справа № 2-2584/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року червня десятого дня
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська, одноособово, під
головуванням судді Чулініна Д. Г.,

за секретаря -
Майної Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровськ в
залі суду цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про
стягнення суми боргу з договору, -

встановив:

Відповідач проти позову заперечень не
надав, будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
причин не повідомив, свого
представника до суду не направив, на
підставі чого з урахуванням письмової
згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК
України справа підлягає розглядові
судом з ухваленням цього рішення
заочно.

Позивач в судове засідання не з'явився,
від його представника до суду подана
заява про розгляд справи в їх
відсутність з підтриманням повністю
вимог, пред'явлених у липні 2010 року, на
предмет повернення простроченого
боргу за кредитом з урахуванням
індексу інфляції в сумі 62 731,94 грн.,
процентів у сумі 9 285 гривні 98 коп. з
підстав недотримання відповідачем
ОСОБА_1 узгоджених сторонами строків
сплати частинами суми кредиту і
процентів на виконання свого
зобов'язання з договору кредиту, у
зв'язку з чим просив стягнути на свою
користь борг за кредитом з урахуванням
інфляції і процентами, неустойку за
прострочення основного і додаткового
зобов'язань на суму 21 900 гривень.

На підставі неявки осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, і журнал судового
засідання не ведеться.

Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з встановлених у
судовому засіданні наступних обставин.

Позивач, ПАТ «Банк Фамільний», передав
18.12.2006 відповідачу ОСОБА_1 у власність 15
000 доларів США, що підтверджується
заявою на видачу готівки № 44_19 від
18.12.2006 (а.с. 38), на умовах укладеного з ним
відповідно до ст. 1054 ЦК України
кредитного договору № 1027 від 18.12.2006,
долученого до справи в копії (а.с. 10-13)

За умовами цього договору, що
обов'язкові для сторін у справі згідно
з ст. 629 ЦК України, відповідач ОСОБА_1
отримав в кредит кошти для придбання
автомобіля з поверненням частинами у
визначені узгодженим графіком строки з
кінцевим терміном 17.12.2009 зі сплатою 11,5
процентів річних.

Відповідно до п.п. 4.3.3, 4.3.4 цього
договору, відповідач зобов'язався
сплатити банку відсотки за
використання кредиту в порядку,
визначеному п.п. 1.1, 1.3, 2.4, 2.5 цього
договору, повернути в повному обсязі
кредит із нарахованими відсотками за
фактичний час його використання їй
можливим штрафними санкціями в
порядку, який визначений п. 1.2 цього
договору, що має виконати згідно з ст. 526
ЦК України.

Суд виходить з дійсності такого
договору відповідно до ст. 204 ЦК
України, оскільки в межах судового
розгляду іншого не доведено.

Зобов'язання відповідача за укладеним
договором щодо дотримання строків
виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК
України забезпечені в п. 5.1 договору
пенею у розмірі 30 гривень за кожний
календарний день прострочення окремо
по кожному виду заборгованості
(основний борг, нараховані відсотки) у
випадку несвоєчасного погашення суми
кредиту і/чи відсотків за користування
кредитом.

Суд за браком доказів підтвердження
відповідачем виконання зобов'язання за
правилами ст. 545 ЦК України дійшов
висновку відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України про відсутність сумнівів в
істинності перевірених в судовому
засіданні розрахунків суми грошового
боргу, виконаних позивачем. Оскільки
іншого не доведено, суд дійшов
висновку, що станом на 10.02.2010 відповідач
ОСОБА_1 в порушення ст.ст. 529. 530, 536, 1056і ЦК
України відступив від умов про частину
виконуваного обов'язку і строків
виконання за графіком, у зв'язку з чим
він прострочив виконання згідно ст. 612
цього Кодексу щодо повернення позивачу
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом.

Таким чином, з урахуванням визнаних
позивачем отриманих сум, залишок суми
кредитуй склав 7 124 долари США 37 центів,
еквівалентних за офіційним курсом НБУ
на день його розрахунку позивачем 61 866
гривням 80 коп., на повернення якого
позивач набув право відповідно до ст.
1049 ЦК України зі сплатою процентів за
договором відповідно до ст. 1048 ЦК
України. З цих підстав згідно ст. 611
цього Кодексу права позивача
підлягають захисту з присудженням на
його користь з відповідача за
перевіреним в судовому засіданні
розрахунком позивача суми в гривнях
еквівалентної 8 883 доларам США 77 центам,
з яких 1 159,40 доларів США складають
прострочені проценти за користування
кредитом, а інша частина - основний
борг. Так само, за весь час прострочення
повернення кредиту і процентів позивач
відповідно до ст. 550 ЦК України вправі
вимагати сплати на його користь
відповідачем 21 900 гривень пені.

Разом з цим, суми грошового боргу не
підпадають під перерахунок з
урахуванням індексу інфляції за
правилами ст. 625 ЦК України на заявлену
позивачем суму 865 гривень 14 коп.,
оскільки інфляція - це знецінювання
грошей і безготівкових коштів,
супроводжуване ростом цін на товари і
послуги. Відповідно, показником, який
характеризує рівень інфляції, є індекс
споживчих цін, який характеризує зміни
у часі загального рівня цін на товари
та послуги, які купує населення для
невиробничого споживання на певній
території, зміни вартості фіксованого
набору споживчих товарів та послуг у
поточному періоді порівняно з
базисним. Через це застосування до
простроченої суми грошового
зобов'язання встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення за
своєю правовою природою є
відшкодуванням збитків, завданих
кредитору внаслідок знецінювання його
грошових коштів у зв'язку зі зростанням
загального рівня цін на товари і
послуги протягом певного періоду часу.
Звідси, відповідальність за статтею 625
ЦК України встановлена за знецінювання
валюти грошового зобов'язання,
визначеної за статтею 524 цього Кодексу,
а тому на рівень інфляції гривні, як
грошової одиниці України, не можуть
індексуватися суми боргу з грошового
зобов'язання, вираженого в еквіваленті
до іноземної валюти, що не виключає
застосування індексу інфляції такої
іноземної валюти, яке предметом позову
у цій справі не визначалося.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати відносяться на рахунок
відповідача, який винний на користь
позивача відшкодування справлених
позивачем судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цієї справи.

Керуючись ст.ст. 214,226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Банк Фамільний»
задовільнити частково.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
Фамільний», за місцезнаходженням його
Дніпропетровського відділення (, м. Дніпропетровськ) з
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 71 152 гривні 78 коп.,
еквівалентних 7 724 доларам США 37 центам
основного боргу і 1 159 доларам США 40
центам боргу з процентів,21 900 гривні
пені, а разом 93 052 гривні 78 коп.

Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
Фамільний», за місцезнаходженням його
Дніпропетровського відділення (. м Дніпропетровськ) з
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) відшкодування 930
гривень 53 коп. справленого судового
збору та 120 гривень оплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

ОСОБА_1 має право подати до
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська письмову заяву про
перегляд цього заочного рішення
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржене до Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем його проголошення, а
така само відповідачем - з наступного
за днем постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

Суддя