Справа № 2-о-61/11
РІШЕННЯ

іменем України

12 жовтня 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 25 грудня 2004 року померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка. Заявник є спадкоємцем померлої за заповітом. Інших спадкоємців немає. За життч спадкодавець потребувала постійного догляду. Її будинок був непридатним для життя. Тому з 2000 року й до своєї смерті ОСОБА_3 проживала з заявником у його будинку, хоч і була зареєстрована в своєму будинку по вул. Стратілата, 49 с. Макіївка Носівського району. Коли ОСОБА_3 померла, заявник займався її похованням. Заявник просив судовим рішенням встановити факт постійного проживання його разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини для того, щоб оформити право на спадщину за заповітом.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив, що ОСОБА_3 була його тіткою по батьковій лінії. Вона була одинока, сімї не мала. Вона потребувала стороннього догляду в силу свого віку, а її будинок був непридатним для життя, тому заявник запропонував їй жити в нього. ОСОБА_3 погодилася: з 2000 року й до своєї смерті проживала в домі заявника. У 2004 році склала заповіт, яким все своє майно заповідала заявнику.

Представник заінтересованої особи Макіївської сільської ради Носівського району у судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що визнає вимоги заявника.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав показання, що він є сусідом заявника і йому точно відомо, що близько чотирьох років перед своєю смертю ОСОБА_3 проживала в будинку ОСОБА_2, останній доглядав за нею, коли померла, займався її похованням та поминанням.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_4

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не звертався до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6.

Вислухавши пояснення заявника та показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 208, 209, 212-215, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, яка відкрилася в день смерті ОСОБА_3, тобто 25 грудня 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий