Справа № 2-9060/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2011
року
Жовтневи
й районний суд м. Дніпропетровська

у складі:           головуючого судді
–Башмакова Є.А.

при секретарі –Куляба Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору дарування
дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2011 року позивач звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про визнання договору дарування
дійсним та визнання права власності.

Позивач у позовній заяві та
представник позивача у судовому
засіданні в обґрунтування своїх
позовних вимог, посилалась на те, що 08
вересня 2010 року між нею та відповідачем
був укладений простий письмовий
договір дарування нерухомого майна, а
саме квартири АДРЕСА_1, згідно п. 1 якого
остання передає, а позивач приймає в
дар зазначену квартиру, однак, сторони
у передбачений договором строк
нотаріально договір дарування не
посвідчили, оскільки відповідач не
зареєстрував належним чином своє право
власності на квартиру та не отримав на
неї правовстановлюючого документа й
технічної документації, тому позивач
звернулась до суду з позовом, в якому
просить визнати договір дарування від
08 вересня 2010 року дійсним та визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1, що складається з трьох
житлових кімнат житловою площею 35,40 кв.
м., коридору, кухні, двох комор,
вбиральні та ванної кімнати загальною
площею 50,80 кв. м.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав, на
їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог не
заперечував.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до наступного
висновку з таких підставах.

Судом встановлено, що 08 вересня 2010 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій
письмовій формі було укладено договір
дарування квартири АДРЕСА_1, відповідно
до положень п. 1 якого відповідач
передає (дарує), а позивач приймає в дар
вказану квартиру, дані обставини
підтверджуються наявною у матеріалах
справи копією відповідного договору.

У судовому засіданні встановлено, що на
момент укладення вищевказаного
договору дарування від 08 вересня 2010
року квартира АДРЕСА_1 належала
відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
03 травня 1995 року Першою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, що
підтверджується положеннями п. 1.2 цього
договору.

У відповідності до п. 1.1 договору
дарування квартира складається з трьох
житлових кімнат, житловою площею 35,40 кв.
м, коридору, кухні, двох комор,
вбиральні та ванної кімнати. Загальна
площа квартири становить 50,80 кв. м.

Пунктом 4 договору дарування від 08
вересня 2010 року сторони
зобов’язуються з’явитися у Першу
дніпропетровську державну нотаріальну
контору (м. Дніпропетровськ, вул.
Дзержинського, 19/21) у строк до 10 жовтня
2010 року для нотаріального посвідчення
цього договору дарування.

Судом було з’ясовано, що проведення
реєстрації права власності
відповідача на квартиру АДРЕСА_2
відбулося лише 30 грудня 2010 року, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав, виданим КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної
інвентаризації»Дніпропетровської
обласної ради за № 28560201, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого та виданого КП
«Дніпропетровське МБТІ»за замовленням
відповідача ОСОБА_2 станом на 01 грудня
2010 року (інвентаризаційна справа №12896)
квартира № 65 в житловому будинку № 10А
літ. А-5 по вул. Гоголя у м.
Дніпропетровську складається з
наступних приміщень: коридор 1 площею 4,9
кв. м., кладова 2 площею 0,4 кв. м., кладова 3
площею 0,4 кв. м., туалет 4 площею 1,0 кв. м.,
ванна 5 площею 2,3 кв. м., кухня 6 площею 6,4
кв. м., житлова 7 площею 8,0 кв. м., житлова 8
площею 15,5 кв. м.. житлова 9 площею 11,9 кв.
м., балкон І площею 0,8 кв. м.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України (ЦК).

Згідно із ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

В силу ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України
визначено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 722 ЦК України
право власності на дарунок виникає з
моменту його прийняття.

Частиною 4 ст. 722 ЦК України передбачено,
що прийняття обдарованим документів,
які посвідчують право власності на річ,
інших документів, які посвідчують
належність дарувальникові предмета
договору, або символів речі (ключів,
макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно зі ст. 719 ЦК України договір
дарування нерухомої речі укладається у
письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню.

При цьому, в силу положень ч. 2 ст. 220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У такому випадку наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
підписаним сторонами договором
дарування нерухомого майна від 08
вересня 2010 року та актом
приймання-передачі нерухомого майна
від 08 вересня 2010 року.

Окрім того, у судовому засіданні
з’ясовано, що позивач належним чином
та у повному обсязі виконав умови
договору, прийнявши дарунок, що не
заперечується відповідачем.
Підтвердженням факту передачі
нерухомого майна –квартири, що
розташована за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Гоголя, 10а/65 є
складений акт приймання-передачі майна
від 08 вересня 2010 року, підписаний обома
сторонами та який свідчить про
відсутність взаємних претензій
будь-якого характеру у сторін.

Зі змісту ст. 719 ЦК України випливає, що
вимога щодо нотаріального оформлення
договорів дарування є обов’язковою,
тому позивач позбавлений можливості
зареєструвати право власності на
предмет договору дарування, що не був
нотаріально оформлений згідно з
вимогами чинного законодавства
України.

Оцінюючі усі докази, які було
досліджено судом у процесі судового
засідання в їх сукупності, виходячи з
того, що у судовому засіданні знайшов
підтвердження факт часткового
виконання договору дарування від 08
вересня 2010 року, а також те, що сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
цього договору, враховуючи відсутність
взаємних претензій у сторін з приводу
згаданих договірних зобов’язань,
приймаючи до уваги, що норма
матеріального закону стосовно
обов’язкового нотаріального
посвідчення договорів дарування є
імперативною, а в силу об’єктивних
причин сторони ухилилися від його
нотаріального посвідчення відповідно
до вимог чинного законодавства, що
позбавляє можливості позивача
зареєструвати право власності на
предмет договору дарування, суд вважає
за можливе задовольнити позовні вимоги
по даній справі, тим самим визнавши
дійсним договір дарування від 08
вересня 2010 року, укладений між
сторонами, та відповідно визнавши за
позивачем право власності на квартиру
АДРЕСА_1, що складається з трьох
житлових кімнат житловою площею 35,40 кв.
м., коридору, кухні, двох комор,
вбиральні та ванної кімнати загальною
площею 50,80 кв. м.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 220, 316, 328, 719, 722 ЦК України ст.ст.
10, 11, 60, 212, 213, 215, 224, 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати договір дарування від 08
вересня 2010 року, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, що складається з
трьох житлових кімнат житловою площею
35,40 кв. м., коридору, кухні, двох комор,
вбиральні та ванної кімнати загальною
площею 50,80 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Є.А.
Башмаков