Справа №2043/2011 Головуючий у І інстанції Зінченко О.М.
Категорія 29 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

4 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

при секретарі: Вішик О. Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2010 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнив і доповнив та просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 15 906,69грн., матеріальні збитки, пов'язані із втратою заробітку внаслідок інвалідності та втрати працездатності в розмірі 69 563,95грн., моральну шкоду в розмірі 145 120грн., зобов'язати відповідача виплачувати позивачу щомісячно втрачений заробіток у розмірі 1544,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 2 липня 2005 року із вини ОСОБА_2, який скоїв злочин, передбачений ст..286 ч.2 КК України, позивачу було завдано тяжкі тілесні ушкодження і заподіяно матеріальну шкоду, яка складається із вартості ліків та медикаментів в сумі 3685грн, вартості пластини для краніопластики в сумі 2152грн., вартості пошкодженого майна -телефона на суму 689грн., велосипеда на суму 1100грн., годинника на суму 439грн., іншого майна на суму 300грн., всього в сумі 8365грн, яка з врахуванням індексації становить 15 906,69 грн. Заподіяння моральної шкоди мотивував моральними переживаннями, пов'язаними із отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок чого він втратив працездатність, роботу, вимушеними змінами у його житті.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 грудня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 12 667грн., моральну шкоду в розмірі 20 000грн. і судові витрати з надання правової допомоги в сумі 2060,91грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити частково в сумі 5837грн., посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суду приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 12 667грн., суд виходив із письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження завдання матеріальної шкоди в зазначеному розмірі.

Проте погодитись із вказаними висновками не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи і не узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що 2 липня 2005 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_3, заподіявши йому в результаті тяжкі тілесні ушкодження.

26.12.2007 року вироком Обухівського районного суду ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Київської області від 19.03.2008 року вирок Обухівського районного суду від 26.12.2007 року щодо ОСОБА_2 скасовано із звільненням його від кримінальної відповідальності відповідно до Закону України «Про амністію».

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено і підтверджується матеріалами справи, що винними діями відповідача позивачу завдано матеріальну шкоду, яка складається із витрат на придбання ліків в сумі 3685грн., витрат на придбання краніопластики для проведення операції в сумі 2152грн., вартості пошкодженого при скоєнні злочину відповідачем особистого майна ОСОБА_3 - телефона в сумі 689грн., годинника в сумі 439грн., велосипеда в сумі 1100грн., а всього на суму 8065грн.

Відповідач відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України не довів відсутність своєї вини в заподіянні шкоди позивачу.

Визначений судом першої інстанції розмір матеріальної шкоди 12667грн. не ґрунтується матеріалах справи і доказах, наданих позивачем.

До правовідносин, які регулюють відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, не підлягають застосуванню положення ЦК України щодо стягнення боргу у вигляді матеріальної шкоди з врахуванням індексу інфляції.

Оскільки при апеляційному розгляді встановлено, що суд першої інстанції в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду відповідно до ст.309 ЦПК України необхідно змінити і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 8065грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що пошкоджені при скоєнні дорожно-транспортної пригоди речі позивача: телефон, годинник і велосипед були не новими, мали певний ступінь зношення не заслуговують на увагу, оскільки розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначено відповідно до доказів, наданих позивачем, про реальну вартість втраченого майна на момент розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 грудня 2009 року в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 8065грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді