Справа №: 2-815/2011
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 серпня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Тураша В.А.,

секретаря- Колодій Т.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання згоди на виїзд за кордон неповнолітньої дитини,суд, -

встановив :

Позивачка просить постановити рішення, яким надати дозвіл на виїзд з України за кордон її неповнолітній дочці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі. Від спільного проживання у них 21.07.1999 року народилась дочка ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу неповнолітню дочку залишено проживати з нею. Ніяких контактів з відповідачем ні вона, ні дочка на протязі останніх років не мали, відповідач не бере участі в утриманні дитини, не відвідує її, не спілкується з нею, не проявляє батьківського піклування та турботи. На даний час місце перебування його їй невідоме. З метою відпочинку та оздоровлення вона бажає виїхати з дочкою за межі України в Болгарію, оскільки дочка перенесла важку операцію, має часті респіраторні захворювання та потребує спеціального санаторного лікування. Для виїзду за кордон неповнолітньої дитини , потрібен письмовий дозвіл батька. Оскільки вона такого дозволу від відповідача не має можливості отримати, тому змушена звертатись до суду з даною заявою.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник позивачки ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з»явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, від нього не поступило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до протоколу № 4 Міжнародної Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Рим, 04.11.1950), ратифікованої Законом України № 475-97-ВР від 17.07.1997 року, кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоровя або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року «держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, в тому числі і власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров»я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб, і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами». Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» ст. 4 ч. 2 передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ №048209 (а.с.10) - шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №184 від 2.10.2003 року.

Свідоцтво про народження І-НМ №002883 (а.с.9) підтверджує, що ОСОБА_3 народилась 21.07.1999 року. Її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Довідка від 8.07.2011 року, видана КП «ЖЕК» (а.с.8) свідчить, що ОСОБА_4 проживає разом з мамою ОСОБА_1 в м.Долина просп.Незалежності 10/44.

У відповідності до заключення ЛКК №117 при Долинській дитячій поліклініці (а.с.12) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на диспансерному обліку при Долинській дитячій поліклініці. Діагноз: часті респіраторні захворювання.

Таким чином, враховуючи, що неповнолітня ОСОБА_4В ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно рішенням суду залишена проживати з матір»ю ОСОБА_1, хворіє, їй потрібне санаторно-курортне лікування, батько ОСОБА_2 в даний час перебуває за межами України є підстави для задоволення позову.

В судовому засіданні не здобуто жодного доказів того, що на даний час існують якісь обмеження чи перешкоди для реалізації неповнолітньою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 свого права на тимчасовий виїзд за кордон.

При таких обставинах суд вважає, що позов є обґрунтованим і належить до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, протоколу № 4 Міжнародної Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475-97-ВР від 17.07.1997 року, Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-12 від 27.02.1991 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст.208,209,215,218, 226 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти після проголошення через Долинський районний суд.

Суддя: