Справа № 2-52/11
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

"25" січня 2011 р.

Кролевецький районний суд Сумської області

в особі судді -Макаровець А.М.

за участі секретаря -Малик Г.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка зверулась до суду з зазначеним позовом і на час проведення попереднього судового засідання зменшивши свої позовні вимоги просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 06 листопада 1999 року вона вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу 24 червня 2004 року у них народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Однак подружнє життя з відповідачем не склалось і вони розірвали шлюб. 25 березня 2009 року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідач в добровільному порядку надає кошти на утримання сина в розмірі 250 грн., однак ця допомога є нерегулярною і цих коштів не вистачає для забезпечення дитини хоча б в межах мінімальних потреб, оскільки на теперішній час законодавством встановлено прожиткорвий мінімум для дитини відповідного віку у розмірі 977 грн.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Вона є інвалідом ІІІ групи з дитинства, розмір її пенсії становить 750 грн. Крім того вона працює підсобним робітником на 0,25 ставки у ТОВ Армапром, де отримує незначну заробітну плату. Однак зазначених коштів є недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним.

Відповідач офіційно не працевлаштований, інших утриманців не має, має задовільний стан здоровя, є працездатною особою, а отже повинен так влаштувати своє життя, щоб утримувати себе і забезпечувати свою дитину матеріально.

Позивачка зменшивши свої вимоги просила проводити попереднє судове засідання без її участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце попереднього судового засідання, надав суду письмову заяву з проханням проводити попереднє судове засідання без його участі. Зменшені позовні вимоги позивачки щодо стягнення з нього 300 грн. аліментів з індексацією відповідно до закону на утримання сина визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши зівбрані по справі докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

По справі встановлекно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

Як вбачається з позовної заяви та не заперечується відповідачем 06 листопада 1999 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, що вбачається з копії свідоцтва про одруження (а.с. 5). Однак у звязку з тим, що подружнє життя у них не склалось і вони розірвали шлюб. 25 березня 2009 року у відділі РАЦС Кролевецького районного управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7).

З позову вбачається, що відповідач в добровільному порядку надає кошти на утримання сина в розмірі 250 грн., однак ця допомога є нерегулярною і цих коштів не вистачає для забезпечення дитини хоча б в межах мінімальних потреб, оскільки на на час розгляду справи законодавством встановлено прожиткорвий мінімум для дитини відповідного віку у розмірі 977 грн., 30% відсотків від якого становить 293 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Позивачка є інвалідом ІІІ групи з дитинства, що вбачається з копії пенсійного посвідчення та довідки МСЕ (а.с. 9,10), розмір її пенсії становить 750 грн., що вбачається з довідки УПФ у Кролевецькому районі (а.с. 11). Крім того вона працює підсобним робітником на 0,25 ставки у ТОВ Армапром, де отримує незначну заробітну плату близько 200 грн., що вбачається з довіки про доходи (а.с. 13). Однак, як вбачається з позову та не заперечується відповідачем, зазначених коштів є недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним.

Як вбачається з позову відповідач офіційно не працевлаштований і не має постійного заробітку чи доходу у звязку з чим вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до положень ст. 184 СК України є обгрунтованими.

З позову також вбачається, що відповідач інших утриманців не має, має задовільний стан здоровя, є працездатною особою, що не заперечується відповідачем, а отже є обгрунтованими посилання позивачки на те, що він повинен так влаштувати своє життя, щоб утримувати себе і забезпечувати свою дитину матеріально.

Тому, проаналізувавши вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку про те, що є обгрунтовані підстави для стягнення аліментів на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 300 грн. з індексацією відповідно до закону.

При цьому, судом враховується те, що при наявності до того законних підстав, відповідач визнав позовні вимоги в повному обємі і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 180-182; 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 214, 215, 218, 367 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, аліменти на користь ОСОБА_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5, на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 300 гривень, з індексацією відповідно до закону, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судові витрати по справі: судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп., 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в Кролевецькому районному суді та на користь ОСОБА_1 100 грн. В рахунок відшкодування понесених нею витрат на отримання правової допомоги.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнення аліментів проводити з 14 січня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_5