АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1994/11 Справа № 22ц-9657/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Ляпченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про внесення змін до кредитного договору,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким відмінити всі нараховані штрафні санкції, пеню та комісії за час прострочення платежів по кредитному договору № DNІ0GA00000193 від 27 травня 2008 року, зобовязати відповідача змінити умови кредитного договору в частині п.8.1 ст. 8 та графіку погашення кредиту, які призведуть до виправлення розміру фактично отриманих грошових коштів в національній валюті до рівня, що існував на момент укладення кредитного договору, а саме загальний розмір отриманих коштів в сумі 445 368,42 грн., де щомісячний платіж 7629,05 грн. з урахуванням всіх здійснених позивачем платежів в погашення кредиту.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що 27 травня 2008 року між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Індустріального відділення ДРУ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № DNІ0GA00000193. Відповідно до умов договору, Банк зобовязався надати позичальнику кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії в розмірі 91828,54 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти кредит, використати, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки визначенні Кредитним договором. На момент укладання договору, а саме з 22 травня 2008 року Національним банком України встановив офіційний курс гривні до долара США на рівні 4,85 грн./дол. Таким чином, надана Банком сума складала 445 368,42 грн., відповідно еквівалент щомісячного платежу складав 7629,05 грн. Протягом останнього року офіційний курс гривні до долара США неодноразово збільшувався, а на сьогоднішній день офіційний курс гривні до долара США встановлений Національним банком України в розмірі 7,9583 грн. У звязку з цим, загальний розмір зобовязання позичальника збільшився до 730 799,07 грн., відповідно еквівалент щомісячного платежу виріс до 12 518,41 грн. Позивач звернуся до відповідача з пропозицією змінити умови договору, проте отримав від останнього відмову.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 посилаючись на невідповідність висновків суду, порушення та неправильне застосування норм процесуального і матеріального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як правильно встановлено судом, між сторонами був укладений кредитний договір № DNІ0GA00000193 від 27 травня 2008 року, за умовами якого позивач зобов'язався надати кредит у сумі 91 828,54 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 7-9).

Встановлено, що позивач звертався до відповідача з пропозицією зміни умов вказаного вище договору, проте згоди щодо змін умов даного договору відповідачем надано не було.

Також судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» має банківську ліцензію на право здійснювати банківські операції передбачені ч.І та п.5-11 ч.2 ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», а також має дозвіл на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», що підтверджується копіями банківської ліцензії, дозволу та додатку до дозволу, наявними в матеріалах справи (а.с. 48-49).

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст.3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання укладеного договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.652 цього Кодексу договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін у разі істотної зміни обставин, якими вони керувалися при укладенні договору, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин вважається істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за одночасної наявності визначених умов, а саме якщо в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Наявності визначених законом виключних обставин для примусової зміни спірного договору не вбачається, суд дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених вимог позивачу та обґрунтовано на підставі ст.ст.627,651,652,1054 ЦК України відмовив в їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги , як і посилання в позовній заяві , на положення законодавства про захист прав споживачів визнати обґрунтованими не можна , оскільки після укладення кредитного договору між сторонами його виникають кредитні правовідносини і спори щодо виконання цього договору вирішуються з застосування спеціального законодавства в системі кредитування.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують правильність вищезазначених висновків суду та не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь та до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування чи змін не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: