Справа № 2-9793/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 грудня 2011
року
Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі:           головуючого судді
–Башмакова Є.А.,

при секретарі –Куляба Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми «Домобуд»про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми «Домобуд»про визнання права
власності.

Позивач у своїй позовній заяві в
обґрунтування заявлених позовних
вимог, з урахуванням уточнень,
посилався на те, що 16 листопада 2004 року
між ним та Дніпропетровським
регіональним відділенням Державного
фонду сприяння молодіжному житловому
будівництву з однією сторони, та
відповідачем з іншої сторони, було
укладено договір про дольову участь в
будівництві житла № 34/3, згідно умов
якого останній має передати позивачу
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
розташовану на першому поверсі
десятиповерхового будинку, секція 4,
загальною площею 88, 35 кв. м., житловою
площею 54,3 кв. м. 03 березня 2009 року
позивачем та відповідачем було
підписано акт приймання-передачі
вищезазначеної квартири, але на даний
момент ОСОБА_1 не має можливості
оформити право власності на зазначену
квартиру через те, що відповідач не
надає необхідну документацію, зокрема,
державний акт прийняття в експлуатацію
будинку, рішення виконавчого комітету
міської ради про його затвердження та
інші документи, тому позивач звернувся
до суду із позовом, у якому просив
визнати за ним право власності без
додаткового введення в експлуатацію на
квартиру № 44 у будинку № 9А (літ. А-11, 12)
по вул. Космічній у м. Дніпропетровську,
загальною площею 93,5 кв. м., житловою
площею 53,2 кв. м., яка складається з
наступних приміщень: трьох житлових
кімнат, розмір яких становить 22,2 кв. м.,
17,5 кв. м. та 13,5 кв. м., кухні площею 12,0 кв.
м., вбиральні площею (сполученої) 6,3 кв.
м., коридору площею 12,9 кв. м., веранди
площею 6,7 кв. м., лоджії площею 2,4 кв. м..

Позивач у судове засідання не
з’явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, у якій
зазначив, що уточнені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі та проти
заочного розгляду даної справи не
заперечує.

Відповідач свого представника у судове
засідання не направив, про дату, час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, про причину неявки суду
не повідомив, заяви про її відкладення
не надав.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд вважає за можливе розглянути дану
цивільну справу у заочному порядку
відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ
ЦПК України.

Дослідивши та вивчивши матеріали даної
цивільної справи, суд доходить
наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 листопада 2004
року між ОСОБА_1 та Дніпропетровським
регіональним відділенням Державного
фонду сприяння молодіжному житловому
будівництву з однією сторони, та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Домобуд»з іншої
сторони, було укладено договір про
дольову участь в будівництві житла №
34/3, згідно умов якого, а також умов
додаткової угоди до цього договору від
29 грудня 2005 року, відповідач має
передати позивачу трьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1, розташовану на
першому поверсі десятиповерхового
будинку, секція 4, загальною площею 88, 35
кв. м. та житловою площею 54,3 кв. м.,
вартість будівництва якої відповідно
до договору складає 208329,00 грн., дані
обставини підтверджуються
відповідними договорами, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Також судом встановлено, що 03 березня
2009 року представником забудовника
–ТОВ ПБФ «Домобуд»та дольовиком
ОСОБА_1 було підписано акт
приймання-передачі квартири АДРЕСА_2
загальною площею 88,35 кв. м.. згідно якого
відповідач передав останньому
зазначену квартиру у власність, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією відповідного акта
приймання-передачі.

Окрім того, вказаний акт
приймання-передачі від 03 березня 2009
року підтверджує, що розрахунок за
вищезгаданим договором про дольову
участь в будівництві житла № 34/3 від 16
листопада 2004 року здійснений у повному
обсязі, у свою чергу, відповідач ТОВ ПБФ
«Домобуд»фінансових претензій до
позивача не має.

У судовому засіданні з’ясовано, що за
результатами проведеної поточної
інвентаризації квартири у житловому
будинку, розташованої за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9А/44,
комунальним підприємством
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної
інвентаризації»Дніпропетровської
обласної ради було виготовлено
технічний паспорт на квартиру за
вищезгаданою адресою, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що згідно даного
технічного паспорту (інвентаризаційна
справа 1658-Ю) квартира № 44 знаходиться
на першому поверсі житлового будинку №
9А (літ. А-11, 12) по вул. Космічній у м.
Дніпропетровську, має загальну площу
93,5 кв. м., житлову площу 53,2 та
складається з наступних приміщень:
трьох житлових кімнат, розмір яких
становить 22,2 кв. м., 17,5 кв. м. та 13,5 кв. м.,
кухні площею 12,0 кв. м., вбиральні
(сполученої) площею 6,3 кв. м., коридору
площею 12,9 кв. м., веранди площею 6,7 кв. м.,
лоджії площею 2,4 кв. м.

