Справа № 2-72/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2011 м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Швачко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «АГАТ»про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «АГАТ»про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики від 27 лютого 2007 року в розмірі 2 161 291, 94 грн..

З позовної заяви виходить, що 27.02.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «АГАТ»було укладено договір безвідсоткової цільової позики. Позивач виступив позикодавцем, а відповідач позичальником у даному договорі. Відповідно до п. 1.1. договору позикодавець зобовязується надати позичальнику безвідсоткову цільову позику, а останній зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений договором строк. Пункти 4.1., 4.2. договору передбачають, що позика надається частинами шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок позичальника або безпосередньо на рахунки кредиторів ( третіх осіб ). Вказані платежі можуть здійснюватися готівкою через касу позичальника або в касу ( уповноваженій особі ) кредитора. Пунктом 4.3. договору передбачено, що про отримання позики або зарахування її на рахунок третіх осіб позичальник зобовязаний повідомити позикодавця до 10-го числа місяця, наступного за місяцем надання позики. Повідомлення надається у довільній формі із зазначенням : призначення, дати та суми платежу і назв ( імен ) отримувачів коштів ( внесків ). Станом на 13.08.2009 року на виконання свого зобовязання за договором позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача або безпосередньо на рахунки кредиторів ( третіх осіб ) грошові кошти у загальній сумі 323 038,93 грн.. Даний факт підтверджується актом звірки взаємних рахунків та нарахуванням пені та штрафів за договором безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року станом на 13.08.2009 року. Відповідно до п. 5.1. договору строк надання позики становить 360 днів з моменту внесення ( сплати ) позикодавцем платежів позичальнику або третім особам на користь або за позичальника. По закінченню строку, вказаного у п. 5.1. договору, позичальник зобовязаний був протягом 20 днів повернути суми позики п. 6.1. договору. Пункт 6.2. договору визначає порядок повернення позики шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок позикодавця, або надсилання на адресу його проживання, або видача готівкою із каси позичальника. Однак відповідач не виконав свого обовязку та не повернув надану позику у встановлений договором час. Окрім того, відповідач постійно протягом дії договору порушував свої обовязки, передбачені п. 2.2. договору та не надавав документи, що розкривають характер використання позики та підтверджують її цільове використання, а також п. 4.3. договору та не повідомляв позивача про отримання позики або зарахування її на рахунок третіх осіб. Відповідно до п. 8.3. договору за несвоєчасне надання позикодавцю відомостей ( актів, повідомлень і т.ін. ), передбачених договором, позичальник сплачує штраф у розмірі 20 % від наданої позикодавцем суми, на яку позичальником не надано відповідних відомостей. Пунктом 8.2. договору передбачено, що позичальник за прострочення повернення позики сплачує на вимогу позикодавця : 8.2.1 штраф : в розмірі 100 % від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобовязання; 8.2.2. пеню : в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день затримки. Внаслідок вказаних дій відповідача станом на 13.08.2009 року загальний розмір заборгованості відповідача перед ним склав 1 108 995,48 грн., з них сума позики 323 038,93 грн., штрафних санкцій 785 956,55 грн.. Замість повернення позики та сплати штрафних санкцій відповідач надав йому листа № 0907/02 від 13.08.2009 року, яким запропонував скористатися можливістю, наданою укладеним між ними договором безвідсоткової цільової допомоги, та визнати штрафні санкції позикою наданою позивачем ВАТ «АГАТ». 14.08.2009 року між ними була підписана додаткова угода до договору безвідсоткової цільової позики. Даною додатковою угодою сторони визнали суму в розмірі 785 956,55 грн. безвідсотковою цільовою позикою наданою позивачем ВАТ «АГАТ»14.08.2009 року. 15.11.2010 року сторони знову провели звірку взаємних розрахунків та нарахування пені та штрафів за договором безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року. Згідно підписаного між сторонами акту заборгованість відповідача перед позивачем складає 2 161 291,94 грн. Однак відповідач не повертає позивачу надану позику та штрафні санкції за порушення умов договору та термінів повернення позики.

Ухвалою судді від 27 січня 2011 року відкрито провадження в зазначеній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Вказав, що він являється членом спостережної ради ВАТ «АГАТ», та починаючи з 2004 року і до сьогоднішнього дня він особисто вносив і продовжує вносити власні кошти в діяльність ВАТ «АГАТ». У 2004 році, коли він почав надавати кошти ВАТ «АГАТ», правовідносини між ним та підприємством були оформлені договором про внесення коштів на погашення боргів ВАТ «АГАТ». У 2007 році між ним та ВАТ «АГАТ»було укладено договір безвідсоткової цільової позики. За період з жовтня 2004 року по 01.04.2007 року між ним та підприємством була проведена звірка взаємних розрахунків, складені відповідні акти звірки взаємних розрахунків та визначено і узгоджено суму заборгованості відповідача перед ним в розмірі 174 524,40 грн.. Враховуючи, що вказана сума боргу не була погашена ВАТ «АГАТ»в строк до 30.04.2007 року у відповідності до положень п. 4.6. договору безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року вказана сума боргу була визнана безвідсотковою цільовою позикою, наданою 01.05.2007 року. Готівкові кошти, які надавались ним як позика ВАТ «АГАТ», спрямовувались на поповнення обігових коштів підприємства, виплату заробітної плати працівникам, погашення податкового боргу та погашення заборгованості ВАТ «АГАТ»перед державними цільовими фондами ( фонд соціального страхування, Пенсійний фонд та інші ). Також він здійснював платежі по основній комерційній діяльності ( оплата послуг БТІ, реєстрація та оцінка цінних паперів та інше ). Станом на 13.08.2009 року сума заборгованості ВАТ «АГАТ»перед ним склала 323 038,93 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між ним та підприємством. Це сума позики, яку він реально передав готівковими коштами ВАТ «АГАТ». Також станом на 13.08.2009 року зазначеним актом звірки взаємних розрахунків було визначено суму штрафних санкцій в розмірі 785 956, 55 грн., яку мало йому сплатити ВАТ «АГАТ»за невиконання умов договору від 27.02.2007 року. Штрафні санкції були нараховані відповідно до положень п. 8.2. ( п.п. 8.2.1., 8.2.2. ), п. 8.3. договору. Додатковою угодою від 14.08.2009 року у відповідності до положень п. 8.7. договору штрафні санкції в розмірі 785 956,55 грн. були визнані безвідсотковою цільовою позикою, наданою ним ВАТ «АГАТ». Станом на 15.11.2010 року сума позики ВАТ «АГАТ»за договором безвідсоткової цільової позики склала 1 143 477, 58 грн., що було визначено актом звірки взаємних розрахунків. При цьому за період з серпня 2009 року по листопад 2010 року готівковими коштами він надав ВАТ «АГАТ»позику в розмірі близько 35000 грн., вся інша сума це сума заборгованості визначена попереднім актом звірки. На виконання положень п. 8.2. ( п.п. 8.2.1., 8.2.2. ), п. 8.3. договору в акті звірки взаємних розрахунків була визначена сума штрафних санкцій та з урахуванням суми наданої позики між ним та ВАТ «АГАТ»була визначена сума заборгованості за договором від 27.02.2007 року в розмірі 2 161 291,94 грн.. Зауважив, що за умовами договору проценти за користування позикою не нараховувались, оскільки між ним та ВАТ «АГАТ»27.02.2007 року було укладено договір безвідсоткової цільової позики. Штрафні санкції, за своєю суттю це не відповідальність ВАТ «АГАТ»за порушення грошового зобовязання, передбачена ст. 625 ЦК України, а також це не неустойка, передбачена ст. 549-552 ЦК України, як один з видів забезпечення виконання зобовязань. Штрафні санкції визначені виключно умовами договору від 27.02.2007 року, а саме п. 8.2., 8.3. договору, та погоджені сторонами. На даний час в своїй позовній заяві він не вимагає стягнення з ВАТ «АГАТ»коштів за порушення грошового зобовязання, визначених ст. 625 ЦК України, а також не вимагає стягнення з відповідача неустойки, а просить стягнути з ВАТ «АГАТ»суму заборгованості, визначену між ними, яка складається з суми позики та штрафних санкції та становить 2 161 291,94 грн.. При цьому він залишає за собою право можливо в майбутньому вимагати стягнення з відповідача додатково неустойки в межах строків позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка представляє інтереси ВАТ «АГАТ»на підставі довіреності № 001 від 12.08.2010 року, у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги визнала у повному обсязі та вказала, що є підстави для задоволення позовних вимог, оскільки договір від 27.02.2007 року між сторонами дійсно був укладений, гроші позивачем перераховувались, акти звірки суми заборгованості підписані позивачем та представником відповідача. Іншого способу фінансування у підприємства немає та кошти отримувались від ОСОБА_1 у спосіб, передбачений договором. Факт наявності у ВАТ «АГАТ»заборгованості в розмірі 2 161 291,94 грн. перед ОСОБА_1 підтверджує та просить позов задовольнити. Вказала, що в період з 2004 року по 2007 рік між сторонами існував договір про внесення коштів, у 2007 році був укладений новий договір, а суму заборгованості в розмірі 174 524, 40 грн. за цей період включили в суму боргу відповідно до положень п. 4.6. договору від 27.02.2007 року. Спостережна рада ВАТ «АГАТ»погодила укладення договору безвідсоткової цільової позики між ОСОБА_1 та ВАТ «АГАТ». Зауважила, що позивач додатково залишив за собою право вимагати в майбутньому стягнення коштів, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, а також неустойки відповідно до положень ст. 549 ЦК України і зараз цього позивач не вимагає, а вимагає лише стягнення суми позики та штрафних санкцій, визначених сторонами в договорі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, а також зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення представника відповідача по суті спору, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З дослідженого в судовому засіданні договору безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року встановлено, що він укладений між ОСОБА_1 ( позикодавець ) та ВАТ «АГАТ»( позичальник ) в особі виконуючого обовязки голови правління ОСОБА_3. Предмет договору ( п. 1.1. 1.2. ) позикодавець зобовязується надати позичальнику безвідсоткову цільову позику, а останній зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений даним договором строк. Позика надається на безвідсотковій ( безвідплатній ) основі. Мета надання позики : поповнення обігових коштів, погашення заборгованості позичальника перед державними фондами ( пенсійний, страхування та ін.. ), податковими та іншими фіскальними органами, розвиток інфраструктури підприємства, інноваційна та інжинірингова діяльність ( п. 2.1. договору ).

Згідно п. 4.1. договору позикодавець зобовязаний надати позику частинами у сумах, які буде обґрунтовано позичальником, протягом тижня з моменту надання письмового відповідного обґрунтування. Пункт 4.2. договору передбачає, що позика надається шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок позичальника або безпосередньо на рахунки кредиторів ( третіх осіб ). Вказані платежі можуть здійснюватися готівкою через касу позичальника або в касу ( уповноваженій особі ) кредитора.

Пунктом 4.4. договору від 27.02.2007 року передбачено, що у строк до 10 квітня 2007 року позичальник надає позикодавцю поквартальні акти звірки розрахунків між сторонами за період з жовтня 2004 року та погоджує суму заборгованості станом на 01 квітня 2007 року. Пунктом 4.6. договору визначено, що встановлена актом звірки на кінець першого кварталу 2007 року заборгованість повинна бути погашена позичальником до 30 квітня 2007 року. У разі невиконання вимог цього пункту, заборгованість вважається безвідсотковою цільовою позикою, наданою 01.05.2007 року, і на неї розповсюджуються всі умови договору.

Строк надання позики становить 360 днів з моменту внесення ( сплати ) позикодавцем платежів позичальнику або третім особам на користь або за позичальника, що передбачено п. 5.1. договору. Згідно п. 6.1. договору по закінченні строку, вказаного в п. 5.1. позичальник зобовязується протягом 20 днів повернути суму позики.

Пунктом 8 вказаного договору визначено відповідальність сторін. Так, в п. 8.1. договору вказано, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому чинним законодавством, якщо інший порядок та розміри відшкодування не встановлено договором.

Пункт 8.2. передбачає, що позичальник за прострочення повернення позики сплачує на вимогу позикодавця : 8.2.1. штраф : в розмірі 100 % від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобовязання; 8.2.2. пеню : в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день затримки. Пункт 8.3. договору передбачає, що за несвоєчасне надання позикодавцю відомостей ( актів, повідомлень і т.ін. ), передбачених договором, позичальник сплачує штраф у розмірі 20 % від наданої позикодавцем суми, на яку позичальником не надано відповідних відомостей. Передбачений цим підпунктом штраф нараховується та сплачується додатково до інших штрафних санкцій за несвоєчасне надання відомостей, якщо такі санкції передбачені договором, або законом.

Пункт 8.7. договору передбачає, що право на стягнення штрафних санкцій виникає у сторін з моменту виявлення підстав для їх нарахування. У разі відмови від добровільної оплати штрафних санкцій, за додатковою угодою ( договором ) сторін вони можуть бути зараховані як внески ( для позикодавця ) або як повернення внесків ( для позичальника ). У цьому разі штрафні санкції вважаються сплаченими на суму зарахування. На суми, які за цим пунктом будуть зараховані як «внески», розповсюджується умови договору ( у т.ч. щодо нарахування штрафів, пені, строків повернення і т.п. ), якщо інше не буде передбачено додатковою угодою сторін.

Договір підписаний ОСОБА_1 та виконуючим обовязки голови правління ВАТ «АГАТ»ОСОБА_3 ( а.с. 15-17 ).

Згідно довідок Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 11.02.2011 року № 02-16/127 та від 06.04.2011 року № 02-16/354 встановлено, що ВАТ «АГАТ»зареєстровано 13.01.1995 року, керівником і підписантом є ОСОБА_3 ( з початку включення відомостей до ЄДР 16.09.2004 року і до цього часу ) ( а.с. 63, 181 ).

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того з роду та такої ж якості.

У судовому засіданні встановлено, і даний факт підтвердили сторони, що між ОСОБА_1 та ВАТ «АГАТ»було укладено договір позики від 27.02.2007 року за умовами якого позикодавець ( ОСОБА_1 ) зобовязався надати ВАТ «АГАТ»( позичальнику ) безвідсоткову цільову позику, а останній зобовязався використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений даним договором строк. На виконання положень ст. 1047 ЦК України договір позики між сторонами було укладено в письмовій формі.

Згідно приписів ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між ОСОБА_1 та ВАТ «АГАТ»договір позики від 27.02.2007 року було укладено на безвідсотковій ( безвідплатній ) основі, і як підтвердили сторони в судовому засіданні, договір позики не передбачав одержання позивачем від ВАТ «АГАТ»процентів від суми позики, а тому навіть його назва «договір безвідсоткової цільової позики»та умови договору не передбачали право ОСОБА_1 на отримання процентів від ВАТ «АГАТ»за користування позикою.

У період з 27.02.2007 року по 13.08.2009 року на виконання умов договору від 27.02.2007 року ОСОБА_1 надавав грошові кошти в позику ВАТ «АГАТ», а саме поповнював обігові кошти підприємства, здійснював проплату коштів для погашення заборгованості ВАТ «АГАТ»перед державними фондами ( пенсійний фонд, фонд соціального страхування та ін.. ), податковими та іншими фіскальними органами, оплачував за ВАТ «АГАТ»кошти в процесі ведення підприємством поточної господарської діяльності. Зазначені обставини були підтверджені сторонами в судовому засіданні, а також підтверджені дослідженими в судовому засіданні відповідними документами ( квитанціями, товарними чеками, рахунками ) ( а.с. 65-145, 160-172 ).

На підтвердження факту взаємовідносин між ОСОБА_1 та ВАТ «АГАТ»в період з жовтня 2004 року по березень 2007 року включно та надання коштів ВАТ «АГАТ», позивачем було надано суду акти звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2004 року по 31.12.2004 року, за період з 01.01.2005 року по 31.03.2005 року, за період з 01.04.2005 року по 30.06.2005 року, за період з 01.07.2005 року по 30.09.2005 року, за період з 01.10.2005 року по 31.12.2005 року, за період з 01.01.2006 року по 31.03.2006 року, за період з 01.04.2006 року по 30.06.2006 року, за період з 01.07.2006 року по 30.09.2006 року, за період з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року та за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року, складені між ОСОБА_1 та ВАТ «АГАТ»в особі голови правління ОСОБА_3. Згідно актів звірки взаємних розрахунків, і це було підтверджено сторонами в судовому засіданні, ОСОБА_1 вніс на користь ВАТ «АГАТ»грошові кошти в сумі 174 524,40 грн..

Враховуючи той факт, що встановлена станом на 31.03.2007 року сума заборгованості за актами звірки не була погашена позичальником ( ВАТ «АГАТ») до 30.04.2007 року, відповідно до п. 4.6. договору від 27.02.2007 року сума заборгованості в розмірі 174524,40 грн. була визнана безвідсотковою цільової позикою, наданою 01.05.2007 року, на яку розповсюджувались всі умови договору та яка була в послідуючому включена до розрахунку загальної суми заборгованості відповідача за договором від 27.02.2007 року.

З дослідженого в судовому засіданні акту звірки взаємних розрахунків та нарахування пені та штрафів за договором безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року, складеного між ВАТ «АГАТ»та ОСОБА_1, а також підписаного останнім та головою правління ВАТ «АГАТ»ОСОБА_3М, встановлено, що станом на 13.08.2009 року ОСОБА_1 було внесено на розрахунковий рахунок позичальника або безпосередньо на рахунки кредиторів ( третіх осіб ) кошти в сумі 323 038,93 грн.. При цьому сума штрафних санкцій нарахованих за прострочення повернення позики та несвоєчасне надання відомостей згідно положень п. 8.2., п. 8.3. договору склала 785 956,55 грн.. ( а.с. 18 ).

Загальна сума заборгованості ВАТ «АГАТ»перед ОСОБА_1 станом на 13.08.2009 року склала 1 108 995, 48 грн., з них сума позики 323 038,93 грн., сума штрафних санкцій 785 956,55 грн. ( пеня п. 8.2.2. 398 197,26 грн., штраф п. 8.2.1. 323 038,93 грн., штраф п. 8.3. 64 720,37 грн. ) ( а.с. 19-24 ).

Стаття 1050 ЦК України передбачає наслідки порушення договору позичальником, а саме якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, стаття 1050 ЦК України чітко визначає форми відповідальності позичальника за несвоєчасне повернення позики, якими є обовязок позичальника сплатити, окрім суми позики, також грошові кошти відповідно до статті 625 ЦК України, або ж сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України.

Як передбачає стаття 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Стаття 546 ЦК України вказує на те, що одним з видів забезпечення виконання зобовязання являється неустойка.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

У судовому засіданні позивач вказав, що він не заявляє позовних вимог щодо стягнення з ВАТ «АГАТ»разом з сумою позики грошових коштів, відповідно до ст. 625 ЦК України, а також він не заявляє та не вимагає стягнення з відповідача неустойки відповідно до статей 549-552 ЦК України. Натомість, позивач вимагає, окрім стягнення з ВАТ «АГАТ»суми позики, стягнути з відповідача також штрафні санкції, які визначені та погоджені сторонами відповідно до умов укладеного між ними договору безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року. При цьому позивач вказав, що він залишає за собою право можливо в послідуючому ставити вимогу про стягнення з відповідача неустойки відповідно до ст. 549-552 ЦУК України, але на даний час таких вимог він не заявляє.

При цьому слід зазначити, що сторонами в договорі безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року було передбачено нарахування штрафних санкцій за прострочення повернення позики та несвоєчасне надання позикодавцю відомостей, а як формою відповідальності за неможливість або ж відмову від добровільної оплати штрафних санкцій п. 8.7. договору передбачає зарахування штрафних санкцій як внесків у вигляді позики позикодавця. Відповідно на суму штрафних санкцій, яка визнається сторонами позикою, розповсюджуються всі умови договору ( у т.ч. щодо нарахування штрафів, пені, строків повернення і т.п. ). Також сторони для себе визначили, що в даному випадку, при зарахування штрафних санкцій як позики, вказані штрафні санкції вважаються сплаченими на суму зарахування.

Листом від 13.08.20089 року № 0907/02 ВАТ «АГАТ», в особі голови правління ОСОБА_3, визнало наявність заборгованості перед ОСОБА_1 в розмірі 1 108 995, 48 грн., вказало на неможливість сплати суми позики, штрафних санкцій, добровільно відмовилось від сплати, та запропонувало позивачу підписати додаткову угоду до договору про надання безпроцентної цільової позики від 27.02.2007 року, яким визнати штрафні санкції за даним договором в розмірі 785 956,55 грн. позикою наданою позивачем ВАТ «АГАТ»( а.с. 25 ).

Згідно додаткової угоди від 14.08.2009 року до договору безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року сторони, а саме ОСОБА_1 та ВАТ «АГАТ»в собі голови правління ОСОБА_4, визнали суму в розмірі 785 956,55 грн. безвідсотковою цільовою позикою наданою позикодавцем позичальнику 14.08.2009 року. Пунктом 1.2. додаткової угоди визначено, що на дану суму розповсюджуються всі умови договору, зокрема щодо строку і порядку її повернення та нарахування штрафних санкцій ( штраф, пеня ) ( а.с. 26 ).

Таким чином, сторони визначили, що формою відповідальності за порушення позичальником договору позики та несвоєчасне повернення позики являється не вимога повернення суми позики та сплати нарахованих за договором штрафних санкцій, а зарахування штрафних санкцій до суми позики. З моменту зарахування штрафні санкції було визнано сторонами сплаченими.

Ставлячи вимогу про стягнення з ВАТ «АГАТ» заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року позивач визначив суму заборгованості відповідача перед ним в розмірі 2 161 291,94 грн..

З дослідженого в судовому засіданні акту звірки взаємних розрахунків та нарахування пені та штрафів за договором безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року, складеного між ВАТ «АГАТ»та ОСОБА_1, а також підписаного останнім та головою правління ВАТ «АГАТ»ОСОБА_3М, встановлено, що станом на 15.11.2010 року ОСОБА_1 було внесено на розрахунковий рахунок позичальника або безпосередньо на рахунки кредиторів ( третіх осіб ) кошти в сумі 1 143 477,58 грн.. При цьому з урахуванням суми штрафних санкцій нарахованих за прострочення повернення позики та несвоєчасне надання відомостей згідно положень п. 8.2., п. 8.3. договору загальна сума заборгованості за договором позики склала 2 161 291,94 грн.. ( а.с. 27 ).

Згідно наданого розрахунку суми заборгованості встановлено, що сума позики складає 1 143 477,58 грн. ( при цьому 323 038,93 грн. сума позики, яка надана ВАТ «АГАТ»станом на 13.08.2009 року, 34482,10 сума позики, яка надана грошовими коштами ВАТ «АГАТ» в період з 13.08.2009 року по 15.11.2010 року, а 785 956,55 грн. сума штрафних санкцій зарахована в суму позики ), пеня згідно п. 8.2.2. складає 33287,98 грн. штраф згідно п. 8.2.1. 820 438,65 грн., штраф згідно п.8.3. 164 087,73 грн., а загальна сума заборгованості за договором від 27.02.2007 року складає 2 161 291,94 грн. ( а.с. 6-14, 28-36 ).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року в сумі 2 161 291,94 грн. позивач посилається на те, що сума боргу в розмірі 1 143 477,58 грн., а також сума штрафних санкцій в розмірі 1 017 814,36 грн., визначена відповідно до положень договору від 27.02.2007 року, укладеного між ним та ВАТ «АГАТ».

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, визначаючи умови договору сторони мають враховувати вимоги Цивільного Кодексу України. Як зазначалось вище, в судовому засіданні встановлено і сторони підтвердили даний факт, що між ними було укладеного договір безвідсоткової цільової позики від 27.02.2007 року. Цивільним Кодексом України, а саме ст. 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, а саме право позикодавця вимагати та обовязок позичальника сплатити, окрім суми позики, грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, а також право позикодавця вимагати та обовязок позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу. Інші наслідки порушення договору позики позичальником в Цивільному Кодексі України не передбачені.

Натомість сторонами передбачено, що формою відповідальності за порушення позичальником договору позики та несвоєчасне повернення позики являється не вимога повернення суми позики, а також вимога сплати грошових коштів, відповідно до статті 625 ЦК України, або ж сплата неустойки відповідно до ст. 549-552 УЦК України, а зарахування штрафних санкцій, визначених між сторонами, до суми позики та визнанням цих штрафних санкцій сплаченими в такий спосіб. При цьому судом визначено, що сума реально наданої позивачем позики в період з 27.02.2007 року по 15.11.2010 року складає 357 521,03 грн.. Разом з тим, сума позики позивачем була визначена в розмірі 1 143 477,58 грн. та саме з цієї суми в послідуючому нараховувались штрафні санкції, розмір яких з урахуванням суми заборгованості склав 2 161 291,94 грн..

Однак чинним цивільним законодавством, насамперед ст.ст. 1046-1053 ЦК України, які визначають умови укладення договору позики, наслідки порушення договору позики позичальником, не передбачено право позикодавця збільшувати суми позики шляхом включення до неї штрафних санкцій та послідуюче висунення вимоги про стягнення з відповідача суми позики, яка не відповідає тій сумі позики, яку реально отримав позичальник. Також чинним цивільним законодавством не передбачено право позикодавця вимагати стягнення з позичальника штрафних санкцій, які нараховані на збільшену за рахунок цих же штрафних санкцій суму позики.

Слід зазначити, що незважаючи на повне визнання відповідачем заявлених позивачем позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, оскільки законні підстави для задоволення позову у повному обсязі відсутні, а визнання відповідачем позову у повному обсязі суперечить закону.

З огляду на це суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «АГАТ»про стягнення суми заборгованості за договором позики від 27.02.2007 року підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 357 521,03 грн., оскільки саме ця сума грошових коштів була реально надана позивачем в позику ВАТ «АГАТ», що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки їх стягнення суперечить чинному цивільному законодавству.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 546-548, 549-552, 610-611, 625, 627-628, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 60-61, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «АГАТ» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «АГАТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором безвідсоткової цільової позики від 27 лютого 2007 року в розмірі 357521 грн. 03 коп. ( триста пятдесят сім тисяч пятсот двадцять одна гривня 03 коп. ).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «АГАТ» про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «АГАТ» на користь ОСОБА_1 280 грн. 05 коп. ( двісті вісімдесят гривень 05 коп. ) витрат по сплаті судового збору та 19 грн. 18 коп. ( девятнадцять гривень 18 коп. ) сплачених позивачем судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Д. Березовський