Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

суддів Широкової Л.В., ПавицькоїТ.М.,

з участю секретаря Пюра Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат «Кварцит» на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 березня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат «Кварцит» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановила:

В липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що він працював у відповідача до 31.05.2010 року та звільнився за власним бажанням. При звільненні відповідач з ним не розрахувався та заборгував 1200 грн. 60 коп. заробітної плати. Просив стягнути вказану заборгованість та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, витрати по оплаті допомоги адвоката.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 16 березня 2011 року позов задоволено частково: стягнуто вказану заборгованість по заробітній платі та 9568 грн. 24 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, в решті вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що в рахунок заборгованості по зарплаті позивачу була відпущена продукція підприємства.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, шо належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у ці строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач працював у відповідача до 31.05.2010 року та був звільнений за власним бажанням. На момент звільнення позивача у відповідача існувала заборгованість щодо виплати належних позивачу сум при розрахунку в розмірі 3929 грн. 08 коп.

08 червня 2010 року та 15 червня 2010 року позивачу роботодавцем на картковий рахунок було зараховано відповідно 165 грн. 56 коп. та 2728 грн. 48 коп. 31 травня 2010 року позивачем була подана заява про отримання в рахунок зарплати продукції на суму 1200 грн. 60 коп.

В той же день ним була отримана видаткова накладна № РН-0000583 на відпуск зазначеної продукції.

Таким чином ОСОБА_1 фактично уклав договір купівлі-продажу.

Оскільки позивач звернувся з заявою про отримання продукції, саме він був ініціатором зазначеної цивільно-правової угоди, тому колегія суддів приходить до висновку, що позивач шляхом вільного волевиявлення розпорядився належною йому частиною заробітної плати, а тому у відповідача не було підстав для виплати йому коштів на суму отриманого товару, атому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Так як заробітна плата позивачу була виплачена при звільненні не своєчасно, остаточний розрахунок з позивачем проведено 15.06.2010 року, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, згідно з наступним розрахунком.

Середньомісячна заробітна плата позивача становить 1077,01 грн (1332,71 грн. в квітні 2001 року + 821,30 грн. в травні 2010 року/2 місяці).

Середньоденний заробіток становить 58,21 грн. ( 1332,71 грн. + 821,30 грн / (21 робочий день в квітні + 16 робочих днів в травні).

Час затримки розрахунку при звільненні з моменту звільнення з 31.05.2010 року по час остаточного розрахунку - 15.06.2010 року становить 10 робочих днів.

Тому до виплати належить 58,21 грн. середньоденного заробітку х 10 днів = 582,10 грн.

Оскільки рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, колегія судців приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати та постановити нове про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

і

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Овруцький гірничо - збагачувальний комбінат «Кварцит» задовільнити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 березня 2011 року скасувати, ухваливши нове, яким позов ОСОБА_1 задовільнити частково, стягнути з ВАТ «Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат «Кварцит» на користь ОСОБА_1 582 грн. 10 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ВАТ «Овруцький гірничо-збагачувальний комбінат «Кварцит» на користь держави 51 гривню держмита та на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення для Овруцького районного суду Житомирської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: