Справа № 2-1634/11
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2011 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

головуючого судді Мозгового В. Б.,

при секретарі Палашкевич М. В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ВДВС ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новограда-Волинського цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», приватного нотаріуса Новоград-Волинського нотаріального округу ОСОБА_3 та відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним, таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

В жовтні 2011 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», приватного нотаріуса Новоград-Волинського нотаріального округу ОСОБА_3 та відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в якому просить суд визнати виконавчий, вчинений приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №5693, 5694 від 27.10.2008 р. про звернення стягнення на майно, що належить йому на праві приватної власності недійсним, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач посилаючись на те, що виконавчий напис здійсненний нотаріусом за межами його нотаріального округу, що в виконавчому написі зазначено неіснуючі договори іпотеки за 2008 рік, що відсутнє документальне підтвердження безспірності заборгованості, що не отримував письмову вимогу, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представники відповідачів просять суд у позові відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між ПП ОСОБА_1 та акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (далі Промінвестбанк) був укладений кредитний договір №478, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 430 000,00 грн., зі строком повернення до 09.08.2008 року. Додатковим договором №1/478/599 від 10.08.2008 р. було внесено зміни до основного договору, а саме зобовязання банку виникають лише після оформлення договору іпотеки на загальну суму 830 000 грн..

На виконання умов кредитного договору між Промінвестбанком та ОСОБА_1 10.08.2007 р. та 28.09.2007 р. укладаються договори іпотеки №479 від 10.08.2007 р. та №600 від 28.09.2007 р., предметом яких була чотирьохкімнатна квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 86,2 кв.м. та цех по виготовленню та ремонту меблів, що знаходиться за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Таращанського полку, 6.

20 серпня 2008 року ОСОБА_1 надсилалася банком вимога про усунення порушень, щодо виконання зобовязань, яку він особисто отримав 27.08.2008 р., де він був попереджений, що у разі не виконання цієї вимоги, банком будуть вчинені заходи по поверненню заборгованості за рахунок заставного майна.

23 жовтня 2008 року Промінвестбанк звернувся до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою №01-/1523 від 23.10.2008 року про вчинення виконавчого напису.

27 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного округу ОСОБА_3 було видано виконавчий напис, згідно якого було запропоновано звернути стягнення на чотирьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 86,2 кв.м. та цех по виготовленню та ремонту меблів, що знаходиться за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Таращанського полку, 6 /а.с.6/.

Частиною 1 ст. 88 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

У абзаці 3 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами» банк надав копію кредитного договору, оригінал договорів іпотеки та розрахунок заборгованості за кредитом, якій зазначено в листі. Позивач не оспорює невиконання ним зобовязань за кредитним договором та наявність боргу.

Посилання позивача на те, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом без належного підтвердження банком безспірності заборгованост, не можуть бути прийняті судом виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, однак позивач ніяких доказів, які б спростовували факт порушення ним умов кредитного договору та наявності у нього заборгованості по кредиту, не надавав.

Також судом не можуть бути прийняті до уваги і твердження позивача, що ним не отримувалась вимога про усунення порушень, оскільки вони спростовуються наявною в матеріалах справи вимогою, отриманою ОСОБА_1 27.08.2008 р..

Доводи позивача, що виконавчий напис нотаріуса вчинений поза межами нотаріального округу, також не можуть буті прийняті судом до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виконавчий напис (окрім вимоги про неоплату чеку) вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача.

Суд вважає, що оскільки приватний нотаріус, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, перебував в своєму нотаріальному окрузі та на своєму робочому місці ( в конторі), то ним не було допущено порушень ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат».

Щодо доводів позивача про зазначення у виконавчому написі неіснуючих договорів іпотеки за 2008 рік, то вони є безпідставними, оскільки встановлено, що виконавчий напис було видано на підставі договорів іпотеки №479 від 10.08.2007 р. та №600 від 28.09.2007 р., а зазначення у написі «2008 року» є лише технічною помилкою, що само по собі не може бути підставою для визнання виконавчого напису недійсним, таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства ( ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Так, ч. 12 ст. 110 ЦПК України передбачено розгляд справ за позовами до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Спір про право, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса майна (грошей) розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Таким чином, виконавчий напис в розумінні ЦК України не є правочином, недійсність якого може бути встановлена судом, а тому він може бути визнаний лише таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним є безпідставними, а вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, виконавчий напис вчинено у відповідності до Закону України «Про нотаріат», тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», приватного нотаріуса Новоград-Волинського нотаріального округу ОСОБА_3 та відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: