Справа № 2 226/2011 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О. П.

при секретарі Шведовій Я. О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2010 року позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідачів.

В своєму позові позивач зазначила, що набула права власності на житловий будинок №14 по вул. Гагаріна в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області на підставі нотаріально посвідченого договору міни житла укладеного між нею та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 від 21.04.2007 року. Зазначила, що даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,17 га, що належала на правах власності ОСОБА_11, яка померла, а її спадкоємцями являються відповідачі по справі.

Посилаючись на те, що житловий будинок належить їй, а земельна ділянка відповідачам, позивач зазначила, що до неї при придбані будинку перейшло право власності на цю земельну ділянку, а тому, на підставі ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,17 га, що призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд і розташована по вул. Гагаріна,14 в с. Новопетірівське Новоодеського району Миколаївської області.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов. Посилаючись на викладені в позові обставини, на передбачене законом право позивача на земельну ділянку, яка перейшла у власність при придбані житлового будинку, просить суд задовольнити позов у повному обсязі, визнавши за позивачем право власності на цю земельну ділянку.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали. Посилаючись на те, що вони продавали вказаний житловий будинок ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12 без земельної ділянки, а ті в свою чергу зробили обмін будинку на квартиру також без земельної ділянки, просять суд в задоволенні позову відмовити, як безпідставному.

Відповідачі ОСОБА_13, ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином про дату і час судового засідання.

На адресу суду від відповідачів ОСОБА_13, ОСОБА_7 надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Залучені до участі в даній справі в якості третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначили, що у свій час придбали вищевказаний житловий будинок у відповідачів без земельної ділянки.

В подальшому в наступні судові засідання треті особи не зявились. Від третіх осіб на адресу суду надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Справа у відповідності ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянута у відсутність відповідачів ОСОБА_13, ОСОБА_7В та третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, на підставі наявності у справі достатніх доказів і даних про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі являються спадкоємцями після смерті ОСОБА_11, яка являлась власницею житлового будинку №14 по вул. Гагаріна в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області та земельної ділянки, площею 0,17 га, що призначена для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за цією ж адресою.

Відповідачі, як спадкоємці майна, прийняли спадщину і оформили свої права на житловий будинок, а на земельну ділянку своє право власності в порядку спадкування не оформили і державного акту не отримали.

13.05.2005 року відповідачі, відповідно до укладеного і нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, продали житловий будинок №14 по вул. Гагаріна в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області третім особам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14 без земельної ділянки.

Треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14 21.04.2007 року на підставі нотаріально посвідченого договору міни передали будинок без земельної ділянки у власність позивачу ОСОБА_15 в обмін на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_15 зареєструвала своє право власності на цей будинок в органах БТІ.

Позивач як на підставу свого позову посилається на набуття нею права власності на житловий будинок для обслуговування якого потрібна земельна ділянка.

На думку позивача, до неї, як набувача житлового будинку, відповідно до ст.377 ЦК України переходить право власності і на земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку.

З такими висновками позивача суд погодись не може.

Так, з досліджених в суді обставин справи вбачається, що по вул. Гагаріна 14 в с. Новопетрівське Новоодеського району розташована земельна ділянка, площею 0,17 га, що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вказана земельна ділянка належить в порядку спадкування відповідачам і як свідчать обставини справи право власності на цю земельну ділянку вони не оформили, державний акт на неї не отримали і при продажі житлового будинку №14 по вул. Гагаріна в с. Новопетрівському цю земельну ділянку не відчужували.

В судовому засіданні також встановлено, що хоча цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, дана земельна ділянка має площу 0,17 га і фактично слугує не тільки для обслуговування житлового будинку, але і для ведення огородництва і садівництва.

Так, будівлі займають лише 0,05 га цієї земельної ділянки, а інші 0,12 га займають сільськогосподарські угіддя і багаторічні насадження.

Статтею 120 ЗК України ( в ред.2001р.) на час виникнення між сторонами правовідносин, передбачалось що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод.

Право власності, згідно Конституції України являється непорушним і ніхто не може бути позбавлений цього права власності не інакше як на підставах і у випадках передбачених законом.

Крім того, суд зазначає, що згідно чинного земельного законодавства право власності на земельну ділянку виникає у громадян на підставі рішень органів державної влади.

Згідно ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України (в новій редакції 2007р.) до особи яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності тільки на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівля або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею, або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на всю земельну ділянку площею 0,17 га безпідставні і суперечать дослідженим в судовому засіданні фактичним обставинам справи, а тому являються такими, що не підлягають задоволенню.

На думку суду до позивача, як набувача житлового будинку, на підставі ст.377 ЦК України, не перейшла у власність вся земельна ділянка, так як перехід права власності на цю земельну ділянку не було визначено договором про її відчуження, а крім того, органами місцевого самоврядування не визначено розмір земельної ділянки необхідний для обслуговування цього житлового будинку.

Тому за таких обставин, через відсутність правових підстав для задоволення позову, в його задоволенні позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 212 215 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю ОСОБА_5 в задоволені її позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: