Справа № 2-96/11
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2011 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі:головуючого судді Казюка О.О.

при секретарях: Гречка І.В., Яворській М.І., Антофій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Нижньопетрівецькоїї сільської Ради та третіх осіб: Сторожинецьке комунальне підприємство «Районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та за позовом третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах яких діє ОСОБА_8 до ОСОБА_1, Нижньопетрівецькоїї сільської Ради про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся з позовом до Нижньопетрівецькоїї сільської Ради та третіх осіб: Сторожинецьке комунальне підприємство «Районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом зазначав, що його батько ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були членами колгоспного двору та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 02.02.1984 року за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 було проведено поділ колгоспного двору, згідно з яким ОСОБА_9 було виділено житловий будинок з підвалом, літня кухня, сарай, фруктовий сад, корова, свиноматка, а з нього на користь ОСОБА_10 була стягнута грошова компенсація в сумі 3057,50 рублів, що становить ? частки майна колгоспного двору.

29.10.1984 року ОСОБА_9 склав заповіт, який посвідчений секретарем Нижньопетрівецькоїї сільської ради, згідно з яким заповів йому - ОСОБА_1 житловий будинок, а літню кухню, сарай, предмети побутової обстановки заповів ОСОБА_10

03.05.1985 року ОСОБА_9 помер. Він фактично вступив у право спадкування майном, однак за існуючою домовленістю з батьком за його життя він не ставив питання про виселення з будинку його другої дружини ОСОБА_10, 04.04.2010 року ОСОБА_10 померла. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, однак не закріпив за собою це право юридично, просив визнати за ним право власності не житловий будинок, розташований в с. Нижні Петрівці, Сторожинецького району Чернівецької області по вулиці Лісній, 26 в порядку спадкування за заповітом.

Треті особи з самостійними вимогами: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах яких діє ОСОБА_8, які залучені до справи в якості третіх осіб ухвалою суду від 14.12.2010 року, заявили позов до ОСОБА_1, Нижньопетрівецькоїї сільської ради про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом. Зазначали, що ОСОБА_11 та її діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 набули спірне домоволодіння в с. Нижні Петрівці по вул. Лісній, 26 Сторожинецького району Чернівецької області у спільну сумісну власність оскільки останнє було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року зазначені особи були його членами. Тому відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 25.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спір щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбано до 15.04.1991 року має вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Виходячи з рівності часток усіх членів двору, яких налічувалося пятеро осіб, кожен із них набув у власність 1/5 частину спірного домоволодіння. 29.08.2006 року ОСОБА_11 померла, а тому після її смерті відкрилась спадщина, що складається з 1/5 частки житлового будинку в с. Нижні Петрівці по вул. Лісній, 26 Сторожинецького району Чернівецької області. Оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 постійно проживали з ОСОБА_11, то відповідно до ст.268 ч.3 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Зважаючи на те, що ОСОБА_11 при житті не оформила право власності на домоволодіння та не зареєструвала це право в БТІ просили суд визнати за кожним із них визнати суд по ? частині житлового будинку літ. «А-1» та літньої кухні літ. «Б» в с. Нижні Петрівці по вул. Лісній, 26 Сторожинецького району Чернівецької області.

Вказані позови розглядалися судом в одному провадженні.

В процесі розгляду справи за ухвалою суду в якості третьої особи залучено ОСОБА_3, за яким рішення Сторожинецького районного суду від 15.11.2010 року визнано право власності на житловий будинок (колишня літня кухня літ. «Б») в с. Нижні Петрівці, по вулиці Лісній, 25 Сторожинецького району Чернівецької області.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_12 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали, посилаючись на обставини викладені вище, а також уточнили їх, просили вважати помилковим зазначення в позовній заяві вимоги про визнання право власності на спірне домоволодіння за покійним ОСОБА_9, оскільки це право належить ОСОБА_1 як спадкоємцю, за яким просили визнати право власності на спадкове майно. В позові третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просили відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_13 сільська Рада в судове засідання представника не направила, просила розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала.

Представник третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 -ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав з тих же підстав, змінив їх та просив виключити із предмету спору літню кухню літ.Б по вул..Лісній,25, на яку визнано право власності за ОСОБА_3, а в позові ОСОБА_1 просив відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 ОСОБА_14 просив винести рішення на розсуд суду, оскільки інтереси ОСОБА_3 при розгляді даної справи не зачіпаються, зважаючи на те, що за ним визнано право власності на житловий будинок (колишня літня кухня літ. «Б») в с. Нижні Петрівці, по вулиці Лісній, 25 Сторожинецького району Чернівецької області і який не є предметом спору в даній справі, на що погодився представник третіх осіб ОСОБА_8

Представник третьої особи КП «Сторожинецьке РБТІ» ОСОБА_15 вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає частковому задоволенню. Пояснив, що при підготовці технічного паспорту на житловий будинок (колишня літня кухня літ. «Б») в с. Нижні Петрівці, по вулиці Лісній, 25 Сторожинецького району Чернівецької області на підставі довідки ОСОБА_13 сільської ради про присвоєння окремої адреси будівлі було визначено, що дана літня кухня фактично є житловим будинком.

Суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а в позові третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 необхідно відмовити за їх необґрунтованістю.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були членами колгоспного двору та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 02.02.1984 року за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 відповідно дост..ст.123,124 ЦК України 1963 року було проведено поділ колгоспного двору, згідно з яким ОСОБА_9 було виділено житловий будинок з підвалом, літня кухня, сарай, фруктовий сад, корова, свиноматка, а з нього на користь ОСОБА_10 була стягнута грошова компенсація в сумі 3057,50 рублів, що становить ? частки майна колгоспного двору, що підтверджується рішенням Сторожинецького районного суду від 02.02.1984 року, витягом з по господарського номеру на господарство Нижньопетрівецькоїї сільської ради, особовий рахунок №922 за 1983-1985 роки. Отже, після проведеного поділу майна колгоспного двору, ОСОБА_9, сплативши вартість його ? частки ОСОБА_16, став єдиним його власником, набувши право розпорядження вказаним майном на свій розсуд.

29.10.1984 року ОСОБА_9 склав заповіт, який посвідчений секретарем Нижньопетрівецькоїї сільської ради, згідно з яким заповів позивачу ОСОБА_1 житловий будинок, а літню кухню, сарай, предмети побутової обстановки заповів ОСОБА_10 Даний заповіт не змінювався та не скасовувався.

3 травня 1985 року ОСОБА_9І помер, а тому відповідно до ст.525 ЦК України 1963 року в зв»язку з його смертю відкрилася спадщина на належне йому майно.

З копії спадкової справи, витребуваної судом зі Сторожинецької державної нотаріальної контори вбачається, що позивач ОСОБА_1 24 серпня 1985 року, тобто протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9, а тому відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року, діючої на момент виникнення правовідносин, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст. 548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Вказана норма закону відповідає ст.1268ч.5 ЦК України 2003 року. Виходячи із встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Відмовляючи в позові третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_1, Нижньопетрівецькоїї сільської Ради про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Свої вимоги треті особи із самостійними вимогами обґрунтовували тим, що ОСОБА_11 та її діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 набули спірне домоволодіння в с. Нижні Петрівці по вул. Лісній, 26 Сторожинецького району Чернівецької області у спільну сумісну власність, оскільки останнє було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року зазначені особи були його членами, також тим, що в зв»язку зі смертю ОСОБА_11, яка наступила 29 серпня 2006 року, відкрилася спадщина на належну їй долю в майні колишнього колгоспного двору. Як на докази своїх вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 посилаються на витяг з по господарського номеру Нижньопетрівецькоїї сільської Ради, довідку сільської Ради про віднесення двору до категорії колгоспних та кількісний склад членів цього двору станом на 15 квітня 1991 року. Однак в судовому засіданні третіми особами з самостійними вимогами не доведено ту обставину, що після проведення поділу майна колгоспного двору між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за рішенням суду ОСОБА_9 передав майно у власність вказаним особам, як членам колгоспного двору та вони набули у спільну часткову власність спірне домоволодіння. З наданих третіми особами доказів витягу з по господарської книги на спірне господарство, вбачається, що в колгоспному дворі вони та ОСОБА_11 були зареєстровані станом на 1 січня 1986 року, тобто після смерті ОСОБА_9, яка наступила 3 травня 1985 року. Ця ж обставина підтверджується довідкою ОСОБА_17 сільської Ради № 49 від 12 січня 2011 року. Сам по собі факт реєстрації третіх осіб в колгоспному дворі станом на 15 квітня 1991 року , без відповідного підтвердження набуття у власність майна колгоспного двору, на думку суду, не тягне за собою визнання за ними права власності на вказане майно, а як наслідок спадкування частки померлої ОСОБА_11

З показів свідка ОСОБА_18 вбачається, що після проведення поділу майна колгоспного двору між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за рішенням суду від 2 лютого 1984 року ОСОБА_9 сплатив ОСОБА_10 грошову компенсацію вартості ? частки цього майна відповідно до цього рішення. Свідок також стверджував, що після проведення поділу майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували проживати у спірному домоволодінні.

Суд вважає, що факт подальшого сумісного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у спірному домоволодінні не свідчить про набуття ОСОБА_10 частки в ньому при проведеному раніше поділі.

З архівної довідки № 7 від 27 січня 2011 року вбачається, що в опрацьованих списках членів колгоспу «Дружба» с. Н.Петрівці за 1968 -2000 роки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не значаться, тобто дані особи не були членами вказаного колективного господарства.

З довідки ОСОБА_17 сільської Ради № 1600 від 20 жовтня 2010 року вбачається, що згідно по господарської книги за 1983-1985 роки ОСОБА_9 до дня його смерті був головою колгоспного двору.

Відповідно до ст.563ч.2 ЦК України 1963 року якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається до майна двору застосовуються правила розділу про спадкування.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, Положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, треті особи з самостійними вимогами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не довели в судовому засіданні наявність у них права на майно колгоспного двору та на спадкування частки, померлої ОСОБА_11, а тому в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.112-115, 120-125, 525, 549 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст.1220, 1223, ч.5 ст.1268 ЦК України 2003 року, ст.ст.10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно за заповітом, розташоване в с. Нижні Петрівці, вул. Лісна, 26 Сторожинецького району Чернівецької області, яке належало ОСОБА_9, який помер 04.05.1985 року та складається: з житлового будинку літ.«А-1», загальною вартістю 26207 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах яких діє ОСОБА_8 до ОСОБА_1, Нижньопетрівецькоїї сільської Ради про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

Стягнути з Нижньопетрівецькоїї сільської Ради на користь ОСОБА_1 262,07 грн. витрат по сплаті судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя