АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5797/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану(воїнів-інтернаціоналістів) на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2011року за позовом Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану(воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах члена спілки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «Телемережа», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, редакції газети «Вісник Присамар*я», Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «Мета Плюс» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди та визнання дій неправомірними, -

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2005року Дніпропетровське обласне об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану(воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах члена спілки ОСОБА_2 звернулося з позовом, який уточнило в ході розгляду справи 09.09.2009року(а.с.237-243, т.1)до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «Телемережа», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, редакції газети «Вісник Присамар*я», Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «Мета Плюс» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди та визнання дій неправомірними.

Позивач зазначав, що підставою для звернення до суду є газетна публікація, яка мала місце 25.11.2004року в газеті «Телесеть», №46(87), на сторінці 2 видавником якої є ТОВ ТРК «Телесеть» м.Новомосковська вул.Радянська,41-а, під заголовком «Особисті блага без шкоди для оточуючих», за підписом ОСОБА_3, в якій була поширена недостовірна інформація відносно члена спілки ОСОБА_2 та магазина «Ексклюзив», розташованого за адресою пл.Леніна,16, належного йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.02.2003року, зареєстрованого за №2-509.

В публікації також зазначено: «…Все було б нічого, аби господарі обєкту не підпсували її купою сміття, додавши до неї ще кілька тон щебеню»; «Врешті решт перепона з розсипаного щебеню стала причиною серйозних травм, внаслідок яких постраждалі були доставлені до міської лікарні. Прикро, що створюючи блага для себе, володар вищезгаданого обєкту відверто зневажає своїх земляків. Так невдало заявивши про себе, навряд чи завоює «Ексклюзив» довіру новомосковців у майбутньому.»

Вказуючи на те, що зазначена інформація є неправдивою та недостовірною, що вхід до магазину «Ексклюзив» було засипано сміттям та щебенем не ОСОБА_2, а робітниками ОСОБА_4, співзасновника та директора ТОВ ТРК «Телесеть», власника КЦ «Навігатор», в якому знаходиться редакція газети «Телесеть» і розташованих в сусідньому з магазином «Ексклюзив» приміщенні, позивач в позовній заяві в редакції від 09.09.2009року(а.с.237-243, т.1) просив: зобовязати ТОВ ТРК «Телемережа» та ТОВ ТРК «Мета Плюс» спростувати поширені ТОВ ТРК «Телемережа» в газеті «Телесеть» №46(87) від 25.11.2004року під заголовком «Особисті блага без шкоди для оточуючих» наступні неправдиві відомості, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність ОСОБА_2:

«…Все було б нічого, аби господарі обєкту не підпсували її купою сміття, додавши до неї ще кілька тон щебеню»;

«Врешті решт перепона з розсипаного щебеню стала причиною серйозних травм, внаслідок яких постраждалі були доставлені до міської лікарні. Прикро, що створюючи блага для себе, володар вищезгаданого обєкту відверто зневажає своїх земляків. Так невдало заявивши про себе, навряд чи завоює «Ексклюзив» довіру новомосковців у майбутньому.», через належний йому друкований засіб масової інформації, газету «Телесеть», у такий же спосіб як вона була поширена, а саме на 2 стор. газети такого ж розміру та шрифту в найближчому номері після набрання рішенням суду законної сили;

Відшкодувати ОСОБА_2 за рахунок відповідачів моральну шкоду:

ОСОБА_3 50000грн.; ТОВ ТРК «Телемережа» - 300 000грн.; ОСОБА_4 2 175 700грн.; ОСОБА_5 50000грн.; ОСОБА_7 10000грн.;

Визнати розповсюдження газет «Телесеть»(«Телемережа») і «Вісник Присамар*я» видавництва ТОВ ТРК «Телемережа» та ТОВ ТРК «Мета Плюс» незаконними.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2011року позов задоволено частково.

Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія «Телемережа» за власний рахунок спростувати поширену Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанією «Телемережа» в газеті «Телесеть» №46(87) від 25.11.2004року під заголовком «Особисті блага без шкоди для оточуючих» наступну недостовірну інформацію, а саме:

«…Все було б нічого, аби господарі обєкту не підпсували її купою сміття, додавши до неї ще кілька тон щебеню»;

«Врешті-решт перепона з розсипаного щебеню стала причиною серйозних травм, внаслідок яких постраждалі були доставлені до міської лікарні. Прикро, що створюючи блага для себе, володар вищезгаданого обєкту відверто зневажає своїх земляків. Так невдало заявивши про себе навряд чи завоює «Ексклюзив» довіру новомосковців у майбутньому»,

шляхом поміщення оголошення під заголовком «Спростування» про спростування цієї інформації в запланованому найближчому випуску газети «Вісник Присамар*я» після набрання рішенням законної сили, на другій сторінці, розміром шпальти 13*8,5см та шрифтом, яким ця інформація була поширена в газеті «Телесеть».

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «Телемережа» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000грн.

В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі Дніпропетровське обласне об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану(воїнів-інтернаціоналістів) просить рішення суду змінити шляхом задоволення заявлених вимог у повному обсязі, посилаючись на часткову невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх зясування, неналежну оцінку доказів, порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.201 ЦПК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь гідність і ділова репутація; ім'я(найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст.297 ЦПК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.1,3,4 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та(або)членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

В п.9,15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов предявлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі ст.21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

У разі коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи , то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.

У випадку коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації;поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало, але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені).

По справі встановлено, ОСОБА_2 є власником приміщення магазину «Ексклюзив», розташованого за адресою пл.Леніна,16, на підставі договору купівлі-продажу від 30.02.2003року, зареєстрованого за №2-509(а.с.156, т.1).

У вересні 2004року, з метою проведення ремонтних робіт, ОСОБА_2 закупив 3м куб. щебеню, який розвантажив біля магазину «Ексклюзив» за вказаною адресою. Ввечері 14.09.2004року щебінь було перенесено з тротуару та проїзної частини до дверей магазину «Ексклюзив» без участі та згоди ОСОБА_2 іншими особами - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 В листопаді 2004 року до кучі щебеню, яка знаходилась на порозі магазину «Ексклюзив», додалась куча будівельного сміття. Такі обставини підтверджуються зазначеними у судовому рішенні доказами.

Встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 не засипав вхід до дверей магазину «Ексклюзив» щебенем та будівельним сміттям і не створював таким чином відповідні незручності громадянам в користуванні тротуаром. Разом з тим, суд обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_2, як власник приміщення магазину «Ексклюзив», в силу ч.4 ст.319 ЦК України зобовязаний був прибрати щебінь та будівельне сміття з метою усунення перешкод громадянам в користуванні тротуаром.

З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3, як журналіст газети «Телесеть», в своїй статті «Особисті блага без шкоди для оточуючих» застосувала вираз «Все було б нічого, аби господарі обєкту не підпсували її купою сміття, додавши до неї ще кілька тон щебеню», виходячи з обставин, які вона спостерігала біля магазину «Ексклюзив». Однак інформацію про те, що саме господар підпсував його сміттям та щебенем, суд обґрунтовано визнав недостовірною, оскільки така інформація не відповідала фактичним обставинам.

Що стосується інформації, наведеної в абзаці: «Врешті-решт перепона з розсипаного щебеню стала причиною серйозних травм, внаслідок яких постраждалі були доставлені до міської лікарні. Прикро, що створюючи блага для себе, володар вищезгаданого обєкту відверто зневажає своїх земляків. Так невдало заявивши про себе навряд чи завоює «Ексклюзив» довіру новомосковців у майбутньому», то суд, не встановивши доказів в підтвердження факту травм та постраждалих осіб, обґрунтовано зазначив, що така інформація є негативною і відповідно до вимог ст.277 ЦК України обґрунтовано визнав її недостовірною.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін відносно осіб, які повинні спростувати недостовірну інформацію та відшкодувати моральну шкоду, то суд визначив таких з урахуванням встановлених обставин та відповідно до вказаних вимог закону і розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» і обґрунтовано зобовязав саме Товариство з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія «Телемережа», як засновника газети, яке поєднувало редакцію і видавця, спростувати недостовірну інформацію зазначеним у судовому рішенні способом.

Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням фактичних обставин, наслідків недостовірної інформації та вимог ст.23 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що належним відповідачем є також ОСОБА_4, який займав посаду редактора газети «Телесеть»(Телемережа), однак суд безпідставно звільнив останнього від відповідальності, не можуть бути взяті до уваги, оскільки питання щодо відповідальності ОСОБА_4 суд визначив з урахуванням встановлених обставин та зазначених вимог закону.

Посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку доказів безпідставні, оскільки доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги, у тому числі щодо часткової невідповідності висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не спростовують висновки суду про часткове задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного об'єднання Української спілки ветеранів Афганістану(воїнів-інтернаціоналістів) відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -