Справа № 2-30/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2011 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

при секретарі Корюковець П.Д.

з участю позивача ОСОБА_1

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області спpаву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування сплаченої суми по кредитному договору,

В С Т А H О В И В:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування сплаченої суми по кредитному договору. Свій позов мотивує тим, що 21.08.2008 року між Менським відділенням № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 571 на 36 місяців зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 20 серпня 2011 року. Згідно п. 2.1 кредитного договору, виконання позичальником зобовязань було забезпечено договором поруки № 474/2 від 21 серпня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_1 зобовязався перед Менським відділенням № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України»солідарно в повному обсязі відповідати за виконання боржником своїх зобовязань. Однак, під час дії вказаного договору ОСОБА_2 стала порушувати умови кредитного договору № 571 від 21.08.2008 року з приводу повернення суми кредиту та сплати відсотків за його користування. В звязку з цим, рішенням Менського районного суду від 23.06.2010 року було задоволено позов прокурора Менського району поданий в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України»до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору, та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмір 11 539, 23 грн. Під час примусового виконання рішення Менського районного суду по виконавчому провадженню № 20625677, позивачем було відшкодовано заборгованість перед Менським відділенням № 3061 в сумі 4830,00 грн. Добровільно відшкодувати вказаний борг відповідачка відмовляється, тому позивач за захистом своїх прав змушений звернутись до суду та просить стягнути з ОСОБА_2В, на його користь суму боргу та понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, клопотань про розгляд справи тільки з її участю до суду не надходило.

За таких обставин справу розглянуто без участі відповідачки, за наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Вiдповiдно до ч.ч. 2, 3 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. ДО кожного з кількох поручителів, які виконали зобовязання, забезпечене порукою, переходять права кредиторів у розмірі частини обовязку, що виконана ним.

При цьому, обсяг прав кредитора, що переходять до поручителя, відповідають обсягу вдоволених поручителем вимог кредитора по основному зобовязанню. Якщо зобовязання було забезпечено декількома різними поручителями, то кожний з них одержує право зворотної вимоги до боржника в розмірі сплаченої ним суми.

Як слідує з матеріалів справи, 21.08.2008 року між Менським відділенням № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 571 на 36 місяців зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 20 серпня 2011 року (а.с.5-7).

Крім цього, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 571 від 21.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_1, було укладено договір поруки (а.с.8), який згідно умов договору виступив гарантом перед Банком за виконання зобовязань, як в цілому, так і будь-якої частини, які виникають з умов кредитного договору та прийняв на себе обовязок солідарно відповідати перед Банком за виконання зобовязань позичальника, що витікають з кредитного договору.

Рішенням Менського районного суду від 23 червня 2010 року було задоволено позов прокурора Менського району поданий в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України»до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору, та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмір 11 539, 23 грн.

Під час примусового виконання рішення Менського районного суду по виконавчому провадженню № 20625677 (а.с.9), позивачем було відшкодовано заборгованість перед Менським відділенням № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України»в сумі 4830,00 грн., що

За таких обставин, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми по кредитному договору в розмірі 4830, 00 грн.

Судовий збір за подачу заяви до суду та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, ч. 2, 3 ст. 556 ЦК України, ст.ст. 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування сплаченої суми по кредитному договору - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жительки м. Мена, вул. І.Франка, 8) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_3) 4830 (чотири тисячі вісімсот тридцять) гривень в рахунок відшкодування сплаченої суми по кредитному договору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Менського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя Т.Г.Сова