Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

суддів Матюшенка І.В., Косигіної Л.М.,

з участю секретарів Журавської О.П., Порохня М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2011 року по цивільній справі за позовом Несолонської сільської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

' встановила:

У лютому 2011 року Несолонська сільська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та в обгрунтування вимог зазначила, що остання працювала в сільраді на посаді головного бухгалтера з 01.04.2006 року по 01.09.2008 року. За вказаний період нею безпідставно були нараховані та отримані матеріальна допомога, премії, відпускні та надбавки в сумі 4416,14 грн. Позивач просив стягнути вказану суму.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2011 року позов задоволено частково на суму 1428,02 грн. в межах середньомісячного заробітку.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповне з»ясування обставин.

Вислухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач працювала в сільраді на посаді головного бухгалтера з 01.04.2006 року по 01.09.2008 року. З нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність.

За вказаний період нею було безпідставно нараховано та отримано виплати на суму 4416,14 грн., що стверджується актом ревізії КРУ.

У відповідності до положень ст. 133 КЗпП України, обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку визначаючи межі матеріальної відповідальності відповідача.

Проте судом невірно був визначений розмір середнього заробітку.

Згідно довідки позивача, заробітна плата відповідача за два останні місяці роботи - липень-серпень 2008 року становила по 1045,35 грн., а тому сума стягнення підлягає зміні.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 309 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2011 року в частині розміру стягнення змінити, зменшивши суму стягнення з 1428.02 грн. до 1045,35 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді