АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 20 (ІУ) Папарига В.А.
Доповідач - Михайлів Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної, моральної шкоди, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2011 року Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (надалі - ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, посилаючись на те, що представниками енергопостачальника 02 листопада 2010 року за адресою: АДРЕСА_1 було проведено перевірку дотримання споживачем ОСОБА_2 ПКЕЕН, за результатами якої встановлено порушення п. 48 ПКЕЕН та складено акт № Г044847, за яким було нараховано збитки в сумі 8042 грн. 53 коп.

Вказану суму збитків позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної, моральної шкоди, зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що перевірку 02.11.2010 року було проведено представника енергопостачальника з порушенням норм діючого законодавства, а саме: не отримавши його згоди, останні зайшли у його житло, не пред'явили посвідчень, пошкодили електроланцюг, безпідставно вилучили кухонний блендер та 10 метрів алюмінієвого дроту та від'єднали його помешкання від електромережі, завдавши матеріальних збитків та моральної шкоди. Просив суд визнати дії відповідача незаконними, зобов'язати відповідача відшкодувати на його користь матеріальну шкоду в сумі 2498,08 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також зобов'язати відповідача під'єднати його помешкання до електропостачання.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2011 року задоволено позов ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» 8042,53 грн., а також на користь держави - 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 80,42 грн. судового збору.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної, моральної шкоди, зобов'язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» та повне задоволення зустрічних позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що акт підписано тільки двома представниками енергопостачальника, не виміряно переріз дроту, силу струму та розрахунок збитків здійснено позивачем незрозуміло на підстав яких даних з завищенням розміру збитків вдвічі. Не надано позивачем доказів в підтвердження того, що живлення літньої кухні також здійснювалося прихованою електропроводкою. Крім того, без його згоди представниками енергопостачальника вилучено речі, зразки та в порушення п. 36 ПКЕЕН не підключено його домоволодіння до енергопостачання за наявності переплати за послуги електропостачання в сумі 108,28 грн. Не погоджується відповідач із стягненням судом з нього на користь держави судових витрат без врахування того, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_1, є споживачем електроенергії.

02 листопада 2011 року контролерами ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» була здійснена перевірка дотримання споживачем ОСОБА_2 за місцем його проживання ПКЕЕН і виявлено порушення п. 48 Правил, а саме: самовільне підключення до мереж ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго». Безоблікове користування електроенергією. Підключення додаткового вводу на горищі прихованою електропроводкою для живлення струмоприймачів будинку та літньої кухні (обладнана під гончарну майстерню). Електроенергія споживається, електролічильником не враховується.

За фактом виявленого порушення складено акт № Г 044847 від 02.11.2010 року, за яким споживачеві нараховано 8042,53 грн. збитків за період з 02.11.2007 року по 02.11.2010 року та припинено електропостачання до помешкання відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з наявності факту порушення споживачем ПКЕЕН, правомірності дій позивача по проведенні перваки, складанню акту та нарахування збитків за ним та припинення електропостачання до помешкання відповідача, й відсутності у зв'язку з цим підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу наявності підстав відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику споживачем ОСОБА_2 та правомірності дій енергопостачальника щодо їх нарахування та відключення помешкання відповідача від електропостачання.

Пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі - Правила) зі змінами на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Як вбачається з матеріалів справи № Г 044847 про порушення ПКЕЕН від 02.11.2010 року (а.с. 3) підписаний трьома представниками енергопостачальника та самим споживачем ОСОБА_2, який від підписання зазначеного акту не відмовлявся та зауважень до нього не вносив. Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача про підписання акту тільки двома представниками енергопостачальника.

Саме вказаний акт, складений за фактом виявленого правопорушення, яке відповідачем не оспорювалося, й став підставою для нарахування збитків та відключення позивачем 02.11.2010 року помешкання споживача від електропостачання згідно з п.п. 35 та 53 Правил (а.с. 6).

Оскільки технічна перевірка представниками енергопостачальника за адресою: АДРЕСА_1 не проводилася, колегія суддів погоджується з періодом розрахунку збитків, який визначено позивачем з 02.11.2007 року по 02.11.2010 року (1097 дн.) й обчисленим ним у відповідності до пп. 5 п. 3.1, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 зі змінами та доповненнями на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Методика) розміром збитків на суму 8042,53 грн. з використанням формули 2.7 Методики: W доб.с.п. = P с.п. х t вик.с.п., де P с.п. - потужність самовільного підключення, яка визначається виходячи з допустимого тривалого струму, що може протікати по колу самовільного підключення, t вик.с.п. - це час використання самовільного підключення, він приймається за 8 год. протягом доби.

Доводи ж відповідача в апеляційній скарзі про те, що здійснюючи розрахунок збитків за актом, представники енергопостачальника не виміряли переріз дроту, силу струму та розрахунок збитків позивач здійснив незрозуміло на підставі яких даних з завищенням розміру збитків вдвічі безпідставні та спростовуються даними акту, відповідно до яких вказано, що прихована електропроводка виконана з алюмінієвого проводу, найменша поперечна площа перерізу якого становить 2,5 кв. м.м., для якої згідно з табл. 1.3.4 глави 1.3 Правил улаштування електроустановок, нормується допустимий тривалий струм в 19 А, показник якого й використаний позивачем при розрахунку збитків. Не зазначення ж сили струму в самому акті не впливає на правильність здійсненого позивачем розрахунку збитків.

Здійснюючи перевірку та складаючи акт, представники енергопостачальника діяли у відповідності до Правил, а тому колегія суддів погоджується й з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки доказів у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, в підтвердження того, що при проведенні перевірки представники енергопостачальника допустили порушення діючого законодавства та завдали у зв'язку з цим моральну та матеріальну шкоду, не надано.

Не вбачає й підстав колегія суддів й для задоволення вимоги ОСОБА_2 поновити йому енергопостачання у відповідності до п. 36 Правил, оскільки оспорювати припинення енергопостачання в судовому порядку ОСОБА_2 став тільки 23.09.2011 року, що підтверджується поданою ним зустрічною позовною заявою (а.с. 42), рішення ж судом першої інстанції ухвалено 17.10.2011 року (а.с. 70), що свідчить про те, що розгляд спірного питання в судовому порядку не перевищив місяця, тоді як в п. 36 Правил йде мова про те, що термін відключення не повинен перевищувати 1 місяця у разі розгляду спірних питань в судовому порядку.

Звертає колегія суддів увагу на доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього судових витрат на користь держави, оскільки він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93, в редакції на момент ухвалення рішення, від сплати державного мита звільняються громадяни, віднесені до першої та другої категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 17.11.1997 року, ОСОБА_2 є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с. 20).

Частиною 2 ст. 88 ЦПК України передбачено компенсацію судових витрат за рахунок держави у разі звільнення сторони, з якої вони підлягають стягненню, від їх оплати.

Стягуючи з відповідача на користь держави судовий збір, суд першої інстанції вказаних вимог не врахував й дійшов помилкового висновку, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Витрати ж на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи стягнуто судом з відповідача правомірно, оскільки діюче законодавства не звільняє особу від їх оплати тільки з тих підстав, що остання є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині стягнення судового збору з ухваленням в цій частині нового рішення про його компенсацію за рахунок держави.

В іншій часині рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права й підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2011 року в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 в сумі 80,42 грн. на користь держави скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Судовий збір в сумі 80,42 грн. компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: