Справа № 2-763/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Матірна Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом Відкритого акціонерного товариства ОСОБА_1 районна Сільгосптехніка до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство ОСОБА_1 районна Сільгосптехніка , зазначивши третьою особою без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 районний відділ УМВС України в Кіровоградській області , звернулась в суд із позовом, яким просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням- квартирою №1, що по вулиці Повітрянофлотська, 30 в м. Кіровограді ( а.с. 27-28). Обгрунтовує вимоги тим, що на балансі підприємства знаходиться відомчий житловий фонд, який складається із житлового будинку №30, розташованого по вулиці Повітрянофлотська в м. Кіровограді. У квартирі №1, яка розташована в зазначеному будинку відповідачі є зареєстрованими як за основним місцем проживання з 02.12.2003 року та з 28.02.2007 року, однак в квартирі не проживають з грудня 2007 року по даний час, а тому вважають їх відсутніми за місцем реєстрації більше шести місяців . Крім того, відповідачі не оплачують кошти за користування приміщенням та комунальними послугами, незважаючи на неодноразові попередження про необхідність погашення заборгованості по оплаті за житло. В судовому засіданні представники позивача, згідно довіреності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх обгрунтування послались на обставини, які викладені у позовній заяві .

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вказала, що вони безпідставні оскільки вона не мала можливості проживати в квартирі свого чоловіка, який помер у вересні 2007 року, так як виникла потреба у догляді за хворими тіткою та дядьком, та відсутністю в квартирі побутових умов , зокрема були відключені газ із-за відсутності коштів по сплаті заборгованості, проте всіх особистих речей з квартири вона не забирала. Крім того, вона неодноразово зверталась до бухгалтерії підприємства надати їй можливість погасити заборгованість за житло, однак їй було відмовлено та не надано номер рахунку для внесення коштів, відмова мотивована тим, що на них готові всі документи для виселення.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в суді також позовні вимоги не визнали, просили у їх задоволенні відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Вважають, що акти на предмет обстеження щодо проживання які були надані позивачем не можуть бути доказами по справі, так як складені та завірені самим позивачем та його працівниками, які є зацікавленими; а свідки, які їх підписували повідомили про те, що всі шість актів наданих до суду вони підписали в один день. Так , дійсно вони не проживали в спірному житловому приміщенні , оскільки після смерті батька були відсутні побутові умови, газ було відключено на підставі акту, а коштів на виплату заборгованості у них не було; також виникла потреба у догляді хворих родичів за їх місцем проживання, однак всі свої особисті речі вони не забирали та інтересу до житла не втрачали, приблизно раз на місяць вони навідувались до житла, робили прибирання, збирали у саду біля будинку фрукти,а влітку деякий час проживали. На даний період у них покращився матеріальний стан, а тому вони можуть сплатити заборгованість, яка виникла за житло та інші послуги, які надавались до будинку, проте бухгалтерія позивача не надає новий рахунок для оплати боргу (а.с. 82-84).

Замінена в справі згідно ухвали ОСОБА_4 райсуду м. Кіровограда від 22.03.2011 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області , його представник в суді позов не підтримав, зазначив, що рішення суду на даний час не може вплинути на їх права та обов»язки.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснював, що він працює у позивача з 1972 року, на даний період інженером охорони праці. В складі представників підприємства в 2009 році неодноразово проводив обстеження спірного житла, при якому було встановлено, що в квартирі № 1 відповідачі не проживають, квартирну плату не вносять та тримають житлове приміщення в неналежному стані.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснювала, що вона є сусідкою відповідачів та дійсно підтверджує той факт, що після відключення газу відповідачі взимку в квартирі не проживали, а весь останній період вона їх постійно бачила, їх особисті речі з квартири не вивозились , на даний період в ній проживає донька відповідачки ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснювала, що вона є також сусідкою відповідачів та точно не пам»ятає в якому році її запрошували підписувати акти , однак пам»ятає , що їй запропонували розписатись на актах , які вона не читала, а підписала їх п»ять і всі були чисті. Підтвердила в суді свій підпис.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів, третю особу, свідків , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 цього ж Кодексу, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На стороні позивача можуть виступати наймач, члени його сімї, в тому числі ті, за якими зберігається право на користування житлом як за тимчасово відсутніми, або ті, що отримали броню. Підставою припинення права користування жилим приміщенням відповідно до ст. 71 цього Кодексу - є відсутність наймача або члена його сім»ї у місці їх проживання понад шість місяців без поважних причин, тобто за тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців і причини та мотиви відсутності протягом цього часу не мають правового значення. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України розяснюється застосування ст. 71 ЖК : у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб , які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї, тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В судовому засіданні з»ясовано, що на балансі ВАТ ОСОБА_1 районна Сільгосптехніка знаходиться будинок №30, що по вулиці Повітрянофлотська в м. Кіровограді на дві квартири. Згідно до листа регіонального відділення Фонду Держмайна України в області ВАТ ОСОБА_1 районна Сільгосптехніка несе відповідальність за збереження та використання державного майна, яке не увійшло до статутного фонду акціонерного товариства в процесі приватизації, але перебуває на його балансі, згідно ЦК України ( а.с. 29, 120).

Згідно протоколу обєднаного розширеного засідання адміністрації та комітету профсоюзу Кіровоградського підприємства райагропрому №4 від 22.09.1986 року працівнику СТО ОСОБА_9 була виділена квартира АДРЕСА_1 на сім»ю з чотирьох чоловік ( а.с. 85). ОСОБА_1 підприємство райагропрому перейменовано у ВАТ ОСОБА_1 районна Сільгосптехніка згідно наказу№38 від 27.05.1996 року ( а.с. 61).

Згідно довідки ОАБ ( а.с. 13, 14) та довідки ОСОБА_1 районна Сільгосптехніка ( а.с. 87) в квартирі є зареєстрованими та проживають ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 29.09.2007 року ОСОБА_9 помер ( а.с. 30).

Згідно наданих довідок ВАТ « Кіровоградобленерго» від 21.01.2011 року за ОСОБА_10 було відкрито особовий рахунок №1230-98, та за даним рахунком наявна заборгованість в сумі 347 грн., яка стала 06.10.2009 року підставою для припинення енергопостачання ( а.с. 121), та довідки ОСОБА_10 « Кіровоградгаз» від 18.11.2010 року , яка також вказує на те, що особовий рахунок відкрито на ОСОБА_9, та з 14.04.2005 року газопостачання за спірною адресою було припинено, заборгованість становить на момент відключення 4141 грн. ( а.с. 73).

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом 21.07.2010 року (а.с.3).

Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Отже, предметом доказування у цій справі є наявність чи відсутність факту тимчасової відсутності відповідачів у квартирі понад шість місяців без поважних причин.

Надані позивачем акти обстеження квартири від 23.03.2009 року, 28.04.2009 року, 25.05.2009 року, 30.06.2009 року та від 05.10.2009 року ( а.с.15- 21) не містять відомостей, які б достовірно свідчили про тимчасову відсутність відповідачів у належній їм квартирі понад встановлений законом строк. Комісія встановила, що відповідачі у квартирі не проживають, квартира закрита, житлове приміщення в неналежному стані, ніякого покращення по наведенню порядку на прилеглій території не має.

Проте, висновки комісії щодо непроживання відповідачів у квартирі не грунтуються на фактичних обставинах перевірки та були спростовані поясненнями відповідачів та свідків , зокрема свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які стверджували, що неодноразово бачили відповідачів у спірному житловому приміщенні, особисті речі з квартири ними не вивозились, на даний час в ній проживає ОСОБА_7, донька відповідачки . При цьому, свідок ОСОБА_8 в суді вказувала, що до неї тільки один раз приходили з підприємства та запитували про сусідів , надали їй підписати 5-ть чистих аркушів паперу, на яких вона і поставила свій підпис.

Таким чином, зазначені акти свідчать лише про те, що на час перевірки ( певного дня у певний час) відповідачів у квартирі не було, та не спростовують їх доводів про те, що вони періодично з»являються у квартиру, там знаходяться їх особисті речі, та проживає на даний період в квартирі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка також є рідною донькою ОСОБА_9 та відповідачки ОСОБА_2

Суд вважає, що належними доказами у цій справі могли б бути акти обстежень, належним чином оформлені, але вони мали стосуватися періоду, який має правове значення для визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Таким періодом є час на протязі 6 місяців від дня останньої перевірки, яка мала місце 05.10.2009 року. Проте, такі докази відсутні.

Надані позивачем письмові докази щодо наявності у відповідачів заборгованості по квартирній платі в сумі 1145, 88 грн., платі за спожитий газ в сумі 4141, 11 грн. та електроенергію в сумі 347 грн. свідчать лише про наявність такої заборгованості (а.с.29, 73, 121) та дійсної причини не проживання у вказаній квартирі, а саме відключення її від газопостачання та світла , що є перешкодою належного у ній проживання .

Відповідачі в суді пояснювали, що мають на даний період такий матеріальний стан, що є можливість у них погасити зазначену заборгованість, проте бухгалтерія підприємства не дає їм нового рахунку для оплати заборгованості по квартирній платі, посилаючись на те, що є всі підстави для виселення їх з квартири.

Суд вважає, що відповідачі не втратили інтересу до спірного житла , мають бажання в ньому проживати та погасити борги.

Крім того, позовні вимоги грунтуються на визнанні відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, на підставі ст.71 ЖК України, а не на підставі ст.107 ЖК.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин, які за законом є підставою для визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3, 10,11, 15, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства ОСОБА_1 районна Сільгосптехніка до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими , що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №1 по вулиці Повітрянофлотська, 30 в м. Кіровограді - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_11