РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-454/11

08 серпня 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коцюби О.М.

при секретарі Лось Н.О.

за участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,

встановив:

21.02.2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на його користь матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 12.08.20010 року о 18 год. 15 хв. на а/д Київ-Чоп 233 км. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350 державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6, під час виконання розвороту з крайнього положення не надав переваги у русі автомобілю марки «ФОРД» державний номерний знак ТО 69 ЕУ, яким позивач керував, внаслідок чого йому та пасажирам, при виникненні дорожньо-транспортної пригоди були заподіяні тілесні ушкодження, а його автомобілю спричинені механічні пошкодження. В результаті порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху, він поніс витрати на лікування, транспортування його транспортного засобу з місця ДТП і доставку на експертизу, витрати на правову допомогу адвоката, витрати на придбання квитків із м. Київ до м. Москви, на оренду автомобіля для використання в особистих цілях, для членів сімї і поїздок на роботу, у звязку з втратою свого автомобіля, що складає заподіяну йому майнову шкоду у розмірі 130883,19 грн. Глибокі душевні та фізичні страждання, біль, які виникли після ДТП, велике душевне потрясіння, спричинили йому моральну шкоду, яка становить 20 000 грн., тому змушений звернутися до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_6, власника джерела підвищеної небезпеки, суму матеріальних збитків у розмірі 130883 грн. 19 коп., що складається з: пошкодження автомобіля 103241 грн. 63 коп., послуги за складання калькуляції пошкоджень 1324 грн. 80 коп., витрати за послугу евакуації автомобіля 700 грн., витрати на пальне з поїздки до суду у Хмільницький район 1907 грн. 71 коп., витрати на правову допомогу 5000 грн., витрати на придбання квитків Київ-Москва на 3-х членів сімї 2809 грн. 50 коп., витрати на оренду автомобіля за місцем проживання 15900 грн.; та з ОСОБА_3 суму моральних збитків у розмірі 20000 грн. і суму судових витрат 1458 грн. 01 коп..

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду надав заперечення та позов та у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 1000 грн..

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, надіслав до суду заперечення у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з нього суми матеріальної шкоди у розмірі 130883 грн. 19 коп..

Представник відповідачів ОСОБА_3А та ОСОБА_6 ОСОБА_4, в частині позовних вимог до ОСОБА_3 позов визнав частково, в частині позовних вимог до ОСОБА_6 позов не визнає з підстав, викладених у запереченнях відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку суд приходить до такого висновку.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області встановлено, що 12.08.2010 року о 15 год. 45 хв. на а/д Київ-Чоп 233 км. 200 м., водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 5320» державний номерний знак НОМЕР_3 з причепом, під час виконання розвороту з крайнього положення не надав переваги у русі автомобілю марки «Форд» державний номерний знак ТО69ЕУ, який рухався в попутному напрямку по лівій смузі, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд». Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Даною постановою суду вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП повністю доведена та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак, в силу ст. 38 цього ж кодексу провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрито у звязку із спливом строку накладання стягнення (а.с. 98).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № В-3866 від 20.10.2010 року, проведеного Житомирською торгово-промисловою палатою, матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням автомобіля «Форд-Фокус» в результаті ДТП складає 103241 грн. 63 коп. (а.с. 8-26).

Щодо позовної вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми матеріальних збитків у розмірі 130883 грн. 19 коп. встановлено наступне.

У судовому засіданні представники позивача обґрунтовують заявлені вимоги саме до ОСОБА_6 тим, що він являється власником джерела підвищеної небезпеки «Камаза 5320», яким скоєно ДТП, та тим, що ОСОБА_3 під час скоєння ДТП працював у нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував факт перебування трудових відносин між ОСОБА_6А та ОСОБА_3. Натомість, ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив, що ніколи не працював у ОСОБА_6А та надав копію трудової книжки, у якій не зазначено, що він перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_6 (а.с. 136-137).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Співставляючи положення цієї статі з даною ситуацією суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_6 суми матеріальних збитків у розмірі 130883 грн. 19 коп. слід відмовити, оскільки, згідно матеріалів справи ОСОБА_6 передав за договором безоплатного користування автомобілем, від 01.07.1998 року, у користування автомобіль Камаз 5329, державний номер 41912ВІ, ОСОБА_3. Строк зазначеного договору 15 років, тобто до 01.07.2013 року (а.с. 99). Крім цього, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Камаза 5320 право керування зазначеним транспортним засобом має ОСОБА_3 (а.с. 135). Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області встановлено № 3-1/11 віл 11.01.2011 року встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_3, вина його у скоєнні ДТП доведена (а.с. 98).

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 на відповідній правовій підставі керував автомобілем Камаз 5320, державний номер 41912ВІ, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6. Оскільки ОСОБА_3 не є найманим працівником у ОСОБА_6, що доведено вище, то ОСОБА_6 не зобовязаний відповідати з шкоду завдану ОСОБА_3 внаслідок ДТП.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 20000 грн. та суми судових витрат встановлено слідуюче.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч. 2 ст. 1167 ЦК України зауважує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

- якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд приймає до уваги, що дійсно, внаслідок винних дій ОСОБА_3 було скоєно ДТП, де завдано матеріальних збитків ОСОБА_5. Крім цього, у матеріалах справи є докази не лише, що підтверджують матеріальні збитки а і докази, що підтверджують шкоду завдану здоровю позивача та його дружині: довідка з травмпункту №13721 від 14.08.2010 року (а.с. 43) та довідка з травмпункту № 13722 від 14.08.2010 року (а.с. 117). Вирішуючи питання розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди суд враховує характер правопорушення; глибину, тривалість фізичних і душевних страждань, завданих позивачу неправомірними діями відповідача; наявність вимушених змін у житті, які повязані з неможливістю користуватися пошкодженим автомобілем, і виходячи із засад розумності та виваженості вважає достатньою сатисфакцією стягнення на його користь 2000 грн..

Здійснення позивачем витрат на оплата судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підтверджується квитанціями, тому суд задовольняє цю позовну вимогу та стягує їх з відповідача ОСОБА_3, однак сума судового збору стягується виходячи з положень ст. 88 ЦПК України. Усього сума судових витрат за результатами розгляду справи та з врахуванням пропорційності задоволення позовних вимог становить: 20 грн. 00 коп. судовий збір та 123 грн. 00 коп. витрати на ІТЗ.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79-81, 88, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 моральні збитки у розмірі 2000 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20 грн. витрат за сплату судового збору та 123 грн. витрат на ІТЗ.

В решті позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вступна та резолютивна чистини рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08 серпня 2011 року.

Повний текст рішення складено 12 серпня 2011 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба