АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-656/11 Головуючий у 1-й інстанції Матвієнко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Мартєва С.Ю.

Суддів: Тимчук Л.А., Чічіля В.А.

при секретарі: Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра»

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 8 грудня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Просила суд стягнути з відповідача зазначені суми, оскільки ним не було належним чином та у визначений строк грошове зобовязання за договором банківського вкладу.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 8 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_2 20423 грн. 76 коп. суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 7782 грн. 45 коп. три відсотки річних, 800 грн. за надання правової допомоги, 50 грн. оплати за видачу довідки банком.

У решті позову відмовлено, вирішено питання щодо судових витрат.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач, в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовільнити частково.

Виходячи з п.4 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та не заперечувалось сторонами, 13.05.2008 року позивачка укладала з банком договір строкового банківського вкладу за яким внесла на депозитний рахунок 200000 грн. строком на 12 місяців.

По закінченню строку дії договору банк не повернув їй внесену суму коштів в розмірі 200000 грн. та не виплатив 17228 грн. річних відсотків, всупереч умовам договору банківського вкладу. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 14.07.2009 року вищезазначені суми боргу та судових витрат підлягали стягненню з ВАТ КБ «Надра», рішення є чинним.

В зв'язку з не виконанням рішення суду, відділом ДВС Лубенського МРУЮ відкрите виконавче провадження, однак кошти з банку по теперішній час не стягнуто. На неодноразові звернення позивачки до банку виплатити їй суму боргу останній відмовляється

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання .

Згідно ст. 612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь чає прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд дійшов вірного висновку щодо обставин виникнення між сторонами правовідносин, надав належну оцінку доказам.

Посилання апелянта на те, що місцевим судом безпідставно застосовано до даного спору положення ст. 625 ЦК України не заслуговують на увагу суду, оскільки стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК України є засобом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобовязання.

Статтями 1058, 1060 ЦК України, на які посилається апелянт регулюють Лише договірні правовідносини, а як встановлено місцевим судом, строк дії договору банківського вкладу, укладеного між сторонами закінчився.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що місцевий суд необгрунтовано задовільнив позовні вимоги щодо стягнення 800 грн. за правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що належним чином витрати на правову допомогу позивачкою не підтверджені.

Зокрема в матеріалах справи мається копія квитанції, з якої не зрозуміло ким та по якій саме справі було надано позивачці правову допомогу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нового.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п. 4 ст. 309, 315 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задовольнити частково, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 8 грудня 2010 року скасувати в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 800 грн.

В решті рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 8 грудня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий у справі: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: