АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: трудові Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Бездітко В.М., Довгаль Г.П.,

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Інституту проблем кріобіології та кріомедицини ОСОБА_1 наук України на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Інституту проблем кріобіології та кріомедицини ОСОБА_1 наук України, третя особа - Первинна профспілкова організація Інституту проблем кріобіології та кріомедицини ОСОБА_1 наук України про поновлення строку звернення до суду, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інституту проблем кріобіології і кріомедицини ОСОБА_1 наук України (далі - Інститут ПКК НАН України), в якому просить поновити його на попередню роботу начальника відділу охорони вказаного закладу, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з розрахунку його середнього заробітку 950 грн.. моральну шкоду 5000 грн., судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; скасувати накази №103-ОП від 07 вересня 2010 року, № 104-ОП від 08 вересня 2010 року, № 74-ОП від 22 вересня 2010 року про накладення дисциплінарних стягнень та звільнення; поновити строк для звернення до суду з позовом.

В обґрунтування позову вказав, що вважає своє звільнення незаконним посилаючись на наступне. Не погоджуючись з наказом № 10З-ОП від 07 вересня 2010 року про накладення на нього догани за начебто неналежне виконання п. 4.1 „Положення про охорону" за фактом пошкодження скла вікон в котельній 17 серпня 2010 року, вказує, що ним виконані всі покладені на нього обов'язки: внесено запис в журнал чергувань, подана службова записка заступнику директора, подано заяву до Ленінського РВ м. Харкова, де проводилося розслідування, на чергуванні перебувало два охоронника - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, під час події в котельній проводилися ремонтні роботи. В склад комісії за наказом № 91а-ОП від 17 серпня 2010 року про розслідування пригоди в котельній його включено не було, висновки комісії йому невідомі. З Положенням про відділ охорони його не ознайомлювали, наказу про введення його в дію не було. В порушення ч. 1 ст. 149 КЗпП України, до застосування до нього вказаного дисциплінарного стягнення від нього не вимагали письмових пояснень. З цих підстав просить скасувати наказ № 10З-ОП від 07 вересня 2010 року як незаконний.

З цих же підстав просить скасувати наказ № 104-ОП від 08 вересня 2010 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення за подією крадіжки 17.08.2010- 18.08.2010 з приміщення лабораторії інституту предметів лабораторного обладнання. В порушення ч. 1 ст. 149 КЗпП України, до застосування до нього вказаного дисциплінарного стягнення від нього не вимагали письмових пояснень. В склад комісії за наказом № 92а-ОП від 18 серпня 2010 року про розслідування пригоди його включено не було, до участі в її роботі його залучено не було, висновки комісії в акті від 30 серпня 2010 року йому невідомі. На чергуванні 17.08.2010-18.08.2010 перебували охоронники - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про подію крадіжки внесено запис в журнал чергування, ним подана службова записка заступнику директора, викликані працівники міліції, які по приїзду виконали необхідні дії, ним подано заяву до Ленінського районного відділення міліції, порушено кримінальну справу, ведеться слідство. Зазначає, що лабораторія знаходиться в підсобному приміщенні, візуально з зовнішньої сторони пошкоджень, зламів не видно, в ній працював один робітник, обслуговував лабораторію електрик ОСОБА_7 Передбачити крадіжку з лабораторії охороні об'єктивно не було можливості, оскільки зі сторонніх осіб на територію інституту ніхто не проникав.

Наказ про звільнення № 74-ОП від 22 вересня 2010 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України на підставі акту від 21 вересня 2010 року, службової записки заступника директора у зв'язку з виявлення трупу на території інституту з 12 вересня 2010 року на 13 вересня 2010 року вважає незаконним та просить скасувати, вказуючи, що в порушення ч. 1 ст. 149 КЗпП України, до застосування до нього вказаного дисциплінарного стягнення адміністрація від нього не вимагала письмових пояснень. За фактом виявлення трупу на території інституту за наказом директора №108-ОП від 16 вересня 2010 року в склад комісії він не включений, участь в її роботі прийняти не зміг, висновки комісії в акті від 21 вересня 2010 року йому невідомі. Вказує, що згідно з графіком роботи, 12 вересня 2010 року (неділя) в нього вихідний, він знаходився за межами м. Харкова, в Бєлгородській області. Чергували сторожи ОСОБА_8, ОСОБА_9, про виявлення трупу внесено запис в журнал чергувань, йому повідомили за телефоном, він сказав невідкладно повідомити в міліцію та керівництву інституту. 13 вересня 2010 року в понеділок о 7.00 год. він прийшов на роботу, о 9.00 годин доповів заступнику директора інституту. Вказує, що проникнення на територію інституту через прохідну у вихідні та святкові дні повністю виключено. Територія земельної ділянки інституту велика, поросла деревами та кущами, в нічній час не освітлюється. Вважає, що за таких обставин відсутні підстави для висновку про неналежне виконання ним своїх службових обов'язків, покладених трудовим договором.

Вказує, що у зв'язку з незаконним звільненням йому завдано моральну шкоду, що полягає у душевних хвилюваннях, почутті дискомфорту, втраті життєвих зв'язків, що склалися, погіршення стану здоров'я, оцінює таку моральну шкоду в 5000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом, визнавши причини його пропуску поважними. Скасувано пункт 1.1. наказу від 07 вересня 2010 року № 10З-ОП про оголошення догани ОСОБА_2, пункт 1.1. наказу від 08 вересня 2010 року № 104-ОП про оголошення догани ОСОБА_2, а також наказ від 22 вересня 2011 року № 74-ОП про звільнення ОСОБА_2 Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу охорони Інституту проблем кріобіології і кріомедицини ОСОБА_1 наук України. Стягнуто з Інституту проблем кріобіології і кріомедицини ОСОБА_1 наук України на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 8214 грн. 84 коп., на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн., а всього стягнуто 9260 грн. 34 коп. Стягнуто з Інституту проблем кріобіології і кріомедицини ОСОБА_1 наук України на користь держави судовий збір в сумі 82 грн. 14 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 83 грн., а всього стягнуто на користь держави 165 грн. 14 коп.

Не погодившись з вказаним рішення суду першої інстанції Інститут ПКК НАН України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вважають, що ОСОБА_2 не виконав покладені на нього обовязки і звільнено його правильно.

Колегія судців, вислухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивача прийнято на роботу на посаду начальника відділу охорони Інституту проблем кріобіології і кріомедицини ОСОБА_1 наук України 03 вересня 2003 року на підставі наказу № 74-ОС від 03 вересня 2003 року, про що в його трудовій книжці зроблений запис № 40 (а.с. 6-7).

Відповідно до запису в трудовій книжці за № 41 від 22.09.2010 ОСОБА_2 звільнений з роботи за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов'язків, п. 3 ст. 40 КЗпП України, на підставі наказу № 74 -ОП від 22 вересня 2010 року (а.с. 6-7).

Згідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а по справам про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки.

Суд, відповідно цо ст. 234 КЗпП України, може поновити ці строки у разі їх пропуску з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пропуск строків для звернення до суду з позовом стався з поважних причин. Після звільнення позивач звертався із заявами в органи прокуратури - до прокуратури м. Харкова, до прокурора Ленінського району м. Харкова та спільною перевіркою за участю державної інспекції праці в Харківській області встановлено, що він звільнений з порушенням КЗпП України, що розцінювалось ним як підставою для поновлення на роботі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині його незаконного, з порушенням вимог чинного законодавства, звільнення суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в порушення ч. 1 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення від позивача не відібрано письмових пояснень. Крім того, будь-яких даних про ознайомлення ОСОБА_2 з наказами про оголошення йому догани або про направлення останньому копії поштою суду не представлено.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суд першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі існуючих в матеріалах справи доказів.

Посилання відповідача, що позивача звільнено обґрунтовано, судовою колегією не приймається.

З тексту наказів від 07.09. та 08.09.2010 року про оголошення ОСОБА_2 догани вбачається, що його притягнуто до відповідальності за неналежне виконання п. 4.1 «Положення про відділ охорони».

Пункт 4.1 «Положення про відділ охорони» передбачає цілодобову постійну охорону будівель, споруд на території Інституту, а також перевірка при обходах в нічний час цілісності замків та вікон на будівлях, спорудах і ангарах.

Ці функції стосуються відділу охорони. Однак, що конкретно порушено начальником охорони при виконанні ним посадової інструкції - невідомо; посилання на порушення посадової інструкції накази не містять.

Як вказав представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач не провів роботу з охоронцями з цього приводу.

В наказі № 74 - ОП від 22 вересня 2010 року про звільнення ОСОБА_2 вказано, що він порушив п. 2.10 посадової інструкції, яка визначає, що начальник охорони особисто проводить розслідування усіх випадків порушень пропускного режиму; складає акти; своєчасно доповідає адміністрації Інституту про порушення.

При цьому ОСОБА_2 ставиться як порушення те, що про появу трупу він знав 12.09.2010 року, а на місце події прибув лише 13.09.2010 року. Однак, 12.09.2010 року був вихідний день, а 13.09.2010 року він вже о 07 годині був на роботі. Всі необхідні дії ОСОБА_2 виконав ще 12.09.2010 року, вказавши охоронцям повідомити міліцію, що і було зроблено.

Що стосується доводів апеляційної скарги про безпідставне задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_2, то колегія суддів вважає, що в цій частині рішення прийнято з порушенням норм матеріального права.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди суд повинен зясувати в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань.

Суду не надано достовірних даних про заподіяння моральних чи фізичних страждань ОСОБА_2 звільненням, а тому колегія суддів вважає рішення частині стягнення із Інституту ПКК НАН України на користь ОСОБА_2 1 000 грн. моральної шкоди слід скасувати і в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір судового збору з Інституту ПКК НАН України з 82 грн. 14 коп. до 73 грн. 64 коп.

В інший частині рішення суду прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307 ч.1 п.2, 309, ч. 1 п. З, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Інституту проблем кріобіології та кріомедицини ОСОБА_1 наук України - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2011 року у частині стягнення на користь ОСОБА_2 однієї тисячі грн. по відшкодуванню моральної шкоди - скасувати і в задоволенні позову в цій частині відмовити, зменшивши загальну суму стягнення на його користь до 8 260 (восьми тисяч двохсот шістдесяти) грн. 34 коп.

Зменшити розмір стягнення судового збору з Інституту проблем кріобіології та кріомедицини ОСОБА_1 наук України з 82 грн. 14 коп. до 73 грн. 64 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді