АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія - «трудові правовідносини» Доповідач : Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 року. м.Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Кругової С.С.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 26 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до науково- виробничої фірми «Сінтал'Д» - товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановила:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи який зазначив, що з 09 жовтня 2010 року працював у науково-виробничій фірмі «Сінтал'Д» (НВФ «Сінтал'Д») на умовах строкового трудового договору, у звязку із закінчення строку дії якого 16 листопада 2010 року його було звільнено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП. Посилаючись на те, що в день звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за жовтень та листопад 2010 року у розмірі 3 608 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3 608 грн.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що остаточний розрахунок не було проведено з позивачем у звязку з накладенням виконавчою службою арешту на всі грошові кошти підприємства.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26 квітня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено стягнути на його користь з НВФ «Сінтал'Д» заборгованість по заробітній платі в розмірі 2 957 грн. 34 коп. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити, задовольнити його позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 7 390 грн.

НВФ «Сінтал'Д» рішення суду в апеляційному порядку не оскаржене.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції виходив з відсутності вини останнього у невиплаті позивачеві в день звільнення всіх сум, що належать йому від підприємства, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з 09 жовтня 2010 року ОСОБА_1 працював у НВФ «Сінтал'Д» на умовах строкового трудового договору.

Наказом № 224 від 16 листопада 2010 року позивача було звільнено з займаної посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП у звязку із закінченням строку дії договору, але заборгованість по заробітній платі за жовтень та листопад 2010 року в день звільнення виплачено не було.

Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому в с підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Підставою застосування передбаченою зазначеною нормою відповідальності є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні та вину власника.

Встановлено та не заперечується сторонами, що постановами старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 25, 28 жовтня та 30 листопада 2010 року в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження було накладено арешт на грошові кошти НВФ «Сінтал'Д» у межах 3 505 060 грн. та 145 715 грн. відповідно.

30 грудня 2010 року та 16 березня 2011 року відповідачем було направлено на адресу позивача повідомлення про необхідність зявитися на підприємство для отримання заборгованості по заробітні платі, але той на підприємство не зявився, а 31 січня 2011 року звернувся з позовом до суду.

Оскільки вини відповідача у невиплаті всіх належних ОСОБА_1 при звільненні сум не встановлено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених ст. 117 КЗпП підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі, рішення суду не оскаржене, у звязку з чим його законність та обґрунтованість в цій частині судом апеляційної інстанції не перевірялась.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 26 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді