Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 2-911/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 жовтня 2011 року м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

при секретарі Волошиній О.М.

за участю представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1

відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крона» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за надання житлово-комунальних послуг в сумі 2160,27 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідач по справі ОСОБА_2 є власником квартири, розташованої по пр. Перемоги, 25-106. За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідачі з 01.02.2004 р. по 01.01.2011 року здійснюють частково оплату за житлово-комунальні послуги, чим порушують вимоги ст. 10 Закону України від 19.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду», у звязку з чим і виникла заборгованість у вищезазначеній сумі. Неповна сплата відповідачами за житлово-комунальні послуги ускладнює надання якісних, в повному обсязі житлових послуг та становить під загрозу збереження та нормальне функціонування житлового фонду лівобережної частини м. Дніпродзержинська.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, пояснюючи, що між ними та ТОВ «Крона» ніяких договірних відносин не існує отже і ніяких обовязків перед цією організацією вони не мають, але частково сплачують за окремі послуги, які надаються ТОВ «Крона». Також пояснили, що крім недавнього ремонту під'їзду, більше ніякі послуги позивачем не надаються не ремонтується покрівля, не провадиться прибирання на поверхах, не замінюються лампи освітлення поверхів, не замінюються труби системи теплопостачання та водопостачання, термоізоляція на трубах опалення відсутня, робітники ТОВ «Крона» не здатні забезпечити охорону ліфтового обладнання, у звязку з чим ліфтове обладнання розкрадається. Крім того, відповідно до ЦК України загальний строк позовної давності встановлений три роки.

Разом з тим відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 надав суду зустрічний позов до ТОВ «Крона» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, захист прав споживачів, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Крона» на його користь 1350 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, та 171 грн. судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що він за свої особисті кошти неодноразово ремонтував покрівлю будинку над своєю квартирою, шляхом укладання договорів з приватними підприємцями, а також що тривале неналежне та неякісне виконання ТОВ «Крона» своїх обовязків по наданню житлово-комунальних послуг вплинуло на погіршення стану його здоров'я. Також відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в своєму позові зазначив, що ТОВ «Крона» здійснювало нарахування суми заборгованості на його квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 25-106, загальною площею 49.40 м2, у той час, як в його техпаспорті на цю квартиру вказана загальна площа 49.2 м2.

Відповідач по первинному позову ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, просила суд розглянути справу без її участі. Зустрічний позов ОСОБА_2 просила задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом проти задоволення позовної заяви ОСОБА_2 заперечувала, просила суд відмовити останньому в позові в повному обсязі, та суду пояснила, що розмір матеріальної шкоди, зазначений в позові ОСОБА_2, ніяким чином не підтверджений. Наявність договорів, які свідчать про виконання робіт, та суми, зазначені в договорах не можуть свідчити про те, що відповідачами за первісним позовом дійсно такі кошти сплачувались. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, Товариством з обмеженою відповідальністю «Крона» виконувались всі залежні від Товариства заходи, щодо належного обслуговування будинку № 25 по пр. Перемоги в м. Дніпродзержинську, та прибудинкової території. Тобто, причинний зв'язок між моральними стражданнями позивача, з причини неналежного виконання ТОВ «Крона» своїх обов'язків та діями ТОВ «Крона» відсутній. Відсутній експертний висновок про наявність причинного зв'язку між діями або бездіяльністю ТОВ «Крона» та виявленими у ОСОБА_2 захворюваннями, вказаними в епікризі, долученому до матеріалів справи.

Щодо невідповідності відомостей про загальну площу квартири АДРЕСА_1, вказаних в технічному паспорті на вказану квартиру, який надав ОСОБА_2 та відомостями щодо загальної площі вказаної квартири, які маються в ТОВ «Крона», представник позивача за первісним позовом пояснила, що у разі невідповідності загальної площі квартири наявним в ТОВ «Крона» відомостям, «ТОВ Крона» за заявою власника квартири проводить перерахунок нарахованої плати за житлово-комунальні послуги. Від відповідачів за первинним позовом таких заяв до ТОВ «Крона» не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухав представника позивача за первинним позовом, відповідачів за первинним позовом, вважає позов ТОВ «Крона» таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а в силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими в даному випадку є вказаний нижче Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правила користування приміщеннями житлових будинків.

Згідно п.п. 1, 2, 6 ст. 10 Закону України від 19.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок засобів їх власників, незалежно від форм власності на них; власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного устаткування, елементів зовнішнього впорядкування і зобов'язані брати участь в загальних витратах, пов'язаних із утриманням будинку і прибудинкової території відповідно своїй частині в майні будинку, а заборгованість власників квартир, повязана з утриманням будинку і оплатою комунальних послуг стягується в судовому порядку.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (зі змінами в редакції постанови КМУ від 24.01.2006 року № 45, власники квартир багатоквартирних житлових будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок платню за обслуговування і ремонт будинку за затвердженими в установленому порядку тарифами, а також до ч. 3 п. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, власник квартири зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем згідно типового.

Саме тому суд вважає, що відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для звільнення відповідачів від оплати житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні встановлено, що Позивач за первісним позовом є уповноваженим органом, який здійснює утримання житлового фонду лівого берега м. Дніпродзержинська з 01.02.2004 р., що підтверджується договором з Управлінням житлово-комунального господарства м. Дніпродзержинська про передачу на утримання і ремонт житлових будинків і прибудинкової території лівобережної частини міста № 03 від 27.01.2004 р. та рішення Дніпродзержинського міськвиконкому № 30 від 28.01.2009. Граничні розміри вартості вищезазначених робіт встановлені виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради на підставі рішень про затвердження тарифів № 755 від 22.12.2003 р., № 578 від 31.08.2006 р., № 642 від 25.07.2008 р.

Згідно ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV та ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями, затвердженими постановою КМУ від 08 10.92 р. № 572 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою КМУ від 24.01.2006 р.), власники квартир багатоквартирних будинків повинні оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, утримувати приватизовані квартири (будинки) за свій рахунок. Також, вони зобов'язані вносити на відповідний рахунок виконавця послуг з утримання житлових будинків та прибудинкової території оплату за обслуговування і ремонт будинку.

Відповідачі за первісним позовом по справі мешкають в приватизованій квартирі АДРЕСА_2, власниками якої вони є, що підтверджується довідкою ТОВ «Абонент XXL», та особовим рахунком № 198296 на вказану квартиру, а тому згідно з вказаними вище законодавчими актами, зобовязані оплачувати комунальні послуги, які надає позивач за первісним позовом по будинку, де мешкають відповідачі, згідно з договором між позивачем та Управлінням житлового господарства м. Дніпродзержинська. Але відповідачі за первісним позовом своєчасно не виконують своїх зобовязань та сплату за послуги здійснюють не повністю, проти чого вони не заперечували в судовому засіданні, надавши суду свої розрахунки на оплату послуг, які протирічать наявним а матеріалах справи письмовим розрахункам заборгованості, наданим ТОВ «Крона», критично оцінювати які у суду підстав не має, оскільки розмір тарифу за послуги по утриманню будинків та прибудинкової території, затверджений, згідно Закону, рішеннями Дніпродзержинської № 755 від 22.12.2003 р., № 578 від 31.08.2006 р., № 642 від 25.07.2008 р.

З розрахунку суми заборгованості за квартплату (витрати на утримання будинку та прибудинкової території) відповідачів перед позивачем за первісним позовом, наданим ТОВ «Крона», видно, що позивачем у разі ненадання послуги, чи надання її неналежної якості провадились перерахунки щомісячних нарахувань, з яких знімається сума за ненадані послуги.

Таким чином, суд вважає, що хоча між сторонами і відсутні юридичні договірні відносини, чого не заперечує позивач за первісним позовом, але між ними існують права та обовязки, які регулюються актами цивільного законодавства, а саме: Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків, а часткова оплата житлово-комунальних послуг відповідачами свідчить про те, що сторони перебувають в фактичних договірних відносинах по наданню та оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк для захисту права по позові особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивачем за первинним позовом не зазначено поважну причину пропуску позовної давності.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів за первинним позовом заборгованість за неоплачені житлово-комунальні послуги в межах трирічного строку позовної давності, яка становить суму 1649 грн. 98 коп.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягає поверненню Товариству «Крона» і сума судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, і яка в даному випадку становить 20 грн. 22 коп. витрати на ІТЗ, та 34 грн. 37 коп. судовий збір., які також підлягають стягненню з відповідачів за первинним позовом.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а саме:

Надані Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 договори, укладені між ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_5 № 47 від 03.06.2007 року на суму 150 грн. та ПП ОСОБА_6 № 01070508 від 07.06.2008 року на суму 700 грн., та акт виконаних робіт, підписаний ПП Гринь на 150 грн. від 03.06.2007 року, не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 не надані будь які документи на підтвердження факту сплати останнім за виконані роботи відповідно до зазначених договорів.

Твердження ОСОБА_2 про те, що ним було виконано ремонт 8 м2 покрівлі за власний рахунок на суму 500 грн. також нічим не підтверджується.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що спричинила цю шкоду тільки при наявності її вини.

На підставі доказів, які долучено до матеріалів справи, доведено що Товариством з обмеженою відповідальністю «Крона» виконувались всі залежні від Товариства заходи, щодо надання житлово-комунальних послуг споживачам.

Тобто, вина ТОВ «Крона» за моральні страждання ОСОБА_2 з причини тривалого неналежного та неякісного виконання ТОВ «Крона» своїх обовязків по наданню житлово-комунальних послуг відсутня, а це означає, що ТОВ «Крона» не може нести відповідальність за завдану моральну шкоду.

Висуваючи вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., ОСОБА_2 не довів причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи, яка спричинила моральну шкоду та моментом настання останньої. Сума на стягненні якої наполягає ОСОБА_2, не підтверджена жодним доказом та не може бути стягнута з ТОВ «Крона».

Наданий відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 епікриз № 214 не може бути підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, тому що останнім не доведено той факт, що зазначені в епікризі його захворювання перебувають в причинному звязку з винними діями ТОВ «Крона».

Крім того відшкодування моральної шкоди згідно вимог Закону України «Про захист прав споживачів» можливе лише у випадку спричинення шкоди життю та здоровю споживача, в даному випадку такої шкоди не встановлено, доказів на її спричинення суду не надано, ОСОБА_2 посилався на спричинення йому моральної шкоди внаслідок тривалого неналежного та неякісного виконання ТОВ «Крона» своїх обовязків по наданню житлово-комунальних послуг. Невиконання ТОВ «Крона» належним чином своїх обовязків можливо лише за умови належної сплати жителями будинку житлово-комунальних послуг в тому числі і відповідачами за первісним позовом, оскільки вони цього не виконують, чого не заперечують сторони по справі. ТОВ «Крона» не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, оскільки вони виникли з вини самих споживачів які не виконують свої обовязки по сплаті послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 256, 267, 509, 526, 530, 627, 633, 648 ЦК України, ст. 10 Закону України від 19.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 1, 20 ч. 3 п. 5 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 8, 10, 57, 60, 82, 88, 158, 169, 209, 212-218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» заборгованість за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 1649 (одна тисяча шістсот сорок девять) гривень 98 копійок на р/р 1373 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305965, .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» понесені позивачем витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 20 (двадцять) гривень 22 коп. та судового збору в розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 37 копійок на р/р 8, в ЦДОДОД ПАД «ОСОБА_7 Аваль» у м. Києві, МФО 380805, ЄДРПОУ 3240121.

В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, захист прав споживачів відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.Л. Шендрик