Справа № 2-1749/11 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2011 . 7 листопада 2011 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі : судді Харченко О.П.,
при секретарі Карабута Ю.В.
за участі: представника позивача ОСОБА_1та відповідача : ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом Комунального підприємства Бахмут-Водадо ОСОБА_2 ,ОСОБА_3,ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості по сплаті за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Бахмут-Вода про анулювання суми заборгованості та стягнення суми переплати за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню, -
26.08.2009 року ОСОБА_5 підприємство Бахмут-Вода звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів солідарно на користь підприємства суми заборгованості по сплаті за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню: за період з 1 січня 2008 року по 1 січня 2009 року у розмірі 462 грн.38 коп. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
14.09.2009 року відповідач по справі ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до КП Бахмут-Водапро анулювання боргу у розмірі 462 грн.38 коп. перед КП Бахмут-Вода, зобовязання зарахувати переплату за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню у сумі 215 грн.50 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.. В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 послався на ту обставину, що його сімя складається з трьох членів сімї,з 01.02.2007 року в його квартирі встановлено водомірний лічильник і він оплачує за споживання води у відповідності з його показаннями. Згідно квитанцій у нього не має заборгованості,а є переплата у розмірі 215 грн. 50 коп.. КП Бахмут-Вода також ухиляється від укладання договору з ним.Він не згоден, що йому нарахували заборгованість по середньому показнику,бо регулярно платив за воду по лічильнику. Він є інвалідом війни 1 групи,ветераном праці, пільговиком , а його дружина ОСОБА_6 також ветеран війни та праці,потребує догляду та знаходиться на диспансерному обліку. КП Бахмут-Воданадсилає їм письмові повідомлення про заборгованість на різні суми- 474 грн.13 коп, 435 грн.88 коп.,460 грн. 36 коп., 454 грн.71 коп., 462 грн.38 коп. Це створює стресові ситуації ,в результаті чого стан його здоровя та його дружини погіршився,вони переживають моральні та фізичні страждання.
18.09.2009 року відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на позов КП Бахмут-Водау яких вказав,що він переплатив компанії Вода Донбасу51 грн.23 коп.,про що надсилав КП Бахмут-Водалиста з проханням врахувати цю переплату. Просив суд зобовязати КП Бахмут-Водазарахувати цю переплату.
15.10.2009 року відповідач ОСОБА_2С подав до суду письмові пояснення щодо позову КП Бахмут-Вода,де послався на ту обставину, що представники позивача не здійснювали перевірку показань лічильника щомісячно, як це вказано у Розпорядженні Донецької обладміністрації №261 від 25.05.2006 р. ,а замість цього неправомірно нарахували борг 462 грн.38 коп.
01.12.2009 року відповідач ОСОБА_2С подав до суду письмові пояснення щодо позову КП Бахмут-Вода,де послався на ту обставину,що він постійно платив згідно показань лічильника , а позивач порушив вимоги постанови КМУ № 630 де сказано,що справляння плати за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається.
26.04.2010 року ОСОБА_2С подав до суду змінені зустрічні позовні вимоги, у яких просив суд анулювати його борг перед КП Бахмут-Водав сумі 462 грн.38 коп. та зобовязати КП Бахмут-Вода перерахувати на його домашню адресу переплату у розмірі 215 грн.50 коп. , компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та компенсацію майнової шкоди за ліки по доданим чекам у розмірі 5267 грн.56 коп.,а також зобовязати КП Бахмут-Водаукладати договори з усіма споживачами та ініціювати облік часу ,коли вода не подається споживачеві та компенсувати завдану цим шкоду , окрім того припинити злочинну практику стягнення плати за воду за надуманими схемами ,що протирічать чинному законодавству . ОСОБА_2 також просив суд винести окрему ухвалу на адресу виконкому Артемівської міської ради ,якому підзвітне КП Бахмут-Водаз метою покарання керівників цього підприємства, де також вказати щоб для встановлення масштабів порушень виконкому звернутися до прокуратури з пропозицією провести детальну перевірку по усім пільговикам.
06.09.2011 року позивач ОСОБА_5 підприємство Бахмут-Вода подало до суду змінену позовну заяву, у якій послалося на ту обставину, що уточнює розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3,ОСОБА_4 солідарно заборгованість по оплаті за спожиті послуги з постачання питної води та прийманню стічних вод за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року у розмірі 398 грн.71 коп..
