Радомишльський районний суд
Житомирської області
Справа № 2-273/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2011
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Коваленко В. П.

при секретарі Білошицька І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 спілки «Оберіг»,
ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору поруки , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідачів ОСОБА_3 спілки
«Оберіг» та ОСОБА_4, в якому просить
визнати договір поруки №315-К3 укладений
29.06.2007 року між нею та КС»Оберіг» в
особі відділення №3 в якості
забезпечення зобов’язань за кредитним
договором №315-К3 укладеним 29.06.2007 року
між КС «Оберіг» та ОСОБА_4 недійсним з
моменту його укладення. В
підтвердження своїх вимог посилається
на те, що зазначений договір укладений
під впливом обману та зловживання
довірою, за що ОСОБА_4 засуджений
вироком Радомишльського районного
суду від 08.12.2010 року.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_5 підтримав вимоги
довірительки , просить визнати договір
поруки недійсним. Позивачка в судове
засідання не з»явилася, про день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином, про що свідчить розписка про
отримання судової повістки.
Представники КС «Оберіг» позовних
вимог позивачки не визнають, вважають ,
що вона уклала договір свідомо ,
рішенням Третейського суду при
юридичній корпорації «Принцип»
кредитний договір розірваний і
ухвалено стягнути заборгованість із
ОСОБА_4 та його поручителів ОСОБА_1
ОСОБА_6 заборгованість в сумі 30098.77
гривень, а,відповідно, договір поруки
припинив свою дію з припиненням
кредитного договору. Відповідач
ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, вважає,
що з ОСОБА_1 безпідставно стягуються
кошти за договором поруки.

Вислухавши пояснення, перевіривши
матеріали справи, оцінивши всі докази
та обставини по справі, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог , виходячи з
таких підстав.

Як встановлено судом 29 червня
2007 року між ОСОБА_3 спілкою «Оберіг» в
особі відділення №3 та відповідачем
ОСОБА_4 укладено кредитний договір
№315-К3, відповідно до умов якого
останній отримав кредит в сумі 18800
гривень. Цього ж дня між КС «Оберіг» та
ОСОБА_1 укладено договір поруки в
забезпечення виконання зобов’язань
вказаного кредитного договору.

Оскільки ОСОБА_4 не сплачував кредитні
кошти , а сума заборгованості зростала,
то рішенням постійно діючого
Третейського суду при юридичній
корпорації «Принцип» №С3-121-15/08 від
08.07.2008 року позовні вимоги КС «Оберіг»
задоволено, (а.с. 27) ухвалено розірвати
кредитний договір №315К3 від 29.06.2007 року
укладений між ОСОБА_3 спілкою «Оберіг»
та ОСОБА_4, стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_6 в солідарному порядку на
користь КС «Оберіг» 30098 гривень 77
копійок.

Відповідач ОСОБА_1 Н Ф. належним чином
повідомлялась про день та час розгляду
справи, але в засідання не з»явилась.

Крім того, вироком Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 06 грудня 2010 року ОСОБА_4Г
засуджений до 5 років позбавлення волі
з іспитовим строком три роки за
зловживання службовим становищем та
підробку документів.

Як видно з показів самого ОСОБА_4 при
укладенні договору поруки він
пояснював ОСОБА_1, що відкрив свою
фірму, має прибуток, а кредитні кошти
йому вкрай необхідні для придбання
автомобіля. Оскільки вони є родичами,
то позивачка без ніяких сумнівів
уклала договір поруки, будучи
впевненою, що ОСОБА_4 сам виплатить
отриману ним суму кредиту.

У відповідності до вимог ст. 230 ЦК
України, на яку посилається позивачка
як на обґрунтування своїх позовних
вимог , правочин визнається судом
недійсним з моменту його вчинення ,
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин , які мали істотне значення.

Згідно з вимогами п .20 постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
6.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правочин
визнається вчиненим під впливом обману
у випадку навмисного введення іншої
сторони в оману щодо обставин, які
впливають на вчинення правочину.
Ознакою обману є умисел в діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу в
діях відповідача , істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення. Зокрема, обман
щодо фінансового становища
контрагента як мотиву правочину не
може бути підставою для визнання
правочину недійсним.

З показів відповідача ОСОБА_4 видно,
що він і сам на момент укладення
кредитного договору не передбачав , що
його ПП «Радомвода» припинить свою
діяльність і він не зможе виплатити
кредит та не буде отримувати прибуток
від своєї діяльності.

Частиною першою статті 11 ЦПК України
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10.,11, 213-215 ЦПК України, ст.ст.215, 216,230,
553 ЦК України - суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 спілки
«Оберіг», ОСОБА_4 про визнання
договору поруки недійсним відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльський районний
суд шляхом подачі протягом 10 днів
апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_7