Справа № 2/2502/621/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кузюри В.О.

при секретарі Ященко Л.В.

з участю:

прокурорів Лазоренко М.М., Михайленка І.Ф.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом прокурора Бобровицького району в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між нею та відповідачкою ОСОБА_2

Вимоги обґрунтовує тим, що договір був укладений під впливом обману з боку відповідача.

Між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 була домовленість про укладення договору дарування , а не купівлі -продажу з умовою, що позивачка залишається проживати в своєму будинку, а відповідачка доглядає позивачку до її смерті.

Ніяких грошей позивачка не отримувала.

Договір вважається укладеним, якщо сторони досягли всіх істотних умов договору.

При укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку, що в с. Марківці по вул. Довженка, 72 були допущені вимоги чинного законодавства, які роблять договір недійсним.

Згідно договору покупець сплатив 20000 грн. за покупку. Проте такої домовленності не було і ніяких грошей позивач не отримувала, відповідачка обманним шляхом уклала цей договір.

Відповідно до ст.203 ЦК України договір , вчинений під впливом обману є оспорюваним.

На момент вчинення правочину позивач є особою похилого віку, яка не розуміла значення своїх дій в силу свого віку, не має будь-якого майна, родичів.

Отже дана угода суперечить інтересам позивачки і повинна бути визнана недійсною.

В судовому засіданні прокурор та позивачка вимоги підтримали , просять їх задовольнити.

При цьому позивачка ОСОБА_1 пояснила , що так як вона є одинокою , то вирішила подарувати свій будинок ОСОБА_2, щоб та змогла доглянути її до смерті, при цьому позивачка залишається в своєму будинку. в травні 2005 року позивачка домовилася з людиною, яка відвезла їх з відповідачкою та її матір».ю до нотаріуса в м. Носівку , так як відповідачка сказала їй , що в м. Бобровиця нотаріус не працює. Коли були оформлені папери , вона не читаючи їх підписала, так як вважала, що там все вірно, вона укладає договір дарування. Нотаріус ще запитала в неї, «Ну , що подарували будинок ?» .

Певний час відповідачка проживала в смт. Бобрик , а потім переїхала до будинку разом зі своїм співмешканцем і життя позивачки стало не стерпним, так я вони почали знищувати речі, що створювалися позивачкою та її покійним чоловіком , ображати її, а в червні цього року її вигнали з будинку о першій годині ночі , повідомивши , що вона не є власником цього будинку і повинна його залишити. Такої образи позивачка не стерпіла і пішла проживати до своїх родичів.

Договір укладений обманом , грошей вона не отримувала, тому просить визнати його недійсним , та повернути їй будинок.

Відповідачка та її представник вимоги не визнали , просять відмовити в їх задоволенні.

При цьому відповідачка пояснила, що на початку 2005 року до неї звернулася ОСОБА_1 та сказала, що має намір продати свій будинок і запропонувала їй придбати його. Відповідачка зазначила на це , що вона сама таке питання вирішити не може , буде говорити з батьками і якщо вони їй допоможуть зібрати необхідну суму , то можливо придбає його . В травні необхідна сума була зібрана і відповідачка погодилася придбати будинок . З цією метою вони поїхали до м. Носівки для оформлення договору.

Нотаріус з»ясувавши всі необхідні питання після сплати всіх необхідних коштів , виготовила договір з яким сторони ознайомилися , ніяких заперечень при цьому ніхто не мав. Кошти нею були сплачені до укладення договору.

Між сторонами була домовленість, що позивачка залишається проживати в своєму будинку , там вона і проживала і відповідачка не заперечує , щоб вона проживала і далі, з будинку її ніхто не виганяв.

Все почалося , коли у сестри позивачки помер чоловік і вона пішла спочатку допомагати їй , а потім залишилася там проживати . Це її право , але з цього часу почалися погрози відповідачці зі сторони позивачки та її сестри , племінників, які мабуть захотіли відібрати цей будинок . До відповідачки приходив дільничий інспектор , але побачивши що відповідачка є власником , відмовив в порушенні кримінальної справи .

Відповідачка вважає , що всі заяви позивачки , проте що вона не знала, що підписує є неправдивими, відповідачка протягом 6 років доглядала за будинком , провела газ, допомагала позивачці, не заперечувала і не заперечує щодо проживання її в будинку, якби мала намір її вигнати , то могла б зробити це давно, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник повністю підтримала відповідачку та додала, що позивачкою пропущено строк для звернення до суду, а тому їй необхідно відмовити в задоволенні позову. Крім того по суті позов також не підлягає задоволенню , так як дана угода не суперечить вимогам ст.203 ЦК України .

В договорі відсутні будь-які дані, що позивачка не розуміла значення своїх дій , її дієздатність перевірена, даних про її фізичні вади в силу яких вона не змогла прочитати чи підписати договір відсутні, факт отримання грошей підтверджується в самому договорі і в судовому засіданні жодним доказом не спростований, весь час позивачка проживала в будинку, сама підтвердила, що відповідачка її не виганяла з будинку, допомагала їй в силу потреби , отже договір є дійсним, умови договору сторонами були обумовлені і дотримувалися весь час і з боку відповідачки , щоб позивач залишалася проживати в будинку перешкод немає, а моральна сторона взаємовідносин між позивачкою та чоловіком відповідачки не є підставою визнання договору недійсним.

Заслухавши сторони , їх представників, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що вимоги не підлягають

задоволенню , так як жодним доказом не спростовано факт укладення договору купівлі- продажу внаслідок обману . Суду не надано жодного доказу , що позивачка не могла на день укладення договору і не може розуміти і усвідомлювати значення своїх дій , хоча і є особою похилого віку, проте в судовому засіданні свої пояснення давала чітко , послідовно, детально відображаючи події шестирічної давності.

Також жодним чином не спростовано факт передачі коштів відповідачкою позивачу.

Акт обстеження матеріального становища , що наданий суду викликає сумнів щодо його достовірності, так як свідок ОСОБА_6 була вкрай здивована, дізнавшись в судовому засіданні, що вона його підписувала. І той факт , що позивач не придбала з часу укладення договору матеріальних цінностей не є свідченням того , що вона не отримала кошти.

При укладені договору її дієздатність перевірена нотаріусом , вона була ознайомлена з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів , перебувала в здоровому розумі, ясній пам»яті, діяла добровільно , розуміючи всі наслідки своїх дій та укладення такого договору, що засвідчила своїм підписом (а.с.5).

Сам договір відповідає вимогам ст.203 ЦК України щодо дійсності.

На день звернення до суду позивачкою пропущено строк позовної давності, питання про його поновлення взагалі не ставиться , а суд не вбачає підстав для його поновлення.

Інших доказів на спростування добутих суду не надано. .

Керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 213-215,218 ЦПК України , 203,215, 257,258,261 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову прокурора Бобровицького району в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору кпівлі-продажу житлового будинку

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Бобровицький районний суд.

Суддя: