Ц.с. № 2-1577/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.2011 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Онищенко С.М.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Кредитпромбанкдо ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк, ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки , обгрунтувуючи своїх позовних вимог позивачем зазначалось, що між громадянином ОСОБА_4 та ПАТ "Кредитпромбанк" було укладено кредитний договір №49.31/56/07-Zn відповідно до якого Позивач надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 75 тисяч доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним Договором 15 травня 2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір №49.8/56/І182/07 згідно якого ОСОБА_4 передав в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору в частині повернення коштів, ПАТ "Кредитпромбанк" звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 07.12.2009 року позов задоволено вирішено стягнути заборгованість по кредитному Договору. В подальшому в ході виконавчого провадження по виконанню рішення про стягнення заборгованості позивачу стало відомо, що за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/2 частки двокімнатної квартири, загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.. Позивач зазначає, що право власності ОСОБА_5 на 1/2 частку квартири виникло на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.07.2007 року, пізніше ніж майно було передано в іпотеку банку, тому з врахуванням ст.23 ЗУ "Про іпотеку" іпотека є дійсною для ОСОБА_5 і остання несе всі обов'язки за таким договором у тому обсязі та умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки. Таким чином позивач вважає законними посилання на ст.589,590 ЦК України, що регулюють порядок та підстави звернення стягнення на предмет застави.

До початку розгляду спору по суті ОСОБА_5 на підставі ст.123 ЦПК України було подано зустрічний позов про визнання недійсним Іпотечного договору №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року, який прийнятий до счпільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав заявлений ним позов та повністю заперечив , щодо задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 заперечила проти позову та підтримала подану нею зустрічну позовну заяву, для обгрунтування якої передала слово своєму представнику.

Представник ОСОБА_3 заперечив, щодо задаволення позовних вимог та просить задовільнити подану ним зустрічну позовну заяву, обгрунтовуючи яку зазначив, що з ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_5 уклала шлюб 08 січня 1990 року, 23 листопада 1999 року шлюб між ними було розірвано. ОСОБА_4 з 1987 року був членом ЖБК "Соснячок" та до дати укладання шлюбу з ОСОБА_5 ( 1990 рік) вніс спільно з дружиною ОСОБА_7 пайовий внесок в розмірі 4050 рублів. В подальшому за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29.11.1990 року кошти в розмірі 3000 рублів було повернуто за рахунок наших спільних коштів. З 1990 року по 1993 рік за рахунок спільних коштів подружжя за вказану квартиру було внесено 6 558 грн. Таким чином двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 станом на 1993 рік належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином згідно з правилами ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення у пресі.

Дослідивши матеріали справи та подані учасниками процесу докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" за первісним позовом не підлягають задоволенню, а зустрічна вимога ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки є законною та підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Згідно рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2007 року було встановлено, що двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вищевказане рішення набрало законної сили та є преюдиційним у вирішенні інших цивільних справ на підставі ст.61 ЦПК України, таким чином ОСОБА_5 уклавши без згоди ОСОБА_4 з ВАТ "Кредитпромбанк" Іпотечний договір №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року, де предметом іпотеки виступило спільне майно двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 порушив чинне на той час законодавство.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату час .

На підставі ст.60 СК України двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя з моменту створення та реєстрації такого майна. За рішенням Обухівського районного суду від 26 липня 2007 року вищевказана квартира стала об'єктом спільної часткової власності з визначенням за ОСОБА_5 1/2 частки квартири.

Інших підстав для задоволення позовних вимог крім Договору іпотеки та рішення суду від 26.07.2007 року ПАТ "Кредитпромбанк" не зазначив, а відтак застосування до вказаних правовідносин ст.23 ЗУ "Про іпотеку" суд підстав не вбачає.

Згідно іпотечний договір №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року, ОСОБА_4 передав в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, судом встановлено, що документом, що визначав право на передачу майна в іпотеку за ОСОБА_4 було свідоцтво про право особистої власності на квартиру від 09.02.2002 року, видане на підставі рішення виконкому Української міської Ради народних депутатів №46 від 26.02.1996 року.

Вказаним свідоцтвом не підтверджується право приватної власності ОСОБА_4 на спільне майно подружжя. Доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 надавала згоду своєму колишньому чоловікові на розпорядження спільним майном ПАТ "Кредитпромбанк" до суду не надав.

Враховуючи докази подані до зустрічної позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення вимоги визнання недійсним договору іпотеки №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Ч.1 ст.215 ЦК України визначено, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.67 СК України, дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. У відповідності до ч.2 ст.68 СК України, розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Аналогічні вимоги викладені в ст.6 ЗУ "Про іпотеку", майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Таким чином укладання Іпотечного договору №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року за відсутністю згоди ОСОБА_5 є порушенням прав останньої визначених СК України.

ОСОБА_4 повного обсягу цивільної дієздатності, щодо розпорядження спільним майном не мав, а відтак правочин було вчинено без визначених законодавством повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Визнання недійсним договору іпотеки №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року робить неможливою задоволення вимоги про звернення стягнення на ? частки двокімнатної квартири загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4, але не позбавляє ПАТ "Кредитпромбанк" права вимоги в ході здійснення виконавчого провадження по стягненню заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,15,60,212-214 ЦПК України, ст.ст. 203,215,369 ЦК України, ст.ст.67,68 СК України, Закону України "Про іпотеку" суд,

Керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 15, 60, 212-214 ЦПК України ст. ст. 203, 215,369 ЦК України, ст.ст.67,68 СК України, Закону України Про іпотекусуд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанкдо ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити повністю.

Визнати недійсним договір іпотеки №49 від 15 травня 2007 року укладений між ВАТ Кредитпромбанкта ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення, особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя