справа №2-6250/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011
року          Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді –Браги А.В.,

при секретарі –Лампіки О.В.,

за участю: представника позивача
–ОСОБА_1,

відповідача –ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк»до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором
–

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2010 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
звернувся позивач через свого
представника із вищезазначеною
позовною заявою, в обґрунтування якої
послався на те, 08 липня 2008 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2
укладено кредитний договір №04/1969/6/19535,
за яким вказаний відповідач отримав
кредит в розмір 94000 доларів США,
зобов’язавшись його повернути до 07
квітня 2028 року на умовах договору,
сплативши 13% річних за користування
кредитом. Виконання ОСОБА_2 своїх
договірних зобов’язань забезпечено
договором поруки №014/1969/6/19535/2,
укладеним між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3, як поручителем, за
яким остання зобов’язалась солідарно
та в повному обсязі з позичальником
відповідати за невиконання останнім
своїх договірних зобов’язань.
Посилаючись на зазначені обставини,
вказуючи, що відповідачі не виконують
належним чином свої договірні
зобов’язання, достроково повертати
суму кредиту не бажають, представник
позивача просив суд стягнути солідарно
з відповідачів на користь позивача
суму заборгованості в загальному
розмірі 118591,01 долар США, а також
стягнути солідарно з відповідачів
судові витрати у справі.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, наполягав на їх задоволенні
в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення позову не
заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з’явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справи, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до
наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 08
липня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», як
кредитором, правонаступником якого є
позивач, та відповідачем ОСОБА_2, як
позичальником, укладено кредитний
договір з фізичною особою №014/1969/6/19535.
За умовами даного договору, з
урахуванням змін, внесених додатковою
угодою №1 від 28 січня 2010 року, кредитор
зобов’язався надати позичальнику
кредит в розмірі 94000 доларів США, а
позичальник –повернути його до 07
квітня 2028 року згідно графіку
погашення, сплативши 13% річних за
користування кредитом та інші
обов’язкові платежі. За порушення
строків повернення кредиту, відсотків
за користування кредитом та комісій
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі 0,1% від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення.
Також договором передбачено право
кредитора вимагати дострокове
повернення кредиту, сплату відсотків
за користування кредитом у випадку
порушення позичальником графіку
повернення кредиту. Викладене
підтверджується копією кредитного
договору з фізичною особою №014/1969/6/19535
від 08 липня 2008 року з додатком №1,
копією додатковою угоди №1 від 28 січня
2010 року, копією витягу зі Статуту
позивача.

Як свідчить копія договору №032/308/085 від
07 липня 2008 року, копія виписки по
рахунках клієнта за 08 липня 2008 року,
копія заяви на вдачу готівки №14655/313160
від 08 липня 2008 року кредитором на
виконання умов кредитного договору з
фізичною особою №014/1969/6/19535 від 08 липня
2008 року були надані позичальнику
обумовлені в договорі кредитні кошти в
повному обсязі.

Також судом встановлено, що з метою
забезпечення виконання відповідачем
ОСОБА_2 взятих на себе договірних
зобов’язань між ВАТ «Ерсте Банк»та
відповідачами 28 липня 2008 року укладено
договір поруки №014/1969/6/19535/2. За умовами
такого договору відповідач ОСОБА_3, як
поручитель, зобов’язалась перед
позивачем відповідати солідарно в
повному обсязі із відповідачем ОСОБА_2
за виконання останнім взятих на себе
договірних зобов’язань за кредитним
договором з фізичною особою №014/1969/6/19535
від 08 липня 2008 року. Зазначені
обставини підтверджуються копією
договору поруки №014/1969/6/19535/2 від 28 липня
2008 року, копією витягу зі Статут
позивача.

Із матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2 перестав виконувати належним
чином взяті на себе договірні
зобов’язання, в зв’язку із чим
кредитором 03 квітня 2009 року, надіслано
відповідачам вимогу про погашення
заборгованості та дострокове
повернення кредиту. Оскільки така
вимога відповідачами виконана не була
станом на 19 жовтня 2010 року виникла
заборгованість у загальному розмірі
118591,01 долар США, а саме: 92413,52 доларів
США, 23161,3 доларів США – проценти за
фактичне користування кредитом, 813,86
доларів США –пеня за прострочення
сплати кредиту, 2202,33 доларів США –пеня
за прострочення сплати по відсотках.
Дані обставини підтверджуються
розрахунком заборгованості станом на 19
жовтня 2010 року, копією графіку
погашення кредиту, копіями
вимог-повідомлень від 03 квітня 2009 року,
копіями повідомлень про вручення
поштового відправлення.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, окрім положень вказаних
вище договорів, врегульовані нормами
ЦК України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК
України підставами для виникнення
цивільних прав та обов’язків, зокрема,
є договір, який є обов’язковим для
виконання сторонами, одностороння
відмова від зобов’язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Різновидом
договору є кредитний договір, який
обов’язково укладається в письмові
формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України), а також
договір поруки (ст.553 ЦК України).

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в
контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК
України, якщо кредитним договором
встановлений обов’язок позичальника
повернути кредит частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини кредитор
має право вимагати дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилась зі сплатою процентів.

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов’язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов’язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК
України передбачено, що якщо у
зобов’язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України
порушенням зобов’язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов’язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов’язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
різновидом якої є пеня (ст.549 ЦК
України). При цьому право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов’язання (ст.550 ЦК
України).

За змістом ст.ст.546, 547 ЦК України
виконання зобов’язання може
забезпечуватись порукою. Правочин щодо
забезпечення виконання зобов’язання
вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватись виконання
зобов’язання частково або в повному
обсязі. Поручителем може бути одна або
кілька осіб.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм
судового захисту цивільних прав та
інтересів є примусове виконання
обов’язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає їх належними, допустимими та
достатніми для прийняття рішення у
справі по суті.

На підставі таких доказів, наведених
вище норм цивільного законодавства,
враховуючи, що в судовому засіданні
знайшов підтвердження факт укладення
між ВАТ КБ «Ерсте Банк»,
правонаступником якого є позивач, та
відповідачами кредитного договору з
фізичною особою №014/1969/6/19535 від 08 липня
2008 року, договору поруки №014/1969/6/19535/2
від 28 липня 2008 року, а також встановлено
невиконання відповідачами, на відміну
від позивача, своїх зобов’язань за
даними договорами, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, а отже такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК
України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з солідарно з відповідачів на
користь позивача, понесенім останніми
при зверненні до суду судові витрати по
сплаті судового збору (державного мита)
на суму 214,9 доларів США та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 11, 16, 509, 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 57, 60 - 61, 88, 110, 209, 212 - 215, 223 ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов, –задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь публічного акціонерного
товариства «Єрсте Банк»заборгованість
за кредитним договором від 08.07.2008 року у
сумі у сумі 118 591, 01 долар США.

Судові витрати у справі покласти на
відповідачів, солідарно стягнувши з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного
акціонерного товариства «Єрсте
Банк»судовий збір в сумі 214, 90 доларів
США та 120, 00 гривень витрат на
інформаційно –технічне забезпечення
розгляду справи

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

Суддя          А.В. Брага