Справа № 2-1418/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 травня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Романцові М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах доньки ОСОБА_4 до відповідача, і просила стягнути з нього додаткові витрати на повнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700 грн. щомісячно, оскільки донька є інвалідом ІІ групи, з 2009 року перебуває на обліку в психоневрологічному диспансерному відділенні міської лікарні №1 і потребує додаткової матеріальної допомоги, яку відповідач не надає.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказала на те, що 18 лютого 1993 року вона з відповідачем розлучилася. Від зазначеного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2009 року їх донька перебуває на обліку в психоневрологічному диспансерному відділенні міської лікарні №1 по психічному захворюванню, згідно висновку МСЕК від 02 грудня 2010 року ОСОБА_4 встановлена ІІ група інвалідності, у звязку з чим, донька потребує додаткової матеріальної допомоги для лікування, тому позивач вимушена звернутися до суду із вказаною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач, її представник адвокат ОСОБА_2, кожен окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що він з 05 вересня 2001 року знаходиться у шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім утримання його родини: дружини та дитини, він в добровільному порядку допомагає бувшій дружині ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Можливості сплачувати аліменти повнолітній доньці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, немає, оскільки вона вже повнолітня, та будучи інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, отримує допомогу від держави. Тому, просив відмовити в задоволенні позовної заяви.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст.185 СК України та розяснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У судовому засіданні встановлено, що 18 лютого 1993 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 був розірваний (арк.с.5).

Відповідач ОСОБА_3 доводиться батьком повнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про встановлення батьківства (арк.с.3-4).

18 травня 1996 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 (арк.с.46). Від цього шлюбу народилась донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.с.30), на утримання якої відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу шляхом поштових відправлень (арк.с.29). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано 23 липня 2001 року (арк.с.47).

05 вересня 2001 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_10 (арк.с.48). Від цього шлюбу є донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.с.31), з якими відповідач проживає до теперішнього часу за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Ст.Фронту, б.125 (арк.с.51).

Встановлено, що згідно довідки огляду МСЕК від 02 грудня 2010 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням з 02 грудня 2010 року по 01 грудня 2011 року, що підтверджується копією довідки МСЕК (арк.с.7).

Крім того, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи на обліку в ПНД з 2009 року і будучі інвалідом ІІ групи, потребує постійного медикаментозного лікування, що підтверджено відповідною довідкою психоневрологічного диспансерного відділення міської лікарні №1 від 15.12.2010 року (арк.с.42).

За таких обставин, суд встановив, що повнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує додаткових витрат, що полягають в постійному придбанні ліків; ці додаткові витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки дитина з 2009 року перебуває на обліку в психоневрологічному диспансерному відділенні міської лікарні №1 по психічному захворюванню, і є інвалідом ІІ групи, і зазначені додаткові витрати спрямовані на її медикаментозне лікування (підтримання належного стану дитини та можливості видужання).

При визначенні розміру участі одного із батьків у додаткових витратах, суд враховує обставини, які мають істотне значення та які підтверджено поданими, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, та з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, суду доказами.

Відповідно до норм ст. ст. 182, 184, 185 СК України, судом також було зясовано фактичне матеріальне становище сторін.

Так, позивач, працюючи оператором в КП «Павлоградтеплоенерго»і отримуючи невелику заробітну плату (арк.с.40), проживає з двома дітьми ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.51); дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як інвалід ІІ групи, отримує допомогу від держави (арк.с.43).

Стягуючи додаткові витрати на дитину, суд також враховує, що відповідач ОСОБА_3 є платоспроможнім, має постійну роботу та заробітну плату, працює у своєї мами в ПП «Коломієць», продавцем (арк.с.28), крім сплати аліментів у добровільному порядку на користь бувшої дружини ОСОБА_7 на утримання їх доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, інших утриманців немає, будь-якими хронічними захворюваннями не страждає, не є інвалідом будь-якої групи, а отже, може надавати додаткові витрати на утримання доньки ІІ групи інвалідності.

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно в залежності від причини, що зумовила додаткові витрати.

Якщо причина, що зумовила додаткові витрати є триваючою (тяжка хвороба, каліцтво тощо) витрати фінансуються наперед із зазначенням або без зазначення кінцевого терміну.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 28 лютого 2011 року (дати подання позовної заяви до суду) і до 01 грудня 2011 року (строку встановлення інвалідності), враховуючи можливість відповідача платити таку суму і потрібність позивача в отриманні додаткових витрат на дитину.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 51 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, а також на підставі ст. 81 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі у розмірі 120 грн. 00 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення по справі при зверненні до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. 185 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 81, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, працюючого продавцем в ПП «Коломієць», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 додаткові витрати на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда ІІ групи за загальним захворюванням у розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 28 лютого 2011 року і до 01 грудня 2011 року, в особі матері ОСОБА_1, допустивши по справі негайне виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету м.Павлограда Дніпропетровської області на р/р 0032 банк ГУДКУ в Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ МФО 805012 судовий збір в дохід держави в сумі 51 (пятдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету м.Павлограда Дніпропетровської області на р/р 0032 банк ГУДКУ в Дніпропетровській області МФО 805012 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в сумі 120 (сто двадцять) грн.

ОСОБА_1 від оплати витрат по справі звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачи апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_12