Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2-305/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2011 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Гезели Л.Р.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Машівського РВ УМВС України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

в с т а н о в и в :

у липні 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку розташованого в с. Селещина, вул. Чапаєва, 13, Машівського району в якому зареєстровані його колишня дружина, відповідач-1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2010 року відповідачка з ним не проживає, не спілкується, добровільно виселилася з будинку, а 29.10.2010р. шлюб між ними розірвано. У звязку з наведеним, на підставі ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 391 ЦК України позивач просить визнати відповідача-1 такою, що втратила право користування житловим будинком по вул. Чапаєва, 13, в с. Селещина, зобовязати відповідача-2 зняти її з реєстраційного обліку та стягнути з неї судові витрати.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити, відповідач-1 позов визнала частково, погоджується з тим, що втратила право користування житлом, натомість заперечує проти зняття її з реєстраційного обліку, так як їй ніде прописатися, від поданих письмових заперечень відмовилася. Представник відповідача-2 в засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач є власником житлового будинку № 13 розташованого по вул. Чапаєва в с. Селещина Машівського району Полтавської області, що підтверджується договором дарування від 09.07.2003р. ( а.с. 6 ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно довідки Селещинської сільської ради від 21.07.2011р. у зазначеному будинку разом з позивачем зареєстровані ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 5 ).

З рішення Машівського районного суду від 29.10.2010р. вбачається, що позивач та відповідач-1 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 31.07.1999р. по 29.10.2010р. (а.с. 7 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Таким чином, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Виходячи з зазначених положень закону, суд вважає, що посилання позивача про застосування до вказаних правовідносин ст. ст. 71, 72, 107 Житлового кодексу України є безпідставним, оскільки спір виник з приводу проживання у житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, а тому до цих правовідносин слід застосувати положення ст. 405 ЦК України.

Сторонами не заперечується, що відповідач-1 не проживає в належному позивачеві будинку по вул. Чапаєва, 13 в с. Селещина з середини вересня 2010 року.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем-1 позову в частині того, що вона втратила право користування зазначеним житлом суперечить закону.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що оскільки на час звернення до суду пройшло менше року з того часу як відповідач-1 не проживає в належному позивачеві будинку по вул. Чапаєва, 13 в с. Селещина, а саме з середини вересня 2010 року, а тому у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з зазначеним позовом, оскільки за нормою ст. 405 ЦК України право такого звернення він набуде лише після того, як відповідачка не проживатиме у належному йому будинку більше 1 року і як наслідок права вимоги про знаття її з реєстраційного обліку. Посилання його ж на застосування норм ст. ст. 71, 72, 107 Житлового кодексу України судом визнані безпідставними, оскільки вони застосовуються до правовідносин щодо проживання у будинках державного та громадського житлового фонду.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 107 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Машівського РВ УМВС України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: ( підпис )

Копія вірна:

Суддя Машівського районного суду С.В. Кравець