Справа №2-479/11
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Колегаєвої С.В.

при секретарях Дігтяр О.В., Буцко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє законний представник - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені та в інтересах якого діє законний представник - ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Головне управління юстиції м. Києва, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на ? частину квартири за АДРЕСА_1, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спірна квартира була придбана під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, який був укладений 02.01.1987 року і розірваний 23.12.2004 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 26 травня 1995 року, укладеного між ОСОБА_9 та Регіональним відділенням фонду Державного майна України, зареєстрованого в БТІ 29.05.1995 року за реєстровим № 1034, власником квартири є ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, про що, П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 2419. До складу спадкового майна увійшла спірна квартира, зареєстрована на праві власності за померлим ОСОБА_9 Спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі у справі. Однак квартира придбавалась за кошти, які були зароблені спільно сторонами під час шлюбу, а отже згідно діючого законодавства вона є спільною сумісною власністю сторін, як подружжя, і позивачу у праві власності на це приміщення належить ? частина.

Ухвалою суду від 05 квітня 2011 року за клопотанням позивача позовні вимоги в частині вимог до відповідача ОСОБА_4 були залишені без розгляду, а відповідач ОСОБА_10 виключена зі складу відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та її представник уточнили позовні вимоги, залучивши до кола неповнолітніх відповідачів їх законних представників, просили визнати сумісною власністю подружжя позивача ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1. В порядку поділу майна визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та за померлим ОСОБА_9 визнати право власності на іншу ? частину квартиру АДРЕСА_1. Уточнений позов підтримали повністю і просили суд винести рішення про його задоволення з підстав, викладених у позовній заяві.

Законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та її представник в судовому засіданні пред'явлений позов не визнали та пояснили, що спірна квартира була придбана померлим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під час їх перебування в цивільному шлюбі з 1993 року, за спільні кошти і заперечують те, що позивач має право претендувати на частину у власності ОСОБА_9, а тому в задоволенні позову просили відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що у 1995 році померлий ОСОБА_9 хоча і перебував у офіційно зареєстрованому шлюбі з позивачем у справі, однак на той час сім»я вже розпалась і померлий ОСОБА_9 фактично проживав разом з ОСОБА_7, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, однак надіслала до суду заяву у якій зазначила, що померлий ОСОБА_9 є батьком її сина - відповідача у справі, зі слів померлого їй було відомо, що спірна квартира належала йому (померлому ОСОБА_9.) особисто на праві власності, а тому в задоволенні позову просила відмовити, а справу слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце судового розгляду судом повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції м. Києва в судове засідання не з»явився, однак надіслав листа, в якому просить слухати справу у відсутності їхнього представника та винести рішення на розсуд суду.

Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на адресу суду надійшов лист, у якому вони просять слухати справу за відсутності їх представника та винести рішення на розсуд суду, згідно вимог Закону.

Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за відсутності не з»явившихся відповідачів та третіх осіб у справі, проти чого не заперечували і інші учасники судового процесу.

Вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 02 січня 1987 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу.

23.12.2004 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

26 травня 1995 року згідно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_9 та Регіональним відділенням фонду Державного майна України, зареєстрованого в БТІ 29.05.1995 року за реєстровим № 1034, ОСОБА_9 став власником вищевказаного житлового приміщення. Придбана була квартира за спільні кошти сторін, які були зароблені ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть.

За обставинами, судом встановленими померлий ОСОБА_9 станом на момент смерті, був власником квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, про що, П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 2419. До складу спадкового майна увійшла і спірна квартира АДРЕСА_1, зареєстрована на праві власності за померлим ОСОБА_9

Спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі у справі - ОСОБА_2, 2003 року народження, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 1996 року народження, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, яка ухвалою суду була виведена зі складу відповідачів у справі.

Заперечуючи проти позовних вимог позивача ОСОБА_1, законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснювала, що з 1993 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим ОСОБА_9, проживала з ним однією сі»єю, вела спільне господарство та також і спірна квартира була придбана ними за спільні кошти.

Однак, на підтвердження даних показів, ані законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, ані її представник не надали суду жодних доказів.

Крім того, намагаючись оспорити право спадкування спадкоємців за законом першої на спірну квартиру АДРЕСА_1, законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 у 2009 році звернулась із позовом до Деснянського районного суду м. Києва до ОСОБА_6, в інтересах якого діяв Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_2, в інтересах якого діяла ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: Головне управління юстиції м. Києва про визнання права власності на ? частину квартири.

За результатами судового розгляду позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6, в інтересах якого діяв Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_2, в інтересах якого діяла ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: Головне управління юстиції м. Києва про визнання права власності на ? частину квартири, Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення від 17.03.2010 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Дане судове рішення, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.08.2010 року було залишено без змін.

Зазначеним судовим рішенням, ухваленим Деснянським районним судом м. Києва від 17.03.2010 року було встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_1

Отже, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 придбав спірну квартиру АДРЕСА_1, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 та на законних підставах спірна квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_1, що було встановлено судом і відповідно було ухвалено судове рішення від 17.03.2010 року, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, право власності позивача у справі ОСОБА_1 на ? частину квартири АДРЕСА_1 є безспірним.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, як це передбачено ч. 1 ст. 69 СК України.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та її представник стверджували, що на момент придбання спірної квартири - 26 травня 1995 року - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Проте, відповідно до ст.. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Оскільки відносини між ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які перебували у фактичних шлюбних відносинах, та відносини між ОСОБА_9 з ОСОБА_1, з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі, під час придбання спірної квартири, існували до набрання чинності СК України, суд вирішуючи дане питання застосовує норми КЗпШС.

Відповідно до ст.. 22 КЗпШС, майно набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КЗпШС, права і обов»язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 КЗпШС, час виникнення прав і обов»язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 придбав спірну квартиру, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст.. 28 КЗпШС, у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю померлого ОСОБА_9 та ОСОБА_1

На підставі наведених правових норм та враховуючи обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та про визнання за нею права власності на 1/2частину квартири, а за померлим ОСОБА_9 на іншу ? частину квартири є обгрунтованими.

В ч. 1 ст. 70 СК України вказано, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60,61,69,70,74 СК України, ст..ст. 13,22,28 КЗпШС, ст.ст. 4, 10, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1.

В порядку поділу майна визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та за померлим ОСОБА_9 визнати право власності на іншу ? частину квартиру АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя