Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 грудня 2011 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді Галічого
В.М.,

при секретарі - Пилипенко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2011 року позивач звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Позивач у позовній заяві посилалась на
те, що вони з відповідачем перебувають
у шлюбі з 11 червня 2010 року, спільне
життя з відповідачем не склалося,
відносини між подружжям припинені,
відповідач з травня 2010 року почав
проживати окремо від сім’ї, спільне
господарство не ведеться, зберігати
шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що
збереження шлюбу не можливо, просила
суд шлюб розірвати.

Позивач у судовому засіданні просила
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судові засідання не
з’являвся про день, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2
ст. 224 ЦПК України вважає можливим
провести заочний розгляд справи.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для ухвалення
по справі заочного рішення, суд на
підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає
можливим розглянути справу у
відсутність відповідача за правилами
постановлення заочного рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку з
таких підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 11 червня 2010 року,
зареєстрованого Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис №304.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина –
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з пояснень позивача з
травня 2010 року вони припинили
сімейно-шлюбні відносини, спільне
проживання та ведення спільного
господарства. Сімейні відносини між
сторонами припинені.

Згідно ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає
заходів щодо примирення подружжя, якщо
це не суперечить моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного
процесуального кодексу України у
рішенні суду про розірвання шлюбу
зазначається про вибір прізвища тим з
подружжя, який змінив прізвище під час
державної реєстрації шлюбу, що
розривається. З огляду на дане
положення, у судовому засіданні
позивачем було заявлено намір про
залишення прізвища без змін, а саме
«Токарева».

Враховуючі вищезазначені обставини, та
приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені та до цього часу не
поновлювались, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, зберігати шлюб з
відповідачем не бажає й вважає, що це не
можливо, суд приходить до висновку про
те, що шлюб сторін по даній справі
розпався остаточно, відновлений бути
не може, а тому шлюб між сторонами по
даній справі підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, 197, 212, 213, 215, 224-226, 235
ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 червня 2010 року
Жовтневим відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції, актовий
запис №304 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
мають неповнолітнього сина –ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 –розірвати.

Прізвище ОСОБА_1, яке було
змінено нею після реєстрації шлюбу,
залишити без зміни, а саме –«Токарева».

Позивач має право оскаржити заочне
рішення у загальному апеляційному
порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, що може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
ним копії рішення. Без попереднього
подання такої заяви заочне рішення
оскарженню відповідачем в
апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви
про перегляд заочного рішення, воно
може бути оскаржене відповідачем у
загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В.М. Галічий