Справа № 2-528/11
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області про встановлення факту набуття права власності та визнання права власності на майно в спадок, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту набуття права власності та визнання права власності на майно в спадок.. Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті її матері ОСОБА_3, залишився спадковий будинок № 25 із господарськими будівлями та споруди, розміщені по вулиці Лесі Українки в селі Селище Баришівського району Київської області. За життя ОСОБА_3 склала заповіт на випадок своєї смерті згідно якого все своє рухоме та нерухоме майно заповіла своїй внучці, ОСОБА_4 дочці позивачки. Остання 31.01.2011 року подала заяву до приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, де була заведена спадкова справа про відмову від прийняття даної спадщини за заповітом, єдиною спадкоємицею даного майна являється позивачка ОСОБА_1. Після смерті матері, в установленому законом порядку ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини ОСОБА_3 Вважає, що вона як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подачи заяви до нотаріальної контори. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

У відповідності до ч.4 ст.130 ЦПК України, суд може у попередньому судовому засіданні ухвалити судове рішення у разі визнання позову відповідачем.

На попередньому судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_6 позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обємі пояснивши, що після смерті матері позивачки залишилося спадкове майно, до складу якого входить будинок з господарсько-побутовими спорудами, що розташовані в с. Селище по вул. Лесі Українки, 25 Баришівського району Київської області. ОСОБА_4, як спадкоємиця за заповітом відмовляється від прийняття спадщини, що підтверджується заявою ОСОБА_6 вважає, що його довірителька, як спадкоємець першої черги за законом у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, так як вчасно подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а тому просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обємі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Від відповідача надійшло повідомлення про розгляд справи у відсутність їхнього представника, з позовними вимога погоджуються. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що після смерті матері позивача ОСОБА_3, померлої 16 вересня 2010 року, залишився спадковий будинок № 25 з господарськими будівлями та спорудами розміщеними по вулиці Лесі Українки в селі Селище Баришівського району Київської області. За життя ОСОБА_3 склала заповіт на випадок своєї смерті, згідно якого все своє рухоме та нерухоме майно заповіла своїй внучці, ОСОБА_4 дочці позивачки. ОСОБА_4 31.01.2011 року подала заяву до приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, де була заведена спадкова справа про відмову від прийняття даної спадщини за заповітом. Отже, єдиною спадкоємицею даного майна за законом являється позивачка ОСОБА_1. Після смерті матері, в установленому законом порядку ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини ОСОБА_3, однак отримати свідоцтво про право на спадщини не змогла, оскільки ОСОБА_3 за життя фактично набула право власності на нерухоме майно, але юридично не оформила. Вважає, що вона як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 на підставі ст. ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємицею за законом є її донька ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_4 відмовилася від спадщини за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із пояснень представника позивача, ОСОБА_1 у встановлений законом час звернулася до приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, де була заведена спадкова справа на майно померлої ОСОБА_3.

Згідно технічного паспорту, виготовленого Баришівським БТІ, будинок померлої ОСОБА_3 був збудований в 1958 році. В той час від забудовника не вимагали оформлення свідоцтва на право власності на майно, тому і не було необхідності у виготовленні технічно-правової документації на своє нерухоме майно. Ніяких претензій з боку інших осіб, стосовно зазначеного майна, до ОСОБА_3 ніколи не надходило.

Про те, що ОСОБА_3 була власником та володіла будинком, розташованому в с. Селище Баришівського району Київської області по вул. Лесі Українки, 25 на праві приватної власності, свідчать такі докази:

- копія технічного паспорта на будинок, що розташований за адресою: с. Селище Баришівського району Київської області по вул. Лесі Українки, 25 ;

- довідка № 42 від 31.01.2001 року виконкому ОСОБА_2 сільської ради Баришівського району Київської області;

- копією витягу про державну реєстрацію в спадковому реєстрі, який посвідчує реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт володіння житловим будинком та господарськими будівлями та спорудами, які розташовані с. Селище Баришівського району Київської області по вул. Лесі Українки, 25 на праві приватної власності ОСОБА_3

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 фактично набула право власності на майно, але не встигла зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку, а також те, що ОСОБА_1 єдина спадкоємиця першої черги за законом, оскільки спадкоємиця за заповітом ОСОБА_4 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Баришівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, де була заведена спадкова справа про відмову від прийняття даної спадщини за заповітом, тому необхідно в судовому порядку, визнати за позивачкою право власності на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Керуючись ст. ст.10,11,209,211, 212-215,218 ЦПК України ст.ст. 328, 1218, 1261, 1269 ЦК України, ст.5 ч. 3 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року , суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Селище по вул. Лесі українки, 25 Баришівського району Київської області, які належали на праві приватної власності її матері ОСОБА_3, яка померла 16 вересня 2010 року.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_7