБА_2 1000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Але із висновками суду в частині визначення розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, і як наслідок розміру відшкодування на користь позивача погодитись не можна, оскільки вони не враховують обставини у справі.

Суду надано рахунок на ремонт пошкодженого автомобіля позивача, який не завірений належним чином, відповідно до якого вартість ремонту складає 29 006 гривень (а.с.8), а інший наряд замовлення вказує на вартість ремонту 29018,3 гривень(а.с.96-97). Також надано калькуляцію автомобіля позивача, проведену субєктом оціночної діяльності, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 23 267,83 гривень(а.с.101-105).

Із врахуванням наявних доказів, суд вважає, що розмір шкоди дорівнює вартості відновлювального ремонту - 23 267,83 гривень, визначеного субєктом оціночної діяльності.

А тому із врахуванням цієї суми, із страхової компанії необхідно достягнути залишок не відшкодованої суми який складає 10 983, 24 грн.( 23 267,83 -12284, 59). Тому рішення суду першої інстанції необхідно змінити в цій частині, зменшивши стягнуту із страхової компанії на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди до 10 983, 24 грн.

В звязку із тим, що розмір шкоди не перевищує суми страхового відшкодування вказаної у полісі, а тому відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_3 із ОСОБА_2 грошової суми на відшкодування матеріальної шкоди. Тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги АТ «Українська пожежно-страхова компанія» про правильність визначення страховою компанією розміру страхового відшкодування є безпідставними. Із наданої калькуляції автомобіля позивача, проведеної субєктом оціночної діяльності, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 23 267,83 гривень. Саме ця сума і повинна враховуватись при визначенні розміру страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнутої моральної шкоди є безпідставними. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд врахував характер правопорушення, глибину спричинених страждань позивачу, вимоги розумності та справедливості, у звязку із чим стягнута сума на відшкодування моральної шкоди є виваженою та відповідає встановленим обставинам у справі.

Таким чином, апеляційні скарги слід задовольнити частково, оскільки наявні підстави для часткового скасування та часткової зміни рішення суду першої інстанції, передбачені ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307,309, 316 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2011 року скасувати частково.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення в частині стягнення із Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди змінити зменшивши стягнуту суму до 10 983, 24 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: