Справа № 2-690/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" березня 2011 р.Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

про секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 в його користь 4300 грн. боргу, 1500 грн. моральної шкоди та понесені нею судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 вересня 2009 року до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням позичити кошти в сумі 4300 грн., на що він погодився, та цього ж дня він передав йому кошти в розмірі 4300 грн., який взамін написав власноручно розписку, в якій зазначив про те, що отримав у нього грошову суму 4300 грн. та зобовязався повернути позичену суму до 01.02.2010 року.

В грудні 2010 року він звернувся до ОСОБА_2 з вимогою повернути позичені кошти, однак він повідомив, що на даний час не має коштів для повернення. Після цього він знову неодноразово звертався до нього з проханням повернути кошти, які йому вкрай потрібні.

Однак ОСОБА_2 так і не повернув позичені кошти в термін зазначений в розписці. Така умисна протиправна поведінка ОСОБА_2 глибоко його вразила, і такий стан речей спричинив йому глибокі душевні переживання та страждання, що негативно відобразилося на його самопочутті та стані здоровя, а також вплинуло на звичні життєві стосунки.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи наведені вище обставини, в нього виникла необхідність звернутися в суд, за захистом своїх інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, послався на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити та провести заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, щоб справу слухати без його участі, у звязку із тимчасовою відсутністю, та можливим відрядженням за кордон.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Як вбачається з розписки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, 01.11.2009 року отримав суму у розмірі 4300 гривень у ОСОБА_1 і зобовязався повернути вказану суму до 01.02.2010 року включно.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Окрім того ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем позивачем гроші в сумі - 4300 гривень, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із керівних розяснень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 р. із внесеними змінами в якій сказано, що суд повинен зясувати, чим підтверджуються факти заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що причиною виникнення моральних страждань та переживань позивача виникли через неповернення ОСОБА_2 грошової суми яку він позичав, однак заявлена позивачем сума позову в цій частині не відповідає глибині понесених моральних страждань та переживань.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1049-1050, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4300 грн. боргу за договором позики, 300 гривень моральної шкоди та судові витрати в розмірі 186 грн., а всього разом 4786 грн. 00 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Крамар