РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2011 р.

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого судді Леньо
С.І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_8А.) до
ОСОБА_2, третя особа ЛКП «За замком»про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням , -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7
(в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_8А.)
звернулись до суду з позовом, в якому
просять визнати відповідача ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням –будинком № 42 по
вул. Метлинського у м. Львові.

В обгрунтування своїх вимог
покликаються на те, що позивач ОСОБА_7 з
18.11.2004 р. по 15.04.2010 р. перебувала у шлюбі з
відповідачем, від якого 09.12.2004 р. у них
народився син ОСОБА_8 Під час спільного
життя вони проживали у будинку її
матері ОСОБА_4 по вул. Метлинського, 42 у
м. Львові. З січня 2010 р. відповідач не
проживає та не несе витрат на утримання
вказаного будинку, що підтверджується
актами, складеними працівниками ЛКП
«За Замком»за участю сусідів. У
зв’язку з наведеним, в порядку ст.ст.
71,72 ЖК України, просять визнати
відповідача втратившим право на
користування будинком по вул.
Метлинського, 42 у м. Львові як такого,
що був відсутній по вказаному місцю
проживання без поважних причин понад
шість місяців.

У судовому засіданні представник
позивачів ОСОБА_1, що діє згідно
доручення від 20.01.2011 р., підтримала
позов повністю та надала аналогічні
пояснення.

Відповідач у судовому засіданні
заперечив проти задоволення позовних
вимог та пояснив, що після укладення
шлюбу з ОСОБА_7 продав свою квартиру по
вул. Науковій, 93/76 у м. Львові. Отримані
від цього кошти вклав у реконструкцію
та ремонт житлового будинку по вул.
Метлинського, 42 у м. Львові, де
добудував другий поверх та планував
там проживати разом з свою сім»єю.
Проте з січня 2010 р. між ним та ОСОБА_7
почали виникати конфлікти, тому він за
їх спільним рішенням тимчасово
переїхав проживати до своєї матері.
Однак, стосунки між сторонами не
налагодилися, йому почали чинити
перешкоди у спілкуванні з дитиною та не
допускали до спірного житла, ключів від
вхідних дверей у нього не було. З
ініціативи позивача 31.03.2010 року шлюб
між ними було розірвано. Також вказав,
що звернувся до суду з позовом про
визнання за ним права спільної
часткової власності у спірному
житловому будинку.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє
згідно довіреності від 25.01.2011 р., у
судовому засіданні заперечила позовні
вимоги, надала аналогічні пояснення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
наявні у справі докази, суд приходить
до висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 та
відповідач ОСОБА_2 одружились 18.11.2004 р.,
що стверджується копією свідоцтва про
шлюб (а.с.12), а 31.03.2010 р. розірвали шлюб
відповідно до рішення Личаківського
районного суду м. Львова (а.с.65) та
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13).
Від даного шлюбу у сторін, як
вбачається з копії свідоцтва про
народження, ( а.с.11) 09.12.2004 р. народився
син ОСОБА_8

Відповідно до копії реєстраційного
посвідчення (а.с.5), свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
15.03.2011 р. (а.с.46), копії державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії № 520855 від 29.01.2009 р. (а.с.45) будинок
по вул. Метлинського, 42 у м. Львові
належить на праві приватної власності
позивачу ОСОБА_4 –матері ОСОБА_7 Інші
сторони по справі відповідно до
довідки з місця проживання про склад
сім»ї та прописку від 21.08.2010 р. (а.с.6)
лише зареєстровані за вказаною
адресою. Зокрема, відповідач (колишній
зять ОСОБА_5С.) зареєстрований з 08.04.2008
року.

Актами ЛКП «За Замком»від 02.06.2010 р.
(а.с.14), від 16.07.2010 р. (а.с.15), від 18.08.2010 р.
(а.с.16) та від 16.12.2010 р. (а.с.34)
стверджується факт не проживання
відповідача по вул. Метлинського, 42 у м.
Львові. Згідно довідки даного
комунального підприємства від 18.12.2010 р.
(а.с.32) та листа Личаківського РВ ЛМУ
УМВСУ у Львівській області від 25.01.2011 р.
( а.с.33) ОСОБА_2 не звертався до них з
заявами про перешкоджання йому в
доступі до спірного житлового
приміщенням.

Статтею 71 ЖК України встановлено, що
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Проте дана норма закону, на яку
покликаються позивачі як на підставу
своїх вимог, стосується лише
правовідносин між наймачем житлового
приміщення та членами його сім»ї та
регулює питання користування жилими
приміщеннями в будинках державного і
громадського житлового фонду (глава 2),
а відповідно не може бути застосована
до правовідносин, які виникли між
сторонами.

При дослідженні доказів по справі
судом встановлено, що спірний будинок
по вул. Метлинського, 42 у м. Львові не
належить до державного житлового
фонду, а перебуває у приватній
власності позивача ОСОБА_4 Відтак,
відповідно до ст. 156 ЖК України
відповідач вселився та був
зареєстрований за спірною адресою як
член сім»ї, а не як наймач чи тимчасовий
мешканець. Питання користування жилими
приміщеннями в будинках приватного
житлового фонду врегульовані главою 6
ЖК України. Також право на захист
приватної власності регулюється
нормами цивільного законодавства.
Зокрема, ч.2 ст. 405 ЦК України
встановлено, що член сім"ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім"ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом. Разом з тим, в ході
розгляду справи позивачі у
встановленому законом порядку не
змінювали підстав позовних вимог.

З огляду на викладене, розглядаючи
спір в межах заявлених вимог згідно ст.
11 ЦПК України, суд не вбачає правових
підстав передбачених ст.ст. 71,72 ЖК
України для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК
України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71,72, 156
ЖК України, суд,-

в и р
і ш и в:

В позові ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
(в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_8А.) до
ОСОБА_2, третя особа ЛКП «За замком»про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
–відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст.ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:
Леньо С. І.