Також судом встановлено, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (ліцензія
серія АВ № 558401, строк дії якої з 09 липня
2010 року по 09 липня 2013 року, видана
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області) було
проведено обстеження технічного стану
будівельних конструкцій квартири № 44,
що розташовується на першому поверсі
житлового будинку (літ. А-11, 12) по вул.
Космічній, № 9А у м. Дніпропетровську,
що підтверджується технічним
висновком про стан будівельних
конструкцій квартири від 2010 року, копія
якого наявна в матеріалах справи.

Як вбачається із зазначеного висновку,
на підставі
візуально-інструментального
обстеження та результатів аналізу
стану даної квартири встановлено, що
остання в повній мірі відповідає
будівельним нормам, правилам та
стандартам, основні конструкції
(фундаменти, стіни, перегородки,
перекриття, покриття) знаходяться у
нормальному та задовільному стані
(категорія К-1 і К-2), та придатні до
подальшої експлуатації. Висота
приміщень, внутрішнє планування, площі
житлових та допоміжних приміщень
відповідають вимогам діючої
нормативної документації (ДБН В.22015-2005
«Житлові будинки», ДБН. 3.2-2009
«Реконструкція та капітальний
ремонт»). Демонтаж самонесучої
перегородки не знижує жорсткості та
стійкості будівлі. Всі інженерні
системи, підведені до об’єкту, що
обстежується, функціонують задовільно.
Відтак, у зв’язку із задовільним
станом конструкцій квартира придатна
до подальшої експлуатації за
функціональним призначенням.

Між тим, оформити своє право на
зазначений об’єкт нерухомості згідно
існуючих норм законів позивач не має
можливості.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу (ЦК) України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

В силу ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Зі змісту ст. 182 ЦК України випливає, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. ст. 331, 334 ЦК України право
власності виникає з моменту державної
реєстрації, якщо така реєстрація є
обов’язковою.

У відповідності до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
реєстрації підлягають виключно
заявлені права за умови їх
відповідності чинному законодавству.
Реєстрація прав проводиться після
технічної інвентаризації об’єкта,
права щодо якого підлягають
реєстрації.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно –це офіційне визнання та
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно.

При урахуванні технічного висновку за
результатами обстеження стану
будівельних конструкцій квартири № 44,
розташованої у житлового будинку № 9А
(літ. А-11, 12) по вул. Космічній у м.
Дніпропетровську, на підставі положень
ч. 2 ст. 8 ЦК України у відповідності до
загальних засад цивільного
законодавства (аналогія права) судом
встановлено, що прийняття в
експлуатацію об’єкта полягає у
визначенні готовності об’єкта,
закінченого будівництвом, будівельним
і іншим правилам, необхідним при
прийнятті в експлуатацію. Готовність
приміщень до експлуатації у всіх
аспектах визначена
будівельно-технічним висновком.

Таким чином, дана квартира є прийнятою
до експлуатації та не потребує
проведення іншого дослідження
готовності до експлуатації, в тому
числі складання актів прийняття до
експлуатації.

Відповідно до пункту 10 Додатку № 1 до
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
міністерства юстиції України №7/5 від 07
лютого 2002 року, підставою для
проведення реєстрації прав власності
на об’єкти нерухомого майна є рішення
судів про визнання права власності на
об’єкти нерухомого майна самочинного
будівництва та про встановлення факту
права власності на об'єкти нерухомого
майна.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у судовому засіданні
у їх сукупності, враховуючи, що позивач
виконав всі зобов’язання за договором
про дольову участь в будівництві житла
№ 34/3 від 16 листопада 2004 року та за
додатковою угодою до цього договору
від 29 грудня 2005 року, у свою чергу, з
приводу об’єкта нерухомого майна за
вищезазначеною адресою ніхто жодних
претензій та позовів не висуває, у тому
числі й органи місцевого
самоврядування, а також те, що визнання
за позивачем права власності на цю
квартиру не порушує права інших осіб,
приймаючи до уваги, що конструкції
даної квартири відповідають
будівельним нормам й правилам, та
виходячи з того, що позивач не може бути
обмежений у своїх правах, зокрема, у
праві на розпорядження вищезазначеним
майном, яке згідно положень ст. 331 ЦК
України виникає після державної
реєстрації права власності на нього,
суд доходить висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог та вважає за можливе
задовольнити їх.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 21, 41, 47, 55, 58, 124 Конституції
України, ст.ст. 15, 16, 319, 321, 328 ЦК, ст. 2 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.
ст. 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН 7) право
власності на квартиру № 44, яка
розташована у будинку № 9А (літ. А-11, 12)
по вул. Космічній у м. Дніпропетровську,
загальною площею 93,5 кв. м., житловою
площею 53,2 кв. м., та яка складається з
наступних приміщень: трьох житлових
кімнат, розмір яких становить 22,2 кв. м.,
17,5 кв. м. та 13,5 кв. м., кухні площею 12,0 кв.
м., вбиральні (сполученої) площею 6,3 кв.
м., коридору площею 12,9 кв. м., веранди
площею 6,7 кв. м., лоджії площею 2,4 кв. м.,
без додаткових актів введення в
експлуатацію.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
про перегляд заочного рішення, яка може
бути подана відповідачем протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем протягом 10 днів з
дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя

Є.А.
Башмаков