Справа № 1407/2-84/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Боброві А.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що їй на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.08.2010 року належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1. 1/3 частка даної квартири належить відповідачу ОСОБА_2

Посилаючись на те, що відповідач створює позивачці перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю, остання просила виділити їй в натурі 2/3 частки спірної квартири.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд здійснити виділ її частки в спірній квартирі за третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи від 08.11.2010 року, з покладенням на неї обовязку сплатити відповідачу компенсацію за збільшення ідеальних часток. При цьому, вважала, що необхідне переобладнання кожен повинен робити власними силами та за власний рахунок. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 529 грн.79 коп. , витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. та витрат на проведення експертизи в сумі 3 500 грн. 00 коп.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки, вирішення питання щодо реального виділу частки останньої є передчасним в силу відсутності дозволу на майбутнє перепланування спірної квартири. Вказували на доцільність встановлення порядку користування спірним майном.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, розяснення експерта, начальника відділу містобудування та архітектури Вознесенської міської ради, помічника головного санітарного лікаря Вознесенської районної санітарно-епідеміологічної станції, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.08.2010 року позивачці ОСОБА_1 належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 та, відповідно, відповідачу ОСОБА_2 - 1/3 частка даної квартири (а.с.7 -10).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Якщо згоди про спосіб поділу не досягнуто, то за позовом кожного із співвласників, майно ділиться в натурі, якщо це можливо без втрати його цільового призначення.

Як вбачається з матеріалів судової будівельно технічної експертизи від 08.11.2010 року спірна квартира може бути поділена в натурі між співвласниками за трьома варіантами, проте перші два варіанти не відповідають вимогам Державних будівельних норм та Санітарних норм і правил (а. с. 82,83,89 ).

За такого, врахувавши всі обставини справи, в тому числі відповідність перепланування квартири будівельним, санітарним нормам, наявність узгодження виконавчого комітету Вознесенської міської ради, висновок відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету, приймаючи до уваги стосунки, що склалися між сторонами, обсяг затрат, необхідних для здійснення переобладнання та розмір компенсації за збільшення виділеної ідеальної частки в квартирі, суд вважає доцільним здійснити поділ спірної квартири за третім варіантом, визначеним експертом, при цьому відступ від ідеальних часток є незначним, площа по житловому будинку виділяється з урахуванням інтересів обох сторін для виключення виникнення можливих конфліктів між ними.

Так, у власність ОСОБА_1 виділити в квартирі АДРЕСА_1: житлову кімнату №1, площею 13,9 кв.м., житлову кімнату №2, площею 23,4 кв.м., житлову кімнату №5, площею 13,9 кв.м., коридор № 9, площею 4,6 кв.м., кухню № 8, площею 14,1 кв.м., туалет №6, площею 1,8 кв.м., ванну кімнату № 7, площею 3,7 кв.м., а всього загальною площею 75,4 кв.м., що складає 76,7 % загальної площі квартири, а всього на загальну суму 77 880 грн. 00 коп., що складає 35/50 ідеальних часток в сумісній власності обумовленої квартири.

У власність ОСОБА_2 виділити в даній квартирі: житлову кімнату №3, площею 13,7 кв.м., коридор № 4 площею, 9,2 кв.м., а всього загальною площею 22,9 кв.м., що складає 23,3 % загальної площі квартири, вартістю 23 659 грн. 00 коп., а також ганок КР-1, вартістю 2 712 грн. 00 коп., сарай Г-1, вартістю 6 404 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 32 775 грн. 00 коп., що складає 15/50 ідеальних часток в сумісній власності вищевказаної квартири.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 повинна сплатити відповідачу ОСОБА_2 компенсацію за збільшення виділеної ідеальної частки в квартирі в розмірі 4 110 грн. 00 коп.

За даним варіантом розподілу необхідно здійснити наступні роботи: між коридором № 4 та житловою кімнатою №2 закласти дверний отвір; в коридорі № 4 встановити перегородку з дверним отвором та добудувати сіни а-2, як зазначено в плані.

Суд вважає за необхідним зобовязати кожного співвласника здійснити за власний рахунок переобладнання виділених їм в особисту власність приміщень, в тому числі обовязок закласти дверний отвір між коридором № 4 та житловою кімнатою №2 покласти на позивачку; а встановлення перегородки з дверним отвором та добудова сіней а-2, як зазначено в плані обовязок відповідача.

Обумовлені переобладнання та добудова здійснюється з дозволу на виконання будівельних робіт Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю на підставі затвердженої в установленому порядку проектної документації при наявності дозволів Вознесенської міської ради.

Також зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 облаштувати кожному за власні кошти в належних ним частинах квартири самостійні системи опалення, електропостачання з окремими приладами обліку.

Що стосується заперечень відповідача та його представника з приводу відсутності погодження Вознесенської міської ради щодо майбутнього перепланування, добудови, останні не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються відповіддю Вознесенської міської ради від 17.12.2010 року, яка узгоджується з третім варіантом судової будівельно - технічної експертизи та розясненнями, наданими в судовому засіданні начальником відділу містобудування та архітектури Вознесенської міської ради.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою при зверненні до суду сплачені: судовий збір у розмірі 529 грн. 79 коп., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а також понесені витрати по оплаті експертизи в сумі 3 500 грн. 00 коп.

При вирішенні питання щодо розподілу даних витрат суд враховує обставини даної справи, а також обсяг робіт, які необхідно виконати кожною стороною та розмір затрат по їх виконанню, тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 800 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності задовольнити.

Провести реальний розподіл квартири АДРЕСА_2 між двома співвласниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за третім варіантом судової будівельно технічної експертизи.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 в даній квартирі: житлову кімнату №1, площею 13,9 кв.м., житлову кімнату №2, площею 23,4 кв.м., житлову кімнату №5, площею 13,9 кв.м., коридор № 9, площею 4,6 кв.м., кухню № 8, площею 14,1 кв.м., туалет №6, площею 1,8 кв.м., ванну кімнату № 7, площею 3,7 кв.м., а всього загальною площею 75,4 кв.м., що складає 76,7 % загальної площі квартири, а всього на загальну суму 77 880 грн. 00 коп., що відповідає 35/50 ідеальних часток в сумісній власності обумовленої квартири.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_2 в даній квартирі: житлову кімнату №3, площею 13,7 кв.м., коридор № 4 площею, 9,2 кв.м., а всього загальною площею 22,9 кв.м., що складає 23,3 % загальної площі квартири, вартістю 23 659 грн. 00 коп., а також ганок КР-1, вартістю 2 712 грн. 00 коп., сарай Г-1, вартістю 6 404 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 32 775 грн. 00 коп., що відповідає 15/50 ідеальних часток в сумісній власності вищевказаної квартири.

Зобовязати ОСОБА_1 виконати наступні роботи:

- закласти дверний отвір між коридором № 4 та житловою кімнатою №2.

Зобовязати ОСОБА_2 здійснити наступні роботи:

- в коридорі № 4 встановити перегородку з дверним отвором, як зазначено в плані, вказаному у судовій будівельно технічній експертизі від 08.11.2010 року.

- добудувати сіни а-2, як зазначено в плані, вказаному у судовій будівельно технічній експертизі від 08.11.2010 року.

Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 облаштувати кожному за власні кошти у власних частках квартири самостійні системи опалення, електропостачання з окремими приладами обліку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію у звязку з невідповідністю часток в сумі 4 110 (чотири тисячі сто десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний Миколаївської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Лузан