АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: «спадкування» Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Даниленка В.М.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_2, про визнання свідоцтво про право на спадщину недійсним, -

встановила:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що її батьку ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 в м Харкові. 03 листопада 2001 року ОСОБА_3 помер. Посилаючись на те, що зазначена у виданому 10 червня 2003 року Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою іі матері ОСОБА_2 свідоцтві про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 площа та вартість квартири не відповідає площі та вартості, зазначеним у правовстановлюючих документа, ОСОБА_1 просила визнати це свідоцтво недійсним.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із відсутності передбачених законом підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та керувався тим, що позов предявлено не до тієї особи, яка має бути відповідачем у справі.

Судова колегія погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що після смерті 03 листопада 2001 року батька позивачки - ОСОБА_3, відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, яку шляхом подачі заяви до нотаріальної контори прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 червня 2003 року мати позивачки - ОСОБА_2

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено та не заперечується позивачкою, що у передбачений законом строк дій, які б свідчила про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, вона не вчинила.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Сторонами в цивільній справі є особи, які перебувають між собою в матеріальних правовідносинах, в яких суб'єктивному праву одного відповідає суб'єктивний обов'язок іншого й матеріально-правовий спір між якими є предметом судового розгляду. При цьому визначення підстав і предмета позову належить виключно позивачу і суд сам за власною ініціативою їх змінити не може.

Оскільки оскарженим позивачкою свідоцтвом лише підтверджено право ОСОБА_2 на спадщину після смерті ОСОБА_3, вирішення питання про його недійсність залежить від вирішення спору про право на спадкування інших спадкоємців. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Саме до цих осіб, а не до нотаріальної контори, мають предявлятися позовні вимоги особи, право на спадкування якої порушено, а доводи позивачки щодо невідповідності зазначених у свідоцтві про право на спадщину площі та вартості квартири правовстановлюючим документам не є підставою для визнання свідоцтва недійсним за позовом особи, якій це свідоцтво не видавалося.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді