АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/5095/11 Справа № 22ц-7255/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Куць О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Виконавчий комітет Павлоградської міської ради, про відшкодування шкоди, -

В с т а н о в и л а :

У березні 2009року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння(а.с.1).

Позивачка зазначала, що згідно договору купівлі-продажу від 04.09.2002року вона є власником торгівельного павільону, який знаходився на території ринку «Новий» по вул.Гагаріна в м.Павлограді.

З незалежних від неї причин торгівельний павільон вибув з її володіння в 2007році.

В травні 2008року під час слухання цивільної справи за позовом відповідача про визнання недійсними її правовстановлюючих документів на вказаний торгівельний павільон від останнього їй стало відомо, що спірний торгівельний павільон знаходиться за новою адресою: по вул.Попова,46 в м.Павлограді, про що зазначила в позовній заяві в редакції від 13.01.2010року(а.с.105-106).

Вказуючи на те, що відповідач відмовляється повернути торгівельний павільон, порушує її право як власника, позивачка просила витребувати у ОСОБА_3 частину спірного торгівельного павільону, площею 12,825кв.м, розташованого по вул.Попова,46 в м.Павлограді (а.с.1, 105-106).

У січні 2011року ОСОБА_2 змінила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_3 в рахунок причиненої шкоди 4066грн.(а.с.210-211).

В обґрунтування змінених вимог позивачка зазначала, що спірний торгівельний павільон був виготовлений продавцем ОСОБА_5 та був приєднаний до іншого торгівельного павільону, який знаходився на території ринку «Новий» в м.Павлограді по вул.Гагаріна і належав відповідачу.

Під час розслідування кримінальної справи №35019131 за ознаками злочину, передбаченого ст.222 ч.1 КК України відносно її чоловіка ОСОБА_5 було встановлено, що на території ринку «Новий» знаходився торгівельний павільон «Кіоск №52», який був розділений на дві частини, одну з яких займав відповідач, а друга належала чоловіку ОСОБА_5 до укладення угоди купівлі-продажу від 04.09.2002року. Згідно схеми кіоску №52, що міститься у кримінальній справі, загальна площа належної їй частини торгівельного павільону становила 12,825 кв.м.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2008року, залишеним без змін апеляційною інстанцією, ОСОБА_3Г відмовлено в задоволенні позову до неї та її чоловіка ОСОБА_5 про визнання недійсною угоди договору купівлі-продажу від 04.09.2002року торгівельного павільону, розташованого на території ринку «Новий» в м.Павлограді по вул.Гагаріна.

В грудні 2010року під час судового розгляду даної справи за її позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння їй стало відомо, що відповідач та третя особа знешкодили предмет спору, загальна вартість якого у сумі 8083,50грн. була визначена 11.12.2000року старшим економістом ЗАТ «Приватбанк» при передачі торгівельного павільону в заставу.

Вказуючи на те, що вартість її частини торгівельного павільону становить 4066грн., ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 зазначену суму в рахунок причиненої шкоди(а.с.210-211).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 04.09.2002року, який зареєстровано на Промисловій товарній біржі 04.09.2002року, ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_2 придбала торгівельний павільон на ринку «Новий» в м.Павлограді. Даних щодо номеру придбаного торгівельного павільону договір купівлі-продажу та додаток 1 до вказаного договору не містять(а.с.3-4).

Із довідки ТОВ «Багдад» від 05.09.2003року вбачається, що згідно договору №52 від 01.09.1999р. ОСОБА_5 було надано місце під торгівельний павільон на ринку «Новий» з 01.09.1999р. по 30.09.2001р., а згідно договору №51 від 01.06.2000р. - надано місце під торгівельний павільон з 01.06.2000р. по 30.09.2001р.(а.с.15).

Доказів про те, що придбаний спірний торгівельний павільон без номеру з часу його придбання, а саме з 04.09.2002року, був розміщений позивачкою на відповідній, відведеній для цього у встановленому законом порядку, земельній ділянці на території ринку «Новий» в м.Павлограді, матеріали справи не містять.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо заявлених вимог, суд встановив, що у 2007році ОСОБА_6 за усною домовленістю з ОСОБА_3 придбала у останнього без оформлення права власності торгівельний павільон, який знаходився на ринку «Новий» м.Павлограда, і перевезла його на вул.Попова(район ж/б №46) м.Павлограда.

Як вбачається із рішення Павлоградської міської ради №24-2/У від 13.06. 2006року Приватному підприємцю ОСОБА_7 відведена земельна ділянка площею 0,0060га на вул.Попова(район ж/б №46), а згідно рішення №326-19/У від 29.05.2007року продовжено строк дії договору оренди зазначеної земельної ділянки для обслуговування торгівельного павільону з продажу хлібобулочних виробів та продуктів харчування строком на три роки(а.с.196-198).

Доказів про те, що ОСОБА_3 розпорядився торгівельним павільоном, який належав саме ОСОБА_2 на підставі вказаного договору купівлі-продажу від 04.09.2002року, остання не надала і в ході розгляду справи такі докази не встановлені.

Таким чином, встановивши зазначені обставини, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 не надала доказів, як це передбачено ст.60 ЦПК України, в підтвердження обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень, у звязку з чим обґрунтовано відмов в задоволенні позову за недоведеністю .

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані доводи не спростовують висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову .

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та закону, що регулює встановлені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -