Справа № 1407/2-801/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2011 р. ознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Некрасовій А.О.

за участю: позивачки - ОСОБА_1,

представника третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради - Олійник К.Р.,

прокурора - Мазуренко Н.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, підтриманого Вознесенським міжрайонним прокурором Миколаївської області, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

11.04.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення останнього батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_3, який є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без поважних причин не виховує та не утримає його, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться його інтересами, не створює належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та нормального розвитку дитини, не забезпечує необхідного харчування, тобто, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка, посилаючись на те, що батько дитини проживає окремо від неї, вихованням та утриманням сина не займається, долею останнього взагалі не цікавиться, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволені наполягала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_5 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради в судовому засіданні позов підтримав. Вважав, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 буде відповідати інтересам останнього.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, показання свідка ОСОБА_6, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1, виданим 14.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (копія свідоцтва долучена до матеріалів справи - а.с. 11).

Шлюб між відповідачем та позивачкою розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 171 від 15.10.2008 року (а.с.10).

Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, як встановлено в судовому засіданні, малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю - ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_1 яка займається його вихованням, утриманням, піклується про нього, а також виконує інші, передбачені для батьків обов'язки (а.с. 17,18,19). Батько долею дитини не цікавиться.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.08.2007 року, на відповідача ОСОБА_3 покладений обов'язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 17.07.2007 року та до його повноліття. На підставі обумовленого рішення суду був виданий виконавчий лист та надісланий до державної виконавчої служби для примусового виконання (а.с. 12).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в порядку виконання вищевказаного рішення суду лише в липні 2010 року було сплачено 100 грн. 00 коп., тому станом на 21.03.2011 року рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 11 791 грн. 82 коп., яка не виплачена і на даний час (а.с.13, 14).

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В разі ухилення останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, що передбачено п.2 ч.1 ст. 164 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.16 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків полягає в тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3, який є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язаний виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню дитини.

Проте, судом встановлено, що відповідач без поважних причин ухиляється від їх виконання. Так, відповідач проживає окремо від сина, не спілкується з ним, не піклується про стан його здоров'я, не цікавиться і не приймає участі в його вихованні, не утримує його.

Будь - яких доказів протилежного суду не надано. Доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачу у виконанні ним своїх обов'язків по відношенню до дитини судом не добуто. Більш того, неодноразова неявка відповідача за викликом суду свідчить про його байдуже ставлення до вирішення зазначеного питання.

За даних обставин та враховуючи письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 12.04.2011 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно малолітнього сина ОСОБА_4, суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір у розмірі 08 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 37 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 88,209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, підтриманий Вознесенським міжрайонним прокурором Миколаївської області, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, відносно його неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В.Лузан