Справа № 2-4684/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ковальської Т.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів`єра», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у березні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 06.02.2008 р. № 2008-016-М/З відповідачеві ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 104.640,00 доларів США зі сплатою за користування ним 18 % річних та кінцевим терміном повернення 30.01.2018 р.

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором були укладені з відповідачем ТОВ «Рів`єра`договір поруки № 2008/016-М/1 від 06.02.2008 р.; з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № 2008/016-М/2 від 06.02.2008 р.; з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки № 2008/016-М-2 від 22.02.2008 р.

Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 01.02.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 06.02.2008 р. № 2008-016-М/З у розмірі 128.774,79 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 1.028.910,57 грн., яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ТОВ «Рів`єра», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на свою користь.

Сторони до суду не з`явилися, представником позивача надана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 201), відповідачі про день та час розгляду справи повідомлялися (а.с. 199, 200), що згідно ст. ст. 197 ЦПК України є підставою для продовження розгляду справи без їх участі та без здійснення фіксації технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 06.02.2008 р. № 2008-016-М відповідачеві ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 104.640,00 доларів США зі сплатою за користування ним 18 % річних та кінцевим терміном повернення 30.01.2018 р. (а.с. 22-27).

В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором були укладені з відповідачем ТОВ «Рів`єра`договір поруки № 2008/016-М/1 від 06.02.2008 р. (а.с. 21) та з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки № 2008/016-М-2 від 22.02.2008 р. (а.с. 19-20).

Також позивач зазначив у своєму позові, що у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 06.02.2008 р. № 2008-016-М був укладений з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № 2008/016-М/2 від 06.02.2008 р. (а.с. 18), втім з цими доводами не можна погодитися, оскільки згідно висновку проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи підписи у цих документах виконані не зазначеним відповідачем, а іншою особою (а.с. 185-188), а отже ці договори ним не укладалися та не тягнуть для нього юридичних наслідків.

Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 01.02.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 06.02.2008 р. № 2008-016-М у розмірі 128.774,79 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 1.028.910,57 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 16), правильність якого відповідачами не спростована.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов`язку, а у випадку порушення такого обов`язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині, що стосується позичальника ОСОБА_1 та поручителів ТОВ «Рів`єра», ОСОБА_3 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги, пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 , вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 1821-11 від 10.06.2011 р. підпис на договорі поруки № 2008/016-М/2 від 06.02.2008 р., укладеному у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2008-016-М від 06.02.2008 р., був виконаний не відповідачем ОСОБА_2 , а іншою особою, а отже підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 131, 197, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів`єра`та Нікітіна Романа В`ячеславовича на користь ПАТ КБ ПриватБанк 1.028.910, 57 грн. заборгованості за кредитним договором № 2008-016-М від 06.02.2008 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів`єра`та Нікітіна Романа В`ячеславовича в доход держави 1.700, 00 грн. (одну тисячу сімсот гривень) судового збору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів`єра`та Нікітіна Романа В`ячеславовича в доход держави 120, 00 грн. (сто двадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку, при цьому строк апеляційного оскарження відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця