Справа № 2-3140/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі: головуючого: судді Прихожанова О.В., при секретарі: Гарасюта Л.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування вимог вказала їй 83 роки, вона постійно хворіє і потребує стороннього догляду. Самостійно приготувати їжу, помитись, сходити до магазину, сплатити комунальні платежі, випрати та попрасувати речі, прибрати у власному помешканні не може. В звязку з чим, попросила відповідача ОСОБА_3 доглянути за нею, а за це вона передасть йому у власність, як оплату за послуги свою нерухомість однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1. 09.10.2006 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, згідно якого позивач передала у власність відповідача належну ОСОБА_2 нерухомість. За умовами договору відповідача зобовязався довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати його харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберегти в його безкоштовному користуванні належну квартиру. Вартість матеріального забезпечення була визначена в сумі 300 гривен в місяць. Спочатку ОСОБА_3 сумлінно виконував свої обовязки, а з 01 січня 2011 року перестав приходити до позивача, та забезпечувати харчуванням та доглядом, тобто порушив умови договору та взяті на себе зобовязання. Тому позивач просить розірвати договір довічного утримання, визнати за нею право приватної власності на однокімнатну квартиру №16 в будинку №77 на м-ні 5 Зарічний у м. Кривому Розі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала та просила позивні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, в суді позивні вимоги визнав в повному обсязі, пояснивши, що дійсно взяв на себе зобовязання по утриманню позивача, але вкінці 2010 року, він розірвав шлюб з дружиною, та переїхав проживати до батьків, в звязку з чим, не може доглядати за позивачем, та надавати їй матеріальну допомогу. Не заперечує, щоб договір довічного утриманні було розірвано, та за позивачем визнано право власності на її квартиру.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, приходить для висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Згідно договору довічного утримання від 09 жовтня 2006 року, засвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3, належну їй однокімнатну квартиру, загальною площею 39,2 кв.м, в тому числі житловою площею 17,4 кв.м, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг 5-й АДРЕСА_2 та розташовану на четвертому поверсі девятиповерхового житлового будинку. ОСОБА_3 зобовязується довічно повністю утримувати ОСОБА_6 забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберегти в її безкоштовному користуванні належну їй квартиру, вартість матеріального забезпечення визначена у розмірі 300 гривен на місяць. Договір може бути розірвано за згодою сторін, а в разі невиконання його умов чи відмови від добровільного розірвання однієї з сторін в судовому порядку, що піддержується копією договору.

Відповідно до ст..744 ЦК України за договором довічного утриманні (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухому майно або нерухоме майно, яка має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ст..755 ЦПК України договорі довічного утриманні може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у раз невиконання або неналежного виконання набувачем свої обовязків за договором незалежно від його вини.

Відповідно ст..756 ЦПК України у разі розірвання договору довічного утримання( догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності намарно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Таким чином, аналіз приведених вище доказів в сукупності, які суд вважає допустимими, достатніми та достовірними, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши всі надані докази в сукупності та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позивної заяви ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.3, 10,60, 212, 213 ,215,218 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 744,755,756 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити повністю.

Розірвати договір довічного утримання Серії ВЕВ №879586 від 09.10.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, укладений 09 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на однокімнатну квартиру №16 в будинку №77 на м-ні 5 Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя:

ОСОБА_7