справа № 2-2618/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
рішення

Іменем україни

13 вересня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору

встановив:

У червні 2011 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача, який уточнив 13.09.2011, про стягнення кредитної заборгованості в сумі 11341,44 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 08.11.2009 між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк» та відповідачем укладено кредитний договір № 421-069. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 10000,00 грн. з кінцевим строком повернення до 08.07.2010 з процентною ставкою 24 відсотки річних та зобовязався щомісячно погашати отриманий кредит і сплачувати відсотки за користування кредитом до 10 числа кожного наступного місяця.

10.11.2010 з відповідачем був підписаний договір № 1, яким внесено зміни до кредитного договору, яким зменшено розмір процентів до 12 відсотків річних та розмір щомісячного платежу.

Проте вказані зобовязання відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 31.08.2011 утворилася заборгованість на загальну суму 11341,44 грн., яка складається із 6790,00 грн. заборгованості по кредиту, 748,48 грн. заборгованості по відсоткам, 2200,00 грн. штрафу за несвоєчасну сплату відсотків, 197,14 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 1405,82 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач позов визнав частково в частині заборгованості по кредиту та розміру відсотків, в іншій частині вимог просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно із положеннями статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Судом встановлено, що 08.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Демарк», правонаступником якого за всіма правами і обовязками є Публічне акціонерне товариство Банк «Демарк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 421-069 на умовах якого, відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 10000,00 грн. з кінцевим строком повернення до 08.07.2010 з процентною ставкою 24 відсотки річних.

Отримання відповідачем кредитних коштів позивачем не оскаржується.

Відповідно до підпункту 3.7.1 пункту 3.7 кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит, відсотки та комісію щомісячно не пізніше 10 числа місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі 578,00 грн.

10.11.2010 між сторонами укладено договір № 1 до кредитного договору, яким зменшено розмір процентної ставки з 24 відсотків річних до 12 відсотків, а також розмір щомісячного платежу з 578,00 грн. до 400,00 грн.

Однак в порушення умов, передбачених кредитним договором, станом на 31.08.2011 утворилася заборгованість на загальну суму 11341,44 грн., яка складається із 6790,00 грн. заборгованості по кредиту, 748,48 грн. заборгованості по відсоткам, 2200,00 грн. штрафу за несвоєчасну сплату відсотків, 197,14 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 1405,82 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту.

Вказана заборгованість підтверджена розрахунком до позову та частково визнана позивачем.

Пунктами 6.3 та 6.4 кредитного договору сторони погодили відповідальність відповідача за порушення грошових зобовязань шляхом встановлення штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу..

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статі 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості є правомірними та відповідають вимогам закону.

Однак суд не погоджується з штрафними санкціями та їх розміром, які підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного.

Із змісту позову та доданого розрахунку вбачається, що з відповідача підлягає стягненню штраф за несвоєчасну сплату процентів в розмір 2200,00 грн. та пеня в сумі 197,14 грн.

Тобто, за одне й те саме порушення грошового зобовязання передбачено подвійну відповідальність одного виду. При цьому в статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин, правомірним є стягнення лише однієї штрафної санкції, а саме пені.

Крім того, в судовому засіданні відповідач не погоджувався з розміром штрафних санкцій через пропуск позивачем строку позовної давності.

Із розрахунку позивача вбачається, що пеня за порушення строків користування кредитом розрахована починаючи з 08.07.2010. Позов поданий до суду 06.06.2011. Таким чином, розрахунок пені за порушення повернення кредиту здійснено з дотриманням річного строку позовної давності, встановленого пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Щодо пені за не своєчасну сплату відсотків, її розрахунок позивач здійснив починаючи 18.08.2009, тобто з 18.08.2009 по 05.06.2010 розрахунок здійснено за межами річного строку, встановленого наведеною вище нормою, а тому підстав для стягнення пені за цей період суд не вбачає.

У звязку із наведеним та враховуючи те, що відсутність коштів у боржника не є підставою звільнення від виконання грошових зобовязань (частина перша статті 625 ЦК України), суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в загальній сумі 8970,72 грн., яка складається із 6790,00 грн. заборгованості по кредиту, 748,48 грн. заборгованості по відсоткам, 26,42 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків та 1405,82 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту.

Відповідно статті 88 ЦПК України пропорційно до задоволеного розміру позовних вимог з відповідача в рівних частинах на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 89,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 94,91 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» заборгованість по кредитному договору від 08.07.2008 № 421-069, яка складається із 6790,00 грн. заборгованості по кредиту, 748,48 грн. заборгованості по відсоткам, 26,42 грн. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату відсотків, 1405,82 грн. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату кредиту, що в загальній сумі складає 8970,72 грн. (вісім тисяч девятсот сімдесят гривень 82 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» судовий збір в розмірі 89,71 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 94,91 грн., разом 184,62 грн. (сто вісімдесят чотири гривні 62 коп.).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 14.09.2011