Справа № 2117/2-1081/11 .
У Х В А Л А

11 серпня 2011 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Пилипенко С.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у виді пені,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у виді пені.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Отже, всупереч вимогам ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додані наступні документи:

- свідоцтво про розірвання шлюбу між позивачкою та ОСОБА_2;

- копія рішення суду, за яким ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», судовий збір із заяв майнового характеру сплачується позивачем в розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 3-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посилання позивачки на п. 3 ч. 5 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» про звільнення від сплати судового збору суд до уваги не бере, оскільки за рішенням суду відповідача зобовязано сплачувати аліменти на користь позивачки, проте як сплата неустойки (пені) регулюється положеннями Цивільного кодексу України. До того ж, позивачка також посилається на положення п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України про звільнення від сплати витрат по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи, проте позивачкою вони сплачені.

Також, суд, дослідивши розрахунки позивачки суми неустойки (пені), вважає потрібним рекомендувати останній зробити перерахунок, оскільки при вирахуванні розміру неустойки сума боргу за попередній час до заборгованості за наступний час не додається, при щомісячній сплаті аліментів сума неустойки (пені) рахується за кожен окремий місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, заява має бути залишена без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у виді пені, залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати двох днів з дня отримання позивачкою ухвали.

При не усуненні недоліків в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачці.

Суддя С.В. Пилипенко