АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Категорія - 27 ( І ) ОСОБА_1
Доповідач Остапенко В.О.
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Неклеси В.І, ОСОБА_2

при секретарі - Чубіній А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2010 року Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем ОСОБА_5, як боржником, та відповідачем ОСОБА_3 як поручителем, зобовязань за укладеним кредитним договором від 15.08.2007 року, внаслідок чого станом на 05.08.2010 року утворилася заборгованість по кредиту в сумі 13 496,03 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 8 126,98 грн., розмір якої позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також штраф за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів у розмірі 2 387,23 грн., судовий збір в сумі 216,23 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23 лютого 2011 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість по кредиту в сумі 24 010,24 грн., судовий збір в сумі 216,23 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального закону.

Так, судом не взято до уваги, що згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука вважається припиненою з 14.08.2008р., оскільки прострочення платежу за кредитним договором настало 15.02.2008р.., і впродовж шести місяців ОСОБА_4 не заявив вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя.

Суд не надав належної оцінки тому факту, що ПАТ «ВіЕйБі Банк», в порушення п.п. 2.6.2., 2.6.3., 2, 7.5. Кредитного договору та п.п. 2.3., 3.5. Договору поруки, не повідомив поручителя ОСОБА_3 про наявність заборгованості за кредитним договором та про зміну свого місцезнаходження, тим самим позбавивши поручителя можливості самостійно здійснювати погашення заборгованості чи контроль за її станом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.528 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України, інших актів цивільного законодавства .

Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 15/гр на одержання кредитних коштів в сумі 15 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% річних строком до 14 серпня 2010 року.

За умовами кредитного договору, відповідач ОСОБА_5 зобов'язалася своєчасно повертати банку, починаючи з наступного місяця від дня укладення, заборгованість за кредитом кожного місяця в сумі визначеній в Додатку №1 до договору, а також виплачувати банку проценти за користуванням кредитом.

Відповідно до п. 4 договору при порушенні зобов'язання по поверненню кредиту та погашенню процентів за користування кредитом, позичальник сплачує позивачу штраф у розмірі пяти відсотків від суми кредитних коштів, пеню у розмірі 25% від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором укладено договір поруки від 15.08.23007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_7

Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що у разі невиконання позичальником ОСОБА_5 своїх зобовязань за кредитним договором, банк має право предявити вимоги безпосередньо до поручителя, які він зобовязаний виконати шляхом сплати суми заборгованості.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не виконувала умови договору в повному обсязі і суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що відповідно до ст. 554 ЦК України й умов договору у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, задовольнив позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що вона є неналежним відповідачем по справі в звязку з припиненням поруки є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як вбачається з кредитного договору, строком його виконання є 14 серпня 2010 року, оскільки з вимогою про стягнення заборгованості за цим договором позивач звернувся до поручителя 20.08.2010 року, тобто в межах шестимісячного строку, порука не може вважатись припиненою, і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Не ґрунтуються на законі й доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_3 не мала можливості виконати взяте на себе зобовязання в звязку з тим, що не була проінформована банком про зміну його місцезнаходження та наявності заборгованості за кредитним договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів стосовно належного виконання зобовязання.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, відповідач ОСОБА_3 не довела суду, що вжила всіх залежних від неї заходів стосовно належного виконання взятого на себе зобовязання за договором поруки.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем доведені, обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_8