АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 41 (ІІІ) ОСОБА_1
Доповідач Остапенко В.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Зубакової В.П., Барильської А.П.,

при секретарі - Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2011 року про справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконкому Дзержинської районної у місті ОСОБА_4 ради, Сектор громадянства, іміграції, та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області про вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - Орган опіки та піклування виконкому Дзержинської районної у місті ОСОБА_4 ради, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_7 втратившими право користування житловим приміщенням, визнання незаконною реєстрацію звязку з не набуттям права на користування житловим приміщенням неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ОСОБА_7, неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8,

позивач ОСОБА_3 та ї предтсавник ОСОБА_9,

відповідач ОСОБА_7, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2010 року ОСОБА_3, діючи від свого імені та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_5, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_11 про вселення в квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона та неповнолітні ОСОБА_6, ОСОБА_5 зареєстровані у вказаній квартирі, як члени родини ОСОБА_2, але не мають змоги в ній проживати, оскільки відповідач чинить в цьому їм перешкоди, та, уточнивши позовні вимоги, просила вселити її разом з неповнолітніми ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в спірну квартиру та зобов`язати відповідача зареєструвати неповнолітнього ОСОБА_10 в квартирі.

В грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та, уточнивши позовні вимоги, просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_7 втратившими право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що останні не проживають у квартирі більше шести місяців без поважних причин; визнати незаконною та скасувати реєстрацію у зв`язку з ненабуттям права на користування житловим приміщенням ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки останні ніколи не проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов`язати СГІРФО Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області зняти відповідачів по зустрічному позову з реєстрації в спірній квартирі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2011 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Вселено в квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зобов'язано Сектор громадянства, імміграції, та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВКМУ ГУМВС України у Дніпропетровської області поставити на реєстраційний облік неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 в квартирі АДРЕСА_3.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 та задоволення зустрічного позову посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального закону.

Так, судом не застосовано строк позовної давності до позову ОСОБА_3, на чому наполягав представник відповідача, та невірно викладено показання свідків, що призвело до неправильного вирішення спору.

Суд вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_3 і не взяв до уваги, що позивачкою не ставилось питання про визнання поважною відсутність в квартирі понад шість місяців.

Крім того, копія рішення суду надана відповідачу та його представнику з порушенням строків, встановлених ст. 222 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягаює частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і обґрунтовано, відповідно до норм процесуального і матеріального закону, задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про вселення в квартиру та взяття на реєстраційний облік неповнолітного ОСОБА_10

Цей висновок суду підтверджується встановленими обставинами, матеріалами справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_2 відноситься до державного житлового фонду й надана у користування ОСОБА_2 на підставі обмінного ордеру №32704 від 11.12.1984р. на сім`ю із 4-х осіб, із самостійним правон на жилу площу дружини ОСОБА_12, сина ОСОБА_13, доньки ОСОБА_14 (а.с. 21).

15.10.2008р. ОСОБА_3 призначена опікуном неповнолітніх онуків ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 6, 7, 8).

На теперішній час у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_15, донька ОСОБА_7, ОСОБА_3, та неповнолітні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с. 5), при цьому ОСОБА_7, ОСОБА_3, та неповнолітні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в зазначеній квартирі не проживають.

Вселяючи ОСОБА_16 в квартируижого Рмммммаааввллллллллл, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3, не втратила право користування житловим приміщенням, відсутня в спірній квартирі з поважних причин, оскільки після розірвання шлюбу тимчасово мешкала у своїх батьків, які хворіли і потребували стороннього догляду, та відповідач, ОСОБА_2 чинив перешкоди останній у вселенні в квартиру, що не заперечувалось ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, визнаючи причину відсутності ОСОБА_3 в квартирі понад шість місяців поважною, вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_3, безпідставні, оскільки, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 12.04.1985р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», для вирішення спору про вселення є необхідним з`ясування питання чи не втратив позивач право користування житловим приміщенням, в зв`язку з відсутність в ньому протягом шести місяців.

Крім того, відсутність ОСОБА_3 в спірній квартирі понад шість місяців без поважної причини стала підставою для звернення ОСОБА_2 до суду із зустрічним позовом, який розглядався в одному провадженні із первісною позовною заявою, і якому суд, згідно вимог цивільно - процесуального законодавства, давав оцінку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині зобов`язання СГІРФО взяти неповнолітнього ОСОБА_10 на реєстраційний облік та вселення неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 в квартиру АДРЕСА_2 в спірну квартиру, суд першої інстанції правомірно виходив із вимог ст. 29 ЦК України, якою визнаначено місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, разом з опікуном.

Погоджується колегія суддів з доводами апеляційної скарги в частині неправомірної відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_7 з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні цих позовних вимог не звернув уваги на те, що відповідачка ОСОБА_7 залишила спірну квартиру, комунальні послуги не оплачує, з позовом до ОСОБА_2 про вселення не зверталась, а доводи останньої про те, що ОСОБА_2 вчиняв сварки при дітях та вигнав її разом з неповнолітніми дітьми з квартири, не можуть братись до уваги, оскільки вона позбавлена батьківських прав та не бере участь у вихованні дітей, опікуном яких призначена ОСОБА_3

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки підстав для визнання її відсутньої в квартирі понад шість місяців з поважних причин не встановлено, а рішення суду в частині відмови в задволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

В іншій частині рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2011 року в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання ОСОБА_7 втратившою право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Визнати ОСОБА_7 втсратившою право користування житловим приміщенням квартирою №26 будинку №4 по вулиці Бородіна в м.Кривому Розі.

Зобов`язати Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_17.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_18