РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого судді Леньо
С.І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
СГІРФО Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, зобов’язання до
вчинення дій, -

в с т а н
о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням –квартирою № 96
на вул. Дж. Вашингтона, 7-А у м. Львові на
підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України та
зобов»язати СГІРФО Личаківського РВ
ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області
примусово зняти відповідачів з
реєстрації за вказаною адресою.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
є основним квартиронаймачем вказаного
житлового приміщення відповідно до
ордеру від 27.04.1989 р. Разом з ним у
вказаній квартирі зареєстровані його
колишня дружина ОСОБА_2 та сини ОСОБА_3,
ОСОБА_4 Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є
його колишньою дружиною та не проживає
в спірному приміщенні 13 років, а
відповідач ОСОБА_3 близько 10 років. З
того часу відповідачі не несуть витрат
на утримання вказаного житлового
приміщення, не приймають участі у
спільному побуті. Враховуючи, що
відповідачі без поважних причин не
проживають у вказаній квартирі понад
встановлені законом строки, просить
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування вказаним
житлом.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та надав аналогічні
пояснення.

Відповідачі у судове засідання
повторно не з»явились, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, причину неявки суду не
повідомили. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Представник третьої особи у судове
засідання подав заяву про слухання
справи у його відсутності, у якій
вирішення спору поклав на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, покази
свідка, дослідивши представлені по
справі докази, суд прийшов до висновку,
що вимоги позивача підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
ордеру на жиле приміщення № 019845 від
27.04.1989 р. (а.с.10) позивачу надано право на
зайняття квартири № 96 на вул. Дж.
Вашингтона, 7-А у м. Львові, у якій
відповідно до довідки з місця
проживання про склад сім»ї та прописку
від 30.08.2011 р. (а.с.9) зареєстровані
сторони.

Як вбачається з копії свідоцтва про
розірвання шлюбу № 011925 від 26.03.1996 р.
(а.с.11) між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 припинені шлюбні відносини.

Відповідно до положень ст. 72 ЖК України
у разі не проживання особи без поважних
причин в житловому приміщенні понад
строки, встановлені ст. 71 цього Кодексу
(6 місяців), то визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням провадиться в судовому
порядку.

Факт відсутності відповідачів в
спірному житлі понад шість місяців без
поважних причин відповідачів
підтверджується актами ЛКП «Дім»від
01.03.2011, 27.05.2011 р., 29.08.2011 р. (а.с.6-8).

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
показав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його
батьками, ОСОБА_3 –братом. Мама вже
тривай час проживає за кордоном. Брат
проживає більше 10 років у м. Києві.
Вказав, що відповідачі добровільно
покинули вказане житлове приміщення та
забрали всі свої речі.

Враховуючи, що дослідженими в судовому
засіданні доказами підтверджується
факт відсутності зазначених
відповідачів у спірному житлі без
поважних причин понад строки,
встановлені законом, суд приходить до
висновку про втрату вказаними
відповідачами права користування
спірним житлом.

Щодо вимоги про скасування реєстрації
відповідачів у спірному приміщенні у
зв’язку з визнанням їх такими, що
втратили право користування цим
приміщенням, то в такій слід відмовити,
оскільки орган, який здійснює зняття
громадян з реєстраційного обліку не є
відповідачем у справі, тому на нього не
може бути покладено будь-яких
обов’язків. Разом з тим, рішення суду
про визнання осіб втратившими право
користування жилим приміщенням є
самодостатньою підставою для зняття їх
з реєстрації. Тому суд вважає за
можливе зазначити в рішенні, що
визнання судом особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням є підставою для зняття її з
реєстраційного обліку в такому
приміщенні.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує судові витрати з
відповідачів (а.с.1,2).

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 169, 174, 209,
212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 29
ЦК України, ст.ст. 9, 71, 72 ЖК України, суд, -

в и р і ш
и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням –квартирою № 96 на вул. Дж.
Вашингтона, 7-А у м. Львові, що є
підставою для зняття їх з
реєстраційного обліку в цьому
житловому приміщенні.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст.ст.
294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
Личаківським районним судом м. Львова
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя:

Леньо С.І