Справа № 2-1615/2011
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року м. Кіровоград

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді - Панфілової А.В.

При секретарі Максютенко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Плюс « ТОВ «Компанія» Приват- плюс» та ДП «Ресурс» ТОВ «Компанія» Приват плюс» про захист прав споживачів , визнання договорів недійсними та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом ДП «Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Приват Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним з моменту укладення договору № 004163 від 07.09.2010 року між ОСОБА_1 та ДП «Плюс» ТОВ « Компанія «Приват- Плюс» на надання партнеру послуг, спрямованих на придбання Товару на умовах Програми діяльності Приват-Плюс та Договір № 004163 від 07.09.10 року між ОСОБА_1 та ДП « Ресурс» ТОВ « Компанія « Приват- Плюс» про надання консультаційних послуг щодо можливості придбання товарів в порядку захисту прав споживача. Просить зобов»язати ДП «Плюс» ТОВ «Компанія «Приват- Плюс» повернути сплачені нею кошти на виконання правочину в сумі 788,59 грн.. та зобов»язати ДП « Ресурс» ТОВ «Компанія «Приват- Плюс» повернути їй сплачені кошти на виконання правочину в сумі 2272,50 грн., стягнути з обох відповідачів моральну шкоду в розмірі 3000грн. з кожного та стягнути понесені нею судові витрати солідарно з відповідачів.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 7.09.10 року уклала договір № 004163 з ДП «Плюс» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» від імені якого діяла продавець-консультант ОСОБА_2, що діє на підставі Довіреності № 15 від 2 вересня 2010 року, предметом якого є надання послуг спрямованих на придбання товару, а саме нерухомості на суму 50 тисяч гривень. При укладенні угоди продавець-консультант роз'яснила, що для придбання товару необхідно сплатити одноразовий платіж за надані послуги в розмірі 2250 грн., а щомісячно повинна сплачувати визначену продавцем-консультантом загальну суму коштів в розмірі 502, 78 грн., а також заповнювати та направляти на адресу Відповідача асигнаційну заяву для надання права на отримання товару. 7 вересня 2010 року, уклала договір № 004163 з ДП «Ресурс» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» від імені якого діяла продавець-консультант ОСОБА_2, що діє на підставі Довіреності № 15 від 2 вересня 2010 року, предметом якого є надання Виконавцем за завданням Замовника консультаційних послуг щодо можливості придбання на його користь товарів широкого асортименту на умовах Договору та додатків до нього і сплатила один щомісячний загальний платіж та щомісячний чистий платіж, але права на отримання товару так і не отримала. Загальна сума платежів сплачених на користь ДП «Плюс» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» станом на 18.10.2010 року становить 3030, 56 грн., а кошти за розрахунково-касове обслуговування складають 30, 53 грн.

Після вказаних дій звернулась до продавця-консультанта з вимогою роз'яснення часу отримання необхідного товару. Вважає, що уклала угоду під впливом помилки, тобто під час укладення угоди неправильно зрозуміла її умови щодо суми внесків, після сплати якої зможе отримати необхідний товар. Крім того вважає, що помилка при укладенні угоди виникла за наступних обставин: зміст угоди стосовно прав та обов'язків сторін взагалі, а також щодо умов виникнення права на одержання товару, викладено недостатньо ясно, та в недоступній формі для особи з освітою не вище загальної середньої; продавець-консультант при укладенні угоди не роз'яснила всіх умов щодо виникнення права на отримання товару.

В судовому засіданні представник позивача в обґрунтування позову зазначила, що в Додатку № 2 до Договору № 004163 від 07.09.2010 року допущені помилки у розрахунку розміру щомісячного чистого платежу та щомісячних адміністративних витрат, що призвело до неправильного нарахування щомісячного загального платежу, а це є істотним порушенням стороною Договору, що тягне за собою розірвання такого Договору. В обгрунтування позову посилається на ч. 2 ст. 651 ЦК України відповідно до якої істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляються того, на що вона розраховувала при укладенні договору та на ч. 1 ст. 907 ЦК України відповідно до якої договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених ЦК України, іншим законом або за домовленістю сторін.

Вважають, що вищезазначений договір порушує права позивача як споживача так як містить несправедливі умови та укладені внаслідок здійснення нечесної підприємницької практики з боку відповідача. Згідно з ч.ч.І, 2; п.14 ч.З ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачами умови, які є несправедливими; умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу тобто, це встановлення жорстких обов'язків споживача щодо великої оплати цих послуг, тоді як надання послуг обумовлене власним розсудом виконавця, надання виконавцю виключного права щодо тлумачення договору.

Посилаються також на ч. 1 та 2 ст. 229 ЦК України відповідно до якої, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Окрім того та у відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

На обгрунтування заподіяння моральної шкоди та її розміру зазначено , що ситуація для позивача та її сім»ї ускладнюється ще й тим, що замість отримання бажаного кредиту витрачає кошти, не отримуючи взамін обіцяного та залишаєся позбавленою можливості досягти своєї основної мети, яка була на момент укладення спірного договору і залишається - можливість придбати окреме житло і поселитися в ньому жити зі своєю сім»єю.

Внаслідок описаних обставин стала дуже знервованою, що відображається на відносинах з оточуючими, сімейних стосунках, фізичному самопочутті. Весь час після внесення платежу за спірним договором і дізнавшись, що не отримає кредиту і невідомо коли його зможе отримати взагалі, а кошти буде зобов»язана сплачувати регулярно, відриваючи їх від сім»ї, і при цьому не будучи впевненою в необхідному результаті, знаходиться в стресовому стані. Позивачу та її рідним, які проживають зі з нею, описаними обставинами завдано душевних переживань. За даних обставин порушився звичайний спосіб життя родини. Всі вони вимушені були неодноразово звертатися до відповідача за роз'ясненнями того, коли він усуне допущені ним порушення, на що кожного разу отримували грубі негативні та байдужі відповіді . Тому просить стягнути з відповідачів з кожного на її користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні представник відповідачів по основному позову позовні вимоги не визнав та подав до суду зустрічний позов від ДП «ПЛЮС» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 3736,20 грн. та упущеної вигоди Асигнаційний платіж в розмірі 1500 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 07.09.2010р. між ОСОБА_1 та ДП «ПЛЮС» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» укладено договір №004163 з додатками №1 (Програма діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС) та №2 дані додатки є невід'ємною частиною Договору. Предметом Договору було надання Партнеру (Відповідачу) послуг, спрямованих на придбання Товару, зазначеного у Додатку 2 до договору, на умовах Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС. Відповідно до ст. 2 Договору Адміністратор зобов'язався надавати Партнеру наступні послуги: формування Товариства Партнерів;

організовувати та проводити Асигнаційні акти щодо надання Права на отриманняТовару;

здійснити оплату Товару для Партнера; та інші послуги.

Протягом дії цього Договору ОСОБА_1 було включено до Товариства Партнерів, присвоєно персональний код, надсилались бланки Асигнаційних заяв та рахунків для сплати поточних платежів, а також в кожному місяці проводились Асигнаційні акти з метою визначення Партнерів, яким надавалось Право на отримання Товару. ОСОБА_1, як Партнер ДП «ПЛЮС» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс», відповідно до ст. З Договору та Анкетних даних Партнера зобов'язалася в кожному місяці сплачувати свої Щомісячні Чисті платежі в розмірі 277,78 грн., які являють собою частину вартості Товару, який буде придбаний Адміністратором на його користь, а також Щомісячні Адміністративні витрати в розмірі 225,00 грн. - плата за послуги Адміністратора з організації Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС. Даний обов'язок Партнера також передбачено ст. 4 Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС.

Відповідно до ст. 9 Договору сторони підтвердили той факт, що повністю зрозуміли усі умови та зміст Договору.

Ст. 12 Договору ОСОБА_1 підтвердила дійсність своїх намірів, уважно прочитала та зрозуміла умови Договору, зрозуміла їх правові наслідки, що засвідчила своїм підписом, а відповідно до ст. 15 Додатку №1 до Договору Партнер підтвердив, що також зрозумів і умови Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС.

Внаслідок не сплати ОСОБА_1 своїх поточних платежів та порушення ст. З Договору утворилась заборгованість по сплаті Щомісячних Загальних платежів, а саме по Договору №004163 від 07.09.2010р.: 502,78 грн. * 5 міс. - 277,78 = 2236,12грн.. де 502,78 гривень - розмір Щомісячного Загального платежу Партнера, 5 міс. - кількість прострочених місяців, 277,78 - сплачений авансовий платіж (Щомісячний Чистий платіж). Додатком №2 до Договорів визначений розмір Асигнаційного платежу Партнера, що становить 3% від Вартості Товару , що складає: по Договору №004163 від 07.09.2010р.: 50000,00 * 3% = 1500,00 грн., де 50000,00 - Вартість Товару Партнера, 3% - розмір Асигнаційного платежу Партнера. Тому просить стягнути з позивача по основному позову дану заборгованість та 85 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору № 004163 від 07.09.2010 року (а. с. 8) між ОСОБА_1 та ДП «ПЛЮС» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» з додатками № 1 та № 2 та від 7 вересня 2010 року договір № 004163 з ДП «Ресурс» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс».

Згідно умов договору Відповідач як Адміністратор програми діяльності «Приват-Плюс» за рахунок Позивача зобов'язується, зокрема, сформувати товариство партнерів, організувати своєчасну активацію угоди для подальшої безперешкодної участі партнера в програмі, організовувати та проводити асигнаційні акти, щодо надання права на отримання товару, здійснити своєчасну оплату товару, зазначеного в Додатку №2 до вищезазначеного договору та забезпечити його передачу учаснику на умовах програми «Приват-Плюс», та інші послуги зазначені в програмі «Приват-Плюс». Адміністратор також зобов'язується надавати вищезазначені послуги партнеру в порядку та строки передбачені в програмі «Приват-Плюс». Учасник, в свою чергу повинен виконувати обов'язок по сплаті вартості товару шляхом розстрочки та витрати Адміністратора пов'язані з розстроченням платежу (ст.З п.3.1.2 договору №004163 від 07.09.2010 року), тобто сплачувати загальні щомісячні платежі, за рахунок яких Адміністратор здійснює дії по оплаті вартості товару. Відповідач керуючись договором та відповідно до умов програми «Приват-Плюс» (Додаток №1 до Договору) формує групу учасників, створює фонд групи учасників за рахунок сплачених ними щомісячних платежів (ст.2), після чого проводиться засідання асигнаційної комісії та розподіляється право