Справа № 2-9584/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011
року
Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого
–судді Мазниці
А.А.

Секретаря
–Ковальської Т.Г.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє від свого імені
та від імені неповнолітньої ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради про
визначення розміру часток у спільній
власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі у вересні 2011 року звернулися
до суду з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначили, що
згідно свідоцтва про право власності
на житло від 09.02.1999 року квартира
АДРЕСА_1 була в порядку приватизації
державного житлового фонду передана у
спільну сумісну власність ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Після смерті
ОСОБА_4, що настала 24.10.2010 року,
відкрилася спадщина, що складалася з
належної померлому частини зазначеної
квартири. Спадкоємцем першої черги за
законом, що не відмовилась від
прийняття спадщини, є дружина
померлого позивачка ОСОБА_1, однак
належним чином оформити право на
спадщину позивачка не може, оскільки за
життя спадкодавця частки
співвласників у спільному майні не
були визначені.

На підставі викладеного позивачі
просили суд припинити право спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
та визначити розмір часток
співвласників у спільній частковій
власності на неї як рівний, а саме по 1/4
частині за кожним.

Позивачі надали заяви про розгляд
справи за їх відсутності (а.с. 32-33).

Відповідач явку свого представника до
суду не забезпечив, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином (а.с. 31), що є підставою для
вирішення справи без його участі у
заочному порядку.

Дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 09.02.1999 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в порядку приватизації
державного житлового фонду отримали у
спільну сумісну власність квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Також встановлено, що 24.10.2010 року помер
ОСОБА_4 (а.с. 9).

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

Так, згідно чч. 1, 3 ст. 172 ЦК України
майно, що перебуває у спільній
власності, може бути за згодою
співвласників поділене між ними. При
цьому право спільної сумісної
власності на таке майно припиняється.
Втім, у спірних правовідносинах поділ
спільного майна у позасудовому порядку
шляхом укладання відповідної угоди
між співвласниками є неможливим у
зв’язку з смертю одного з них.

За змістом ст. ст. 370, 372 ЦК України
частки співвласників у майні, що
перебуває у спільній сумісній
власності, презюмуються рівними, якщо
інше не встановлене законом або
домовленістю між співвласниками. З
урахуванням фактичних обставин справи
та джерела набуття спільного майна, а
також примаючи до уваги, що у справі
приймає участь спадкоємець померлого
співвласника та решта співвласників,
при цьому проти припинення права
спільної власності та визначення
часток співвласників як рівних вони не
заперечують, суд оцінює позовні вимоги
як обгрунтовані і такі, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 370, 372, 1216, 1269, 1299 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, —

В И Р І Ш И В :

Позов –задовольнити.

Право спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 –припинити.

Визначити, що частки співвласників у
спільній частковій власності на
квартиру АДРЕСА_1 є рівними та
складають: частка ОСОБА_1 –1/4 частина,
частка ОСОБА_2 –1/4 частина, частка
ОСОБА_3 –1/4 частина, частка, що увійшла
до складу спадщини після смерті ОСОБА_4,
–1/4 частина.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення у загальному апеляційному
порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, що може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
ним копії рішення. Без попереднього
подання такої заяви заочне рішення
оскарженню відповідачем в
апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви
про перегляд заочного рішення, воно
може бути оскаржене відповідачем у
загальному апеляційному порядку.

Суддя

А.А. Мазниця