Дата документу 10.01.2012 Справа № 2-о-118/11
06.06.2011 року Октябрський районний суд
м.Полтави у складі:
головуючого - судді Тімошенко Н.В.,
секретарі –Олефір В.Я.,
за участю заявниці –ОСОБА_1, її
представника –ОСОБА_2, представника
заінтересованої особи ВАТ «ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про розкриття банком
інформації, яка містить банківську
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
розкриття банком інформації, яка
містить банківську таємницю,
посилаючись на те, що за вказана
інформація їх необхідна з метою
доведення тих обставин, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
по справі за позовом ОСОБА_1 до «ОСОБА_3
Аваль»в особі Полтавської обласної
дирекції про визнання договору поруки
Заявниця просила зобов'язати ВАТ
«ОСОБА_3 Аваль» в особі Полтавської
обласної дирекції розкрити банківську
інформацію щодо ОСОБА_1 / ОСОБА_5
Романівни по кредитному договору №
їй належним чином завірені копії
довідок: про місце роботи, посаду,
розмір заробітної плати зазначеної
особи, подані нею в банк до 02.07.2008 року
для отримання кредиту.
Заявниця заявлені вимоги підтримала,
наполягала на їх задоволенні.
Заінтересована особа ВАТ «ОСОБА_3
Аваль»в особі Полтавської обласної
дирекції своїх представників до суду
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що 02.07.2008 року
заявниця підписала договір поруки між
нею та банком при отриманні ОСОБА_6
Позивачка пояснила, що 01 листопада 2010
року їй стало відомо, що працівники
банку під час умовляння її підписати
договір поруки, надали їй недостовірну
інформацію про місце роботи, посаду та
розмір оплати праці ОСОБА_6, тобто
вказані довідки виявилися фальшивими.
У провадженні Октябрського райсуду
м.Полтави перебуває справа за позовом
ОСОБА_1 до «ОСОБА_3 Аваль»в особі
Полтавської обласної дирекції про
визнання договору поруки недійсним.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог. Тож єдиним
джерелом такого доказування для
позивачки є отримання у банку належним
чином завірених копій документів.
30 квітня 2009 року рішенням Київського
районного суду м. Полтави у справі
№ 2-1274/09 були задоволені позовні вимоги
АТ "ОСОБА_3 Аваль" щодо стягнення
солідарно з ОСОБА_6 (боржник) та ОСОБА_1
(поручитель) заборгованості за
липня 2008 року (рішення набрало законної
чинності 12.05.2009 року).
11 жовтня 2010 року ухвалою Київського
районного суду м. Полтави було
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви
про скасування у зв'язку із
нововиявленими обставинами рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 30.04.2009 р. у справі за позовом АТ
«ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.
07 грудня 2010 року Апеляційним судом
Полтавської області ухвала Київського
районного суду м. Полтави від 11 жовтня
2010 року залишена без змін.
01 лютого 2011 року ухвалою Київського
районного суду м. Полтави було повторно
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви
про скасування у зв'язку із
нововиявленими обставинами рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 30.04.2009 р. у справі за позовом АТ
«ОСОБА_3 Аваль»до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.
Відповідно до ст. 1076 ЦК та ст. 60 Закону
України від 07.12.2000 №2121-ІІІ, інформація
щодо діяльності та фінансового стану
клієнта, яка стала відомою банку у
процесі обслуговування клієнта та
взаємовідносин з ним чи третім особам
при наданні послуг банку і
розголошення якої може завдати
матеріальної чи моральної шкоди
клієнту, є банківською таємницею.
Абзацом 2 ч.1 ст. 1076 ЦК передбачено, що
відомості про операції та рахунки
можуть бути надані самим клієнтам або
їхнім представникам. Іншим особам, у
тому числі органам державної влади,
їхнім посадовим і службовим особам,
такі відомості можуть бути надані
виключно у випадку та в порядку,
встановлених Законом України „Про
банки та банківську діяльність". Згідно
ст. 62 Закону України від 07.12.2000 №2121-ІІІ,
інформація щодо юридичних та фізичних
осіб, яка містить банківську таємницю
розкривається банками на письмову
вимогу суду або за рішенням суду.
Згідно ч. 2 ст. 290 ЦПК України, суд
ухвалює рішення про відмову в
задоволенні заяви, якщо під час
судового розгляду буде встановлено, що
заявник вимагає розкрити інформацію,
яка містить банківську таємницю щодо
юридичної або фізичної особи, без
підстав та повноважень, визначених
законом, тобто Законом України "Про
банки і банківську діяльність" та
положеннями ст. 1076 Цивільного кодексу
Оскільки, у заявниці відсутні підстави
та повноваження, визначені Законом
України "Про банки і банківську
діяльність" та положеннями ст. 1076
Цивільного кодексу України, суд
приходить до висновку про відмову в
На підставі вищевказаного, керуючись
ст.ст. 1 - 4, 234. 235, 287 - 290 Цивільно -
процесуального кодексу України, ст. 95,
1076 Цивільного кодексу України, ст. 2, 60, 62
Закону України «Про банки та
банківську діяльність»від 07.12.2000 №2121-111
(із змінами та доповненнями), суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
розкриття банком інформації, яка
містить банківську таємницю
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя

Н.В.Тімошенко