Справа №2-130-2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2011 року Слов'янський міськрайонный суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чернишова Ю.В.

при секретарі Гречко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчиняти дії ,

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповітів складених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20 лютого 2008року. Потім позивач змінив предмет позову та просив заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на включення до складу спадщини по спадковій справі №716/10, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, житлового будинку під №8 по вул. Карпінського в м. Словянську.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відкрилась спадщина та заведено спадкові справи.

Відповідачка у справі звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка складається , в тому числі із житлового будинку №8 по вул. Карпінського в м. Словянську. Відповідачка приймає спадщину за заповітами, які при житті були складені ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Як йому стало відомо ОСОБА_2 подала до нотаріуса відомості стосовно спадкового майна, на підставі чого нотаріус буди формувати склад спадщини.

Так 15.06.1994р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (батьком позивача) було укладено договір довічного утримання. На підставі цього договору за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на житловий будинок №8 по вул. Карпінського в м. Словянську. 29 квітня 2007року набувач за цим договором ОСОБА_5 помер. Після цього ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання цього договору. Рішення суду , яким позов було задоволено та розірвано договір довічного утримання, набуло чинності 17 серпня 2010року.

Однак до цього часу , 02 серпня 2010р. помер ОСОБА_3 а 13 серпня 2010року померла його дружина ОСОБА_4.

Вважає, що оскільки на час смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір довічного утримання не було розірвано, то спадкодавець ОСОБА_3 не набув право власності на зазначений житловий будинок, а тому до складу його спадщини не може входити зазначений житловий будинок. Вважає , що дії відповідачки, що полягають в поданні нотаріусу для формування складу спадщини, даних про належність спадкодавцю ОСОБА_3 вищезазначеного житлового будинку, порушують його права.

ОСОБА_6 позов не визнала в повному обсязі.

При цьому зазначила, що доводи позивача не можуть бути враховані, оскільки склад спадщини формує державний нотаріус відповідно до приписів ст.. 212, 214 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, шляхом витребування відповідних доказів перевіряє факт належності спадкового майна спадкодавцю.

Окрім того їй не було видано свідоцтво про право на спадщину, оскільки не минув встановлений ст. 1298 ЦК України строк. За таких обставин доводи позивача про формування яким би то не було чином складу спадщини її діями є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

В суді встановлено, що 15.06.1994року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір довічного утримання, за яким кучер В.П. є набувачем майна відчужувача , а саме житлового будинку №8 розташованого по вул. Карпинського в м. Словянську.

29 квітня 2007року набувач за цим договором ОСОБА_5 помер.

Згідно приписів ст.757 ЦК України обовязки набувача майна за договором довічного утримання переходять до спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем.

21.08.2007року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_1. А 23.07.2007р. з аналогічною заявою до нотаріуса звернулись батьки спадкодавця- Кучер ОСОБА_7 та ОСОБА_4. До теперішнього часу свідоцтво про право на спадщину ніхто із спадкоємців не отримав. Зазначені обставини підтверджуються рішенням суду від 13.11.2008р. та ухвалою апеляційної інстанції від17.08.2010р. , а також поясненнями сторін у справі. /а.с12-13; 18-19/

08.08.2007року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання від 15.06.1994р..

20.02.2008року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склали заповіти, якими заповідали все належне їм на час смерті майно ОСОБА_2.

13.11.2008року рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 були задоволено та договір довічного утримання від 15.06.1994р. було розірвано. Зазначене рішення набуло чинності після апеляційного та касаційного оскарження , відповідно до ухвали апеляційного суду 17.08.2010року.

У ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Як вбачається з позову позивач обрав спосіб захисту своїх прав визначений п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до приписів ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_2 порушує його цивільні права та інтереси стосовно спірного спадкового майна. А саме житлового будинку №8 по вул. Карпинського в м. Словянську. На думку позивача таке порушення виглядає у наданні нотаріусу для формування складу спадщини, даних про належність спадкодавцю ОСОБА_3 вищезазначеного житлового будинку, що може вплинути на неправильне формування складу спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до нотаріуса з заявою, як про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_5, так і з заявами про прийняття спадщини за законом, після смерті свого діда ОСОБА_3 та баби ОСОБА_4. Свідоцтва про право власності на спадкове майно спадкодавців нотаріусом не видавались.

Під час розгляду справи судом були досліджені спадкові справи до майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Зазначені матеріали містять в собі лише відомості про смерть зазначених осіб, заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті цих осіб та відомостей про заповіти складені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2./а.с.46-68/ Які б то не було відомості про спадкове майно цих осіб в матеріалах відсутні.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами

України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5, п.214- нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині. Перевірка наявності заповіту (секретного заповіту), спадкового договору, здійснюється за допомогою Спадкового реєстру у порядку, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр заповітів, спадкових договорів та спадкових справ.

Пунктом 216 Інструкції передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Наведені положення інструкції, свідчать про те, що видачі свідоцтва про право спадщину, передує перевірка складу спадкового майна на яке видається свідоцтво.

З огляду на те, що до теперішнього часу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, сторони не отримали робити висновок про те,що до складу спадщини на яке буде видано свідоцтво ОСОБА_2, входить житловий будинок №8 по ву. Крапинського в м. Словянську, передчасно і не має ніяких підстав.

Окрім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачка , якимось чином впливає на формування складу спадщини нотаріусом.

Судом також встановлено, що сторонами оспорюється право кожного з них на спадкування спадщини, що відкрилась після смерті- Кучер П.І. та ОСОБА_4, про що є їх позови в суд, які на теперешній час є предметом розгляду.

Виходячим з наведеного суд приходить до переконання, що права позивача, який не набув права власності на передане відчужувачем майно, житловий будинок №8 по ву. Крапинського в м. Словянську,не отримавши в нотаріальній конторі свідоцтва та не зареєструвавши його у встановленому порядку, що є основною умовою переходу прав набувача до спадкоємців, не порушуються відповідачем і підстав для їх захисту суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15,16, 1299 ЦК України ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_8

.