06.09.2011 року відповідач по справі ОСОБА_2 ,він же позивач за зустрічним позовом подав до суду уточнення позовних вимог, в яких вказав, що просить суд зобовязати ОСОБА_5 підприємство Бахмут-Вода анулювати незаконно нарахований йому з боку КП Бахмут-Вода борг в суммі 462 грн.38 коп.,не підтверджений непошкодженим водомірним лічильником та зобовязати ОСОБА_5 підприємство Бахмут-Вода перерахувати на його домашню адресу здійснену ним переплату в суммі 215 грн.50 коп.,підтверджену квитанціями про помісячну оплату водоспоживання та детально розшифровану в додатках 6 та 7 його зустрічної позовної заяви від 09.09.2009 року . Поза позовом він також просить суд звернутися до прокуратури Донецької області з метою перевірки нарахування пільговикам плати за водопостачання та покарання керівників підприємства ,вважаючи що суд не може відмовити в винесенні окремої ухвали з цього приводу.
13.10.2011 року відповідач по справі ОСОБА_2 ,він же позивач за зустрічним позовом подав до суду письмові доводи (тези) у яких вказав, що заявлені позивачем КП Бахмут-Вода та змінені позовні вимоги він не визнає повністю, вважаючи ,що він не лише повністю розрахувався за воду але і переплатив 215 грн.50 коп. і за період з 01.08.2009 р. по 31.12.2010 р. у нього не має заборгованості . Він також вважає ,що предявлена сума 398 грн.71 коп. ґрунтується не на показах водоміра,а на шахрайських схемах. Посилання позивача на ту обставину ,що борг утворився по причині нерегулярного внесення оплати він вважає також необґрунтованими, бо згідно розпорядження Донецької облдержадміністрації № 261 в цьому випадку сума оплати визначається постачальником як середнє значення береться за три місяці із показань квартирного водоміру ,а не як середні показання по багатоквартирному будинку чи середні показники по підприємству постачальнику ,як вказував КП Бахмут-Вода . КП Бахмут-Вода повинно укласти з ним договір на поставку води ,без цього договору не може вимагати щомісячного повідомлення показів водоміра від нього, як споживача. Такі показання повинен щомісячно знімати постачальник води згідно постанови облдержадміністрації № 261. Вважає протизаконною вимоги оплатити борг за спожиту воду та наполягає, що він має переплату 215 грн.50 коп. та вважає ,що слід провести прокурорську перевірку нарахування оплати працівниками обласної прокуратури та суд не може ухилитися від окремої ухвали з цього приводу.
07.11.2011 року відповідач по справі ОСОБА_2 ,він же позивач за зустрічним позовом подав до суду знову письмові тези (а.с.354) у яких послався на ті ж самі обставини та уточнив, що він наполягає на таких своїх позовних вимогах : анулювати незаконно нарахований йому КП Бахмут-Вода борг в розмірі 398 грн.71 коп. та стягнути з КП Бахмут-Вода на його користь переплату у сумі 215 грн.50 коп.
В судовому засіданні представник КП Бахмут-Вода підтримав заявлені позовні вимоги у зменшенному розмірі та наполягав на їх задоволенні , а зустрічний позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, вважаючи зустрічні вимоги необґрунтованими. Він суду пояснив ,що з урахуванням надходжень оплати від відповідача ОСОБА_2 в тому числі по квитанції у лютому 2011 року у розмірі 28 грн.06 коп. борг складає 398 грн.71 коп.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що заборгованості за надані послуги у нього не існує, оскільки він своєчасно провадив оплату послуг з урахуванням наявної у нього пільги на оплату у розмірі 50 % , а потім 100% і має переплату. Просив суд анулювати незаконно нарахований йому КП Бахмут-Вода борг в розмірі 398 грн.71 коп. , а на задоволенні зустрічного позову у розмірі 215 грн.50 коп. він наполягав за вказаними у зустрічному позові мотивами.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до суду не зявилися, суду повідомили письмово заявами та через відповідача ОСОБА_2, що просять слухати справу у їх відсутності. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності вказаних відповідачів ,які були належним чином повідомлені про слухання справи та подали до суду зави про слухання справи у їх відсутності.
Вислухавши пояснення сторін та свідка ,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги КП Бахмут-Вода слід задовольнити , а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.
При вирішенні данного спору суд керується ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послугиде у п.3 вказано, що споживач зобовязаний : 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Як встановлено у судовому засіданні відповідачі за первісним позовом- Кравченко ОСОБА_7 ,ОСОБА_3,ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності по 1/3 частини кожний ,що підтверджує свідоцтво про право власності на житло від 26.01.2006 року.(а.с.309).
Відповідачі не заперечують , що вони були споживачами послуг відповідача - КП Бахмут-Вода у вказаний позивачем період з 01.08.2009 р. по 31.12.2010 р..
Позивач надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення стічних вод згідно Закону України Про житлово-комунальні послугита Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення. Факт надання послуг позивачем КП Бахмут-Вода у період з 01.08.2009 р. по 31.12.2010 р. відповідачи не оспорювали.
Як видно із наданих УПСЗН м. Артемівська відомостей та підтвердила у суді свідок ОСОБА_8 ,працівник УПСЗН , відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як учасник війни, пенсіонер за віком, ветеран праці з 17.12.2003 р., а як інвалід війни 2 групи з 15.05.2006 року, як інвалід 1 групи- з 04.04.2007 року і тому з 15.05.2006 року згідно ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у заявлений у позові період з 01.08.2009 р. по 31.12.2010 р. користувався 100% знижкою від фактично використаних послуг на житлово- комунальні послуги в межах норм споживання на 2-х осіб( з 15.05.2006 р.). Дочка- відповідачка по справі - ОСОБА_4 до складу сімї пільговиків згідно закону не відноситься (а.с.310,361,362).
Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності,
встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Судом вивчались доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що між ним та позивачем КП Бахмут-Вода не було укладено договір на надання послуг з вини позивача,а отже не було угоди щодо строків внесення плати. З цього приводу суд зазначає наступне:
Ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послугивказує на права та обов'язки споживача, а саме: споживач має право одержувати послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послугиспоживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Позивач не заперечує, що договір з відповідачами не укладався . Разом з тим відповідачами не надано доказів того, що вони зверталися до позивача з пропозицією укласти такий договір підготовлений виконавцем на основі типового договору та їм було відмовлено.
При цьому суд вважає, що посилання відповідача на те, що між відповідачами та позивачем не укладався договір у письмовій формі не є суттєвими, оскільки ,як встановлено судом та не спростовується сторонами у справі між ними фактично існували та існують правовідносини по яким вони мають взаємні права та обов'язки. Відповідачі отримували послуги позивача та від них не відмовлялися, що свідчить про угоду між сторонами. Окрім того типовий договір, на основі якого можливо було укласти договір затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 р. N 1497 також передбачає щомісячну оплату споживачем послуг по водопостачанню та водовідведенню.
Стаття 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачає, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, а у платіжному документі передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань, та суми, яка належить до сплати за надану послугу.
Ст. 14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 передбачає, що показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.
Ст. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 передбачає, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідачі , порушуючи свої зобовязання, не сплачували щомісячно за отримані послуги, що підтверджують надані відповідачем ОСОБА_2 квитанції . Цей факт підтверджує відповідач ОСОБА_2 і у своїх письмових та усних доводах суду, помилково вважаючи , що він мав право оплачувати в один день по декільком квитанціям за декілька місяців. Так як видно із наданих суду квитанцій та відомостей ,складених ОСОБА_2 в один і той же день 17.06.2008 року ним було сплачено по шести квитанціям за грудень 2007 р.- , січень 2008 р.,лютий 2008 р.,березень 2008 року,квітень 2008 року, травень 2008 року , 27.08.2008 року по двом квитанціям за червень 2008 року та за липень 2008 року , 02.12.2008 року по чотирьом квитанціям за серпень 2008 року, жовтень 2008 року, листопад 2008 року,04.03.2009 року по двом квитанціям - -за січень 2009 року та за лютий 2009 року, 21.10.2009 року по двом квитанціям - за вересень 2009 р., жовтень 2009 року, (а.с.22,23,60,61,328,329).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до в договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Ст. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 - У разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством.
Згідно з наданим суду аналізом оплати за особовим рахунком відповідачів № 35 905 (а.с.205,206) нарахування з 01.01.2008 року створеним на цей час КП Бахмут-Водаздійснювалися по індівідуальному приладу обліку на склад сім*ї 3 чоловіка,з яких 2 людини- а саме відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали пільгу 100 % і одна людина без пільги- відповідачка ОСОБА_4.
Відповідачі, порушуючи свої зобовязання, своєчасно щомісячно та у встановленому законом порядку( виходячи з фактичних показів водоміру ) не сплачували отримані послуги, чим позбавляли позивача можливості повідомляти необхідні відомості щодо фактично отриманих ними послуг до УПСЗН м. Артемівська для нарахування відшкодування пільг згідно бюджетних виплат за відповідний рік ,що і призвело до утворення заборгованості.
Як видно із повідомлення УПСЗН Артемівської міської ради нарахування пільг відповідачам здійснювалось згідно наданих розрахунків (а.с.361,362). Перерахунок пільг не здійснювався в кінці бюджетного періоду, оскільки такий перерахунок , як пояснила у суді свідок ОСОБА_8 не передбачений бюджетним законодавством.
Що стосується вимоги ОСОБА_2, анулювати його борг перед КП Бахмут-Вода в сумі 398 грн. 71 коп. та стягнути переплату з відповідача 215 грн.50 коп. ,то суд приходить до висновку ,що в задоволенні цих зустрічних заявлених вимог слід відмовити,оскільки вони не ґрунтуються на законі і є результатом неправильного тлумачення чинного законодавства відповідачами, які у своїх доводах самі посилаються на ту обставину, що слід оплачувати отримані послуги щомісячно та в межах фактичних показів водоміру ,в той же час фактично здійснюють її на свій розсуд, що підтверджують квитанції про оплату .
Даючи оцінку доводам відповідача ОСОБА_2 щодо методичних рекомендацій №261 від 25.05.2006 року затверджених розпорядженням голови облдержадміністрації суд зазначає, що вони не протирічать чинному законодавству,а напроти підтверджують у п.3 необхідність повідомлення мешканцями квартир інформації за поточний місяць про обсяги спожитої води шляхом відображення показників індивідуальних засобів обліку у документах ,які надаються на оплату послуг ,що не здійснювалось відповідачами. (а.с.78).
Що стосується зобовязання позивача перевірки засобів обліку не менше 1 разу на місяць , то суд зазначає, що дане положення є рекомендацією для позивача ,а не встановленим законом обовязком. Окрім того методичні рекомендації є під нормативним актом ,тому у даному випадку слід керуватися Законом України Про житлово-комунальні послуги та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 ,які передбачають , що показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.
Суд також зазначає, що відповідач ОСОБА_2 вибірково тлумачить вказані методичні рекомендації ,в той час як слід їх враховувати у повному обсязі,що і призвело до неправильного тлумачення ним закону, з чим суд не може погодитися..
Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органів Державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
ОСОБА_2 також просив суд винести окрему ухвалу на адресу КП Бахмут-Водаз метою покарання керівників цього підприємства до прокуратури області з пропозицією провести детальну перевірку по усим пільговикам . Суд вважає, що у цій частині позову також слід відмовити ,оскільки такий спосіб захисту прав та інтересів не передбачений у ст.16 ЦК України,бо реагування окремими ухвалами є прерогативою суду і не може бути заявлене у вигляді позовної вимоги.
Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Враховуючи ,що відповідач ОСОБА_2 07.11.2011 року він же позивач за зустрічним позовом подав до суду знову письмові тези (а.с.354) у яких уточнив, що він наполягає на таких своїх позовних вимогах : анулювати незаконно нарахований йому КП Бахмут-Вода борг в розмірі 398 грн.71 коп. та стягнути з КП Бахмут-Вода на його користь переплату у сумі 215 грн.50 коп. суд вважає, що у задоволенні цих вимог слід відмовити,а інші вимоги ним не заявлені.
З урахуванням тієї обставини, що відповідач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 є пільговиками і повинні бути звільнені від сплати судових витрат , суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідачки ОСОБА_4
Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду , повязаного з потребою у наведені доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.
Керуючись ст. ст.3,7,8,14,110, 119, 130, 169, 174, 208-218, 224 ЦПК України,ст.ст.67,68 ЖК України,ЗУ Про захист прав споживачів,З У " Про житлово-комунальні послуги"; ЗУ " Про внесення змін до Закону України " Про метрологію та метрологічну діяльність" від 15.06.2004 р. № 1765 -1У ; ЗУ " Про захист прав споживачів"; Наказом Держкомітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 р. "Про затвердження правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України"; "Положенням щодо упровадження будинкових і квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води і теплової енергії, їх технічного обслуговування, ремонту, повірці в особистому житловому фонді" , затв. розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації від 18.02.2003 р. № 76 , суд -
Позовні вимоги Комунального підприємства Бахмут-Водадо ОСОБА_2 ,ОСОБА_3,ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості по сплаті за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Бахмут-Вода 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення та витрати по судовому збору у дохід держави у розмірі 51 грн.
У задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства Бахмут-Вода про анулювання суми заборгованості та стягнення суми переплати за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню - відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів .
Суддя: О.П.Харченко
Головуючий суддя О. П.Харченко