Справа № 2-1674/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого
–судді Ткаченко Н.В.

при секретарі – Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
„ПриватБанк” до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2009р. ЗАТ КБ „Приватбанк” звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
застави.

26.06.2009р. справу було передано в
провадження судді Гончаренко В.М. у
зв’язку з переведенням судді Чорнобук
В.І. до іншого суду, а 11.09.2009р. справу
передано в провадження судді Ткаченко
Н.В. у зв’язку із закінченням
повноважень у судді Гончаренко В.М.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р.
було замінено сторону позивача
–замість ЗАТ КБ «ПриватБанк»- ПАТ КБ
«ПриватБанк» (в липні 2009р. відбулась
офіційна зміна назви банку з ЗАТ КБ
«ПриватБанк»на ПАТ КБ «ПриватБанк»).

В обґрунтування позовних вимог позивач
в позовній заяві посилався на те, що
11.10.2007р. між позивачем та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
PLL0AW05600204, відповідно до якого останній
отримав кредит у розмірі 11653,78 дол. США,
з терміном повернення до 11.10.2012р. та зі
сплатою згідно графіку погашення
щомісячно та відсотків за користування
кредитом. На забезпечення виконання
умов кредитного договору, відповідачем
в заставу був переданий автомобіль
марки ВАЗ, модель 21101 ЗНГ, 2007 р.в., тип ТЗ:
легковий седан, № кузова: XTA0378,
державний номер НОМЕР_1. Зі свого боку
позивач виконав, передбачені кредитним
договором умови та передав відповідачу
грошові кошти в розмірі 11653,78 дол. США,
на купівлю автомобіля, а також на
сплату страхових платежів, проте
відповідач не виконував належним чином
взяті на себе зобов’язання, у зв’язку
з чим у нього виникла заборгованість
перед банком. Станом на 30.04.2009р.
відповідач мав загальну
заборгованість у розмірі 8247,86 дол. США,
що у гривневому еквіваленті складає
63637,22 грн., яка складається із
заборгованості за: кредитом у розмірі
7576,13 дол. США; за відсотками за
користування кредитом у розмірі 184,98
дол. США; заборгованість по комісії за
користування кредитом у розмірі 51,50
дол. США, пеня за несвоєчасне виконання
зобов’язань в розмірі 11,64 дол. США, а
також штрафні санкції в сумі –423,61 дол.
США.

Представник позивача –ОСОБА_2 (яка діє
на підставі доручення від 27.09.2010р.), в
наданій суду 24.03.2011р. заяві просила
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, а саме, передати в заклад ПАТ КБ
„ПриватБанк” шляхом вилучення у
відповідача належне йому на праві
власності заставлене майно
–автомобіль марки ВАЗ, модель 21101 ЗНГ,
2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан, № кузова:
XTA0378, державний номер НОМЕР_1, та в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, звернути
стягнення на предмет застави, а саме:
автомобіль марки ВАЗ, модель 21101 ЗНГ, 2007
р.в., тип ТЗ: легковий седан, № кузова:
XTA0378, державний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк”
права укладати від його імені
договір купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою –покупцем,
знявши автомобіль з обліку в органах
ДАІ України, а також надання ПАТ КБ
„ПриватБанк” всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.
Крім того, в заяві від 24.03.2011р.
представник позивача просила вжити
часткове скасування заходів
забезпечення в частині накладення
арешту на автомобіль ВАЗ модель 21101 ЗНГ,
2007 р.в. тип. ТЗ легковий седан, № куз.
XTA2910 д.н. НОМЕР_2 та розглядати
справу за її відсутності.

10.12.2009р. до суду поштою надійшла заява
ОСОБА_1, в якій відповідач просив
направити йому копію ухвали, позовної
заяви з додатками для ознайомлення,
також в заяві відповідач повідомив, що
свої зобов,язання за договором він
виконує належним чином.

В попереднє судове засідання 02.11.2010р. та
в судове засідання 24.03.2011р. не з’явився,
про час та місце розгляду справи
кожного разу повідомлявся шляхом
направлення судової повістки за місцем
реєстрації, що підтверджується
відповіддю ЦАС, в справі є поштові
повідомлення про завчасне отримання
відповідачем судової повістки, як в
попереднє, так і в судове засідання, про
причини неявки відповідач суд двічі не
сповістив.

За таких обставин, суд вважає, що на
підставі ч. 4 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК
України (зі змінами від 07.07.2010р.),
відповідач вважається належним чином
повідомленим про день та час судового
засідання і таким, що відсутній без
поважних причин, що є підставою для
вирішення справи за відсутністю
відповідача на підставі наявних в
справі доказів.

На підставі положень ст. 169 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
сторін на підставі наявних в справі
доказів. Враховуючи заяву
представника позивача про підтримання
позову, заяву відповідача від 10.12.2009р.,
зі змісту якої вбачається що позовні
вимоги відповідачем не визнаються, суд
вважає за можливе винести рішення на
загальних підставах, встановлених ЦПК
України.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України,
зобов’язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений термін,
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет

застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,

відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом та заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі коли зобов’язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р.,
позивач є обтяжувачем як кредитор за
забезпеченим рухомим майном
зобов'язанням.

Відповідно до ст. З Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р.,
обтяженням є право обтяжувача на
рухоме майно боржника, що виникає на
підставі закону, договору, рішення суду
або з інших дій фізичних осіб і
юридичних осіб, з якими закон пов'язує
виникнення прав і обов'язків щодо
рухомого майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р.
предметом обтяження може бути рухоме
майно, не вилучене з цивільного
обороту, на яке згідно із
законодавством може бути звернене
стягнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
заставу»заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не
буде виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Відповідно до ст. 22, 23 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р.,
обтяжувач має право в разі порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання
або договору, на підставі якого виникло
забезпечувальне обтяження, одержати
задоволення своєї вимоги за рахунок
предмета обтяження в повному обсязі
або в частині, встановленій договором.
Розмір забезпеченої обтяженням вимоги
визначається на момент її задоволення
і включає: відшкодування витрат,
пов'язаних з пред'явленням вимоги і
зверненням стягнення на предмет
обтяження; сплату процентів та
неустойки; сплату основної суми боргу;
відшкодування збитків, завданих
порушенням боржником забезпеченого
зобов'язання або умов обтяження;
відшкодування витрат на утримання і
збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р.,
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду
в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р.
передбачено можливість продажу
обтяжувачем (кредитором) предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем.

Судом встановлено, що 11.10.2007р. між
банком та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № PLL0AW05600204,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 11653,78 дол. США, з
терміном повернення до 11.10.2012р. та зі
сплатою згідно графіку погашення
щомісячно та відсотків за користування
кредитом.

На забезпечення виконання умов
кредитного договору, відповідачем в
заставу був переданий автомобіль
марки ВАЗ, модель 21101 ЗНГ, 2007 р.в., тип ТЗ:
легковий седан, № кузова: XTA0378,
державний номер НОМЕР_1.

Зі свого боку позивач виконав,
передбачені кредитним договором умови
та передав відповідачу грошові кошти в
розмірі 11653,78 дол. США, на купівлю
автомобіля, а також на сплату страхових
платежів, проте відповідач не
виконував належним чином взяті на себе
зобов’язання, у зв’язку з чим у нього
виникла заборгованість перед банком.

Станом на 30.04.2009р. відповідач мав
загальну заборгованість у розмірі 8247,86
дол. США, що у гривневому еквіваленті
складає 63637,22 грн., яка складається із
заборгованості за: кредитом у розмірі
7576,13 дол. США; за відсотками за
користування кредитом у розмірі 184,98
дол. США; заборгованість по комісії за
користування кредитом у розмірі 51,50
дол. США, пеня за несвоєчасне виконання
зобов’язань в розмірі 11,64 дол. США, та
штрафні санкції в сумі –423,61 дол. США.

Враховуючи, що день винесення рішення,
банк позовні вимоги не уточнював, в
розрахунках ціни позову (судових
витрат) суд буде враховувати первісну
ціну позову.

Крім того, факт існування
заборгованості підтверджується заявою
представника позивача ОСОБА_2 від
24.03.2011р., в якій вона позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

З огляду на те, що відповідач не виконує
належним чином взятих на себе
зобов’язань за кредитним договором,
має значну суму заборгованості, в тому
числі прострочену по сплаті кредиту та
відсотків, суд вважає за можливе
передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк”
шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому
на праві власності заставлене майно
–легковий автомобіль марки ВАЗ, модель
21101 ЗНГ, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан, №
кузова: XTA0378, державний номер
НОМЕР_1, а також в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ PLL0AW05600204 від 11.10.2007р. станом на 30.04.2009р.
в розмірі 63637 грн. 22 коп., що є
еквівалентом 8247,86 дол. США, звернути
стягнення на предмет застави, а саме:
легковий автомобіль марки ВАЗ, модель
21101 ЗНГ, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан, №
кузова: XTA0378, державний номер
НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ
„ПриватБанк” права укладати від його
імені договір купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
–покупцем, знявши автомобіль з обліку
в органах ДАІ України, а також надання
ПАТ КБ „ПриватБанк” всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК
України, суд вважає за можливе
частково скасувати заходи
забезпечення позовних вимог, прийняті
ухвалою судді Чорнобук В.І. від 23.06.2009р.
в частині накладення арешту на
автомобіль марки ВАЗ модель 21101 ЗНГ, 2007
р.в. тип. ТЗ легковий седан, № куз.
XTA2910 д.н. НОМЕР_2, що належить на
праві власності ОСОБА_1, оскільки
існування заборони відчуження
автотранспортного засобу унеможливить
в подальшому виконання цього рішення
суду.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат, з огляду на те, що для позивача
ухвалою судді Чорнобук В.І. від 23.06.2009р.
була відстрочена сплата цих витрат, а
даним рішенням позовні вимоги
задоволено в повному обсязі, на
підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає
за можливе стягнути з відповідача на
користь держави судовий збір у розмірі
636 грн. 37 коп. (1% від ціни позову в
гривневому еквіваленті) та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554, 1050 ЦК
України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 74, 76, 77, 88, 169, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк” до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави –задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк”
шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне
йому на праві власності заставлене
майно –легковий автомобіль марки ВАЗ,
модель 21101 ЗНГ, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий
седан, № кузова: XTA0378, державний
номер НОМЕР_1.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № PLL0AW05600204 від
11.10.2007р., станом на 30.04.2009р. в розмірі 63637
грн. 22 коп., що є еквівалентом 8247,86 дол.
США, звернути стягнення на предмет
застави, а саме: легковий автомобіль
марки ВАЗ, модель 21101 ЗНГ, 2007 р.в., тип ТЗ:
легковий седан, № кузова: XTA0378,
державний номер НОМЕР_1, що належить на
праві власності ОСОБА_1, шляхом надання
ПАТ КБ „ПриватБанк” права укладати
від імені ОСОБА_1 договір
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою –покупцем, знявши
автомобіль з обліку в органах ДАІ
України, а також надання ПАТ КБ
„ПриватБанк” всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі - 636 грн. 37 коп.
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у
розмірі 120 грн.

Заходи забезпечення позову, прийняті
ухвалою судді Чорнобук В.І. від 23.06.2009р.
в частині накладення арешту на
автомобіль ВАЗ модель 21101 ЗНГ, 2007 р.в.
тип. ТЗ легковий седан, № куз. XTA2910
державний номер НОМЕР_2, що належить на
праві власності ОСОБА_1 –скасувати, в
іншій частині ухвалу судді Чорнобук
В.І. від 23.06.2009р. залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя:

Н.В.Ткаченко