АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-1281/2011р. Головуючий 1-ї інстанції Прошутя І.Д.
Категорія: угоди Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль Г.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

за участю секретаря Щегельського Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 13635грн., що складає суму гонорару за надані експертно-консультативні послуги, моральну шкоду в розмірі 5000грн., судові витрати на загальну суму 174грн.85коп.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 24 жовтня 2006 року до неї як спеціаліста-консультанта з продажу нерухомого майна звернулася відповідач разом зі своїм чоловіком. Вони просили продати їх двокімнатну квартиру, а взамін придбати трикімнатну квартиру. У цей же день між позивачем і відповідачем був укладений договір на виключне право спеціаліста-консультанта на пошук потенціальних покупців 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 та в якості особливих умов договору було передбачено купівля трикімнатної квартири зі скидкою. 08 листопада 2006 року між нею і ОСОБА_1 був укладений договір на інформаційно-консультативне обслуговування, предметом якого є надання експертом від імені та за дорученням замовника послуг по вивченню ринку нерухомості та надання інформації про продаж обєктів нерухомості (на підставі банку даних ТОВ „ХІАН) для придбання у власність, з вказівкою інтересующих характеристик. Виконуючи свої професійні обовязки, вона в інтересах ОСОБА_1 провела значний обсяг роботи, яка продовжувалася включно до 14.11.2006року, тобто до того моменту коли між покупцем ОСОБА_1 і продавцем ОСОБА_3 був укладений договір про зобовязання укласти договір купівлі-продажу. 01 грудня 2006 року між цими особами було укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири №114 у будинку №92 по пр-кту Гагаріна в м. Харкові. У звязку з укладанням цього договору, вона попросила відповідача сплатити її послуги в сумі 13635грн., що в еквіваленті складало 2700дол.США, тобто 5% (відсотків) від суми продажу квартири 54000дол. США. Але у добровільному порядку сплатити вказану суму ОСОБА_1 відмовилася, тому з цим позовом позивач змушена звернутися до суду.

При розгляді справа позивач доповнила позов вимогами про стягнення: витрат на правову допомогу 1280грн., збитків (банківські витрати) в сумі 13грн., штрафу 2500грн., індексу інфляції 872грн.65коп., 3% (відсотків) річних за порушення зобовязань - 340грн.69коп., компенсацію за явку до суду у звязку з відривом від звичайного роду діяльності.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, подала на нього письмові заперечення, в яких виклала свої доводи та обґрунтування. При цьому посилається на те, що відповідно до п.7 договору від 08.11.2006р. ОСОБА_2 надавала їй на огляд декілька квартир, які знаходилися - на вул. Танкопія, пр-кт Гагаріна, вул. Плеханівська. В тексті договору, а саме в п.3 зазначено, що вартість послуг експерта становить 5% (процентів) від ринкової вартості квартири еквівалентній 54000доларів США. Ці умови договору були дописані позивачем самостійно, своєю власною рукою після підписання основного тексту договору. Про існування цього пункту договору із зазначенням чіткої суми за конкретну квартиру їй відомо не було і в договорі свій підпис вона не ставила. Окрім того, вона разом з чоловіком систематично купували рекламні видання щодо купівлі-продажу квартир. Так, в журналі „Премєр дайджест за №247 (3093) від 23 жовтня 2006 року вони знайшли оголошення щодо продажу 3-х кімнатної квартири на зупинці вул. Державінська. За зазначеним в оголошенні телефоном вони спілкувалися безпосередньо з хазяїном квартири, яку потім у нього й придбали. Квартиру №114 у будинку №92 по пр-кту Гагаріна в м. Харкові вона з ОСОБА_2 ніколи не оглядала й не підписувала оглядового акту.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення позову, з підстав вказаних у письмових запереченнях.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму за договором 13635грн., судовий збір 144грн.85коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в позові, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Зокрема вказує, що судом необґрунтовано відмовлено у проведенні судово-почеркознавчої експертизи, яка б спростувала її підпис у розділу 7 в графі під №2 таблиці огляду нерухомості в договорі про надання інформаційно-консультативних послуг від 08 листопада 2006 року, а саме щодо огляду квартири №114 у будинку №92 по пр-кту Гагаріна м. Харкова. Крім того, судом у порушенні вимог п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України безпідставно відмовлено у задоволенні заяви від 16.09.2010року про зупинення провадження у цій справі до розгляду в Орджонікідзевському районному суду м. Харкова її позову до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору про надання інформаційно-консультативних послуг від 08.11.2006року недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідача на користь позивача вартість консультативних послуг в розмірі 5% (процентів) від ринкової вартості квартири і судові витрати, суд дійшов правомірного висновку, що ОСОБА_1 не виконані взяті на себе зобовязання за договором від 08.11.2011року.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У ст.509 ЦК України визначено поняття зобовязання та підстави його виникнення.

Зобовязанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобовязується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_2 є субєктом підприємницької діяльності (а.с.6 - свідоцтво про державну реєстрацію №067979 від 28.09.2006р.), вона надає консультативні послуги населенню в сфері рієлторської діяльності, являючись експертом ТОВ „Харківського інвестиційного агентства нерухомості (агентська угода №12 від 20 жовтня 2006 року - а.с.7).

24 жовтня 2006 року до ОСОБА_2, як спеціаліста-консультанта з продажу нерухомості, звернулася ОСОБА_1, яка мала намір продати свою двокімнатну квартиру, а натомість придбати трикімнатну квартиру. У цей же день між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір на виключне право спеціаліста-консультанта на пошук потенціальних покупців двокімнатної квартири АДРЕСА_1, а в якості особових умов даним договором передбачено придбання трикімнатної квартири зі скидкою.

Пізніше, 08 листопада 2006 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір на інформаційно-консультативне обслуговування, а саме від імені та за дорученням заказника послуг вивчення експертом ринку нерухомості і надання інформації про продаж обєктів нерухомості (на підставі банку даних ВАТ „ХІАН) для придбання у власність з визначеними характеристиками: район ОСОБА_6, станція метро „Масельського, вул. Державінська; орієнтирна вартість квартири в 55 000у.е; середній поверх. У п.3.1 договору сторонами оговорена вартість послуг експерта, яка визначена у 5% (процентів) від ринкової вартості еквівалентній 54000дол. США (а.с.8).

Із таблиці огляду нерухомості, яка є невідємною частиною договору від 08.11.2006року, вбачається, що ОСОБА_1 надавалося на огляд три обєкта нерухомості, в тому числі квартира №114 у будинку №92 по пр-кту Гагаріна в м. Харкові, яка у подальшому за договором купівлі-продажу від 01.12.2006року була нею придбана у ОСОБА_7 за 272700,00грн., що згідно курсу НацБанку України на день укладання договору еквівалентно 54000доларів США (а.с.8- зворотна сторона та а.с.11).

У ст.526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 вказувала на те, що на день укладання договору купівлі-продажу спірної квартири на 01.12.2006року курс долара США по відношенню до гривни України складав: 1дол.США = 5,05грн. Вищеназвана квартира була продана за 54000дол.США, а тому вартість консультативних послуг у вигляді 5% (процентів) від цієї суми становить 2700дол.США або 13635грн. України (2700дол. х 5,05грн.).

Понесені позивачем судові витрати також підтверджено відповідними квитанціями (а.с.2-3).

Отже, вирішуючи спір, суд повно та всебічно дослідив обставини по справі, дав належну оцінку наданим доказам, правильно визначив правовідносини які виникли між сторонами і закон, що їх регулює.

Той факт, що в журналі „Премєр дайджест за №247 (3093) від 23 жовтня 2006 року є оголошення про продаж 3-х кімнатної на зупинці по вул. Державінська в м. Харкові, не спростовує обставин надання цієї ж квартири для огляду відповідачці.

Надуманими та безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд в обовязковому порядку повинен був призначити по даній справі судово-почеркознавчу експертизу. Згідно положень ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступень ушкодження здоровя; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Ця справа до переліку вищезазначених категорій справ не входить, а тому підстав для обовязкового призначення експертизи у суду не було. Більш того, ніщо не заважало ОСОБА_1 заявити таке клопотання у суді апеляційної інстанції, однак вона, будучи апелянтом, не скористалася своїм правом, т.я. на виклики у судове засідання не зявлялася під різними приводами.

Доводи апелянта ОСОБА_1 стосовно того, що суд, на її думку, необґрунтовано відмовив їй у зупиненні провадження по цій справі до розгляду іншої справи за її позовом, не є підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також суттєвими не являються, висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -