РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2011 р.
Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Шеремета Г. І.

при секретарі Литвинов Є.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представників відповідача Хоп»як В.З.,
Марченко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ТзОВ «Львівська ізоляторна
компанія»про поновлення на роботі,
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом
про зміну підстав звільнення та
стягнення з відповідача заподіяної
моральної шкоди. В подальшому уточнив
позовні вимоги, просить поновити його
на роботі, виплатити заробіток за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду в
сумі 50000 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, суду пояснив, що 7.08.2008 року
був прийнятий на посаду водія
автонавантажувача в ТзОВ «Львівська
ізоляторна компанія». Пояснив, що 28.11.2008
року він вийшовши на роботу та
пропрацювавши зміну за вказівкою
начальника транспортної дільниці
ОСОБА_4 звернувся в відділ кадрів, де
йому повідомили, що він звільнений з
роботи без пояснень причин звільнення.
Жодних порушень він не вчиняв,
твердження про те, що перебував на
робочому місці в стані алкогольного
сп»яніння не відповідають дійсності,
тому просить позов задоволити,
поновити його на займаній посаді,
стягнувши середній заробіток за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду в
сумі 50000 грн., оскільки через
відсутність роботи, звільнення, зазнав
душевних страждань.

Представник відповідача в судовому
засіданні позову не визнав, суду
пояснив, що вважає звільнення позивача
законним, оскільки 19.11.2008 року комісією
ТзОВ «Львівська ізоляторна
компанія»встановлено факт перебування
на робочому місці ОСОБА_1 у нетверезому
стані, про що складено відповідний акт.
Наказом від 1.12.2008 року ОСОБА_1 за появу
на роботі в нетверезому стані
звільнено з роботи, 1.12.2008 року на
підставі п.7 ст.40 КЗпП України. Просить
суд в позові відмовити за
безпідставністю. Крім цього зазначив,
що позивач пропустив встановлений
законом строк звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідків, оглянувши та оцінивши в
сукупності зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що в позові
слід відмовити виходячи з наступних
міркувань.

Наказом №62 про прийом на роботу, ОСОБА_1
прийнято на роботу з 7 серпня 2008 року на
посаду водія навантажувача в
транспортну дільницю ТзОВ «Львівська
ізоляторна компанія». Про прийняття
позивача на вище вказану посаду у
трудовій книжці зроблено запис №10 від
7.08.2008 року.

Наказом від 1.12.2008 року №310-к про
звільнення з роботи ОСОБА_1 за ст.40 п.7
КЗпП України, ОСОБА_1, водія
навантажувача транспортної дільниці, 1
грудня 2008 року звільнено з роботи по п.7
ст.40 КЗпП України за появу на роботі в
нетверезому стані. Копію вище
вказаного наказу позивачем ОСОБА_1
отримано 1.12.2008 року та в графі «з
наказом згідні»позивачем проставлено
свій підпис. В судовому засіданні не
заперечував належності йому вище
вказаного підпису.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорі»від
6.11.1992 року №9 , а саме п.25, нетверезий
стан працівника або наркотичне чи
токсичне сп»яніння можуть бути
підтверджені, як медичним висновком
так і іншими видами доказів, яким суд
має дати відповідну оцінку.

Представником відповідача в якості
доказу перебування позивача в
нетверезому стані долучено до
матеріалів справи акт від 19.11.2008 року
складений комісією в складі голови -
начальника транспортної дільниці
ОСОБА_5, членів комісії начальника
відділу постачання ОСОБА_6 та менеджера
ОСОБА_7 про те, що о 14 год. 19.11.2008 року
ними встановлено факт перебування на
робочому місці водія навантажувача
ОСОБА_1, який керував
автонавантажувачем з ознаками
алкогольного сп»яніння, що проявлялось
в почервонінні шкіри обличчя,
наявності різкого запаху алкоголю,
непослідовній, незв»язній мові,
нескоординованими рухами, агресивному
тону розмови, від надання пояснень
ОСОБА_1 категорично відмовився.

19.11.2008 року аналогічний акт за №5
складено черговим ОСОБА_8, від підпису
якого ОСОБА_1 відмовився.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.11.2008 року начальником транспортної
дільниці ОСОБА_5, складено доповідну
записку з якої вбачається, що 19.11.2008
року близько 14 год. виявлено водія
навантажувача ОСОБА_1 з ознаками
алкогольного сп»яніння, водій від дачі
пояснень відмовився та останнього від
роботи відсторонено.

Крім цього в особовій картці
працівника ОСОБА_1, копія якої долучена
до матеріалів справи, зроблено запис
про звільнення останнього з посади за
появу на роботі в нетверезому стані та
видачу трудової книжки, що засвідчено
підписом позивача.

Враховуючи вище наведене, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що факт перебування
позивача ОСОБА_1 у нетверезому стані
доведено відповідачем переліченими
вище доказами, яким суд надає віри.
Також такий факт встановлено з показів
свідків ОСОБА_5, який суду пояснив, що
факт перебування позивача в стані
сп'яніння визначили по зовнішніх
ознаках, а саме наявний запах алкоголю,
нескоординовані рухи, агресивний
настрій. Суду пояснив, що на
підприємстві є алкотестер, однак
позивач відмовився від проходження
перевірки та від дачі будь-яких
пояснень.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно
19.11.2008 року за його участю складено акт
про те, що працівник ОСОБА_1 перебував
на робочому місці в стані сп»яніння,
рухи останнього були нескоординовані,
різкий запах алкоголю.

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що факт перебування позивача
ОСОБА_1 на робочому місці в стані
сп»яніння знайшов своє підтвердження в
судовому засіданні, відповідачем вірно
застосовано норму закону та підставу
звільнення, а тому в позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 3,4,6,57-60,209, 294 ЦПК
України, ст.40 п.7 КЗпП України, п.25
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорі» від 6.11.1992 року №9

суд-

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області в
порядку та строки , передбачені ст.. 294
ЦПК України..

Суддя:
Шеремета Г. І.