АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 53 ( IV ) суддя Кулігіна Т.Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О.,Неклеси В.І.

при секретарі - Бадалян Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт» в особі ліквідатора ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 24 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт» в особі ліквідатора ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Особи, що беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт» - ОСОБА_5,

позивач ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2010 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт» в особі ліквідатора ОСОБА_3 (надалі ВАТ «Кривбасрудоремонт») про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, посилаючись на те, що 02.01.2007р. його було звільнено із займаної посади згідно п.1 ст. 40 КЗпП України в звязку з ліквідацією підприємства. В серпні 2010 року ліквідатор ВАТ «Кривбасрудоремонт» - ОСОБА_3 відмовила позивачу у виплаті заборгованості по заробітній платі у розмірі 2 500 грн., посилаючись на відсутність відомостей щодо такої заборгованості.

Посилаючись на вищевикладене, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ВАТ «Кривбасрудоремонт» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 3 000 грн., середній заробіток за час затримки виплати розрахунку в розмірі 84 200 грн., компенсацію за втрату частки доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в розмірі 1 716 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 24 травня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ВАТ «Кривбасрудоремонт» в особі ліквідатора ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в розмірі 3 000 грн., середній заробіток за час затримки виплати розрахунку в розмірі 84 200 грн., компенсацію за втрату частки доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в розмірі 1 716 грн.

Стягнуто з ВАТ «Кривбасрудоремонт» в особі ліквідатора ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі, а саме: державне мито у розмірі 889,16 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду матеріалам справи.

Так, в порушення ст. 60 ЦПК України судом не взято до уваги, що позовні вимоги не доведені, а сам факт перебування позивача у трудових відносинах з ВАТ «Кривбасрудоремонт» не може свідчити про наявність заборгованості по заробітній платі. В матеріалах справи про банкрутство №Б15/26/28/05 відомості про заборгованість підприємства перед ОСОБА_4 відсутні.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, залишивши рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював на ВАТ «Кривбасрудоремонт» з 09.08.2004р. на посадах юрисконсульта та начальника юридичного відділу. 02.01.2007 року наказом №53к позивач звільнений із займаної посади згідно п.1 ст. 40 КЗпП України в звязку з ліквідацією підприємства (а.с. 5).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, порушуючи приписи ст. 115 КЗпП України, при звільненні позивача не провів виплати всіх належних йому сум, що надає позивачеві право на отримання середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати та компенсації частки втрати доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції свідчить про неповне зясування обставин, що мають значення для справи і про його невідповідність обставинам справи. Рішення суду ґрунтується лише на припущеннях позивача, які не підтверджені доказами. Зазначені обставини дають підстави колегії суддів для скасування рішення районного суду і постановлення нового рішення, відповідно до положень п.п. 1,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до умов ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, імперативними вимогами ст. 49 КЗпП України передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Але всупереч вказаного, позивач ОСОБА_4 заявивши вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, не надав суду довідку про заборгованість ВАТ «Кривбасзалізрудком» перед ним по заробітній платі на момент звільнення, що може свідчити про відсутність у ОСОБА_4 на момент звільнення претензій до ВАТ «Кривбасрудоремонт» щодо заробітної плати.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що в день звільнення отримав всі виплати, передбачені при звільненні на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, за виключенням заробітної плати за грудень 2006 року та кілька днів січня 2007 року, однак для отримання довідки про таку заборгованість до відповідача не звертався.

Акт від 20 травня 2011 року, складений колишніми працівниками ВАТ «Кривбасрудоремонт», про те, що заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_4 становить 3 000,00 грн. (а.с. 137), колегією суддів не приймається до уваги, оскільки він містить ряд протиріч, що виключає можливість застосування даного акту, як належного та допустимого доказу по справі. Зокрема, в акті зазначено, що на теперішній час заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_4 не погашено, однак такі відомості не можуть бути достовірно відомі колишнім працівникам підприємства.

Більш того, згідно довідки ліквідатора ВАТ «Кривбасрудоремонт» ОСОБА_3 за вих.№204 від 01.11.2011р., в даних бухгалтерського обліку станом на 01.11.2011р. не має заборгованості з виплати заробітної плати ОСОБА_4 (а.с. 153).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі, а рішення суду скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 81 ЦПК України, чинної на час звернення позивача до суду з позовом, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи про стягнення заробітної плати не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом, а тому з позивача ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн..

Від сплати державного мита при подачі позовної заяви, позивач був звільнений на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3,4 ч. 1 ст. 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт» задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 24 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Кривбасрудоремонт» в особі ліквідатора ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Витрати по оплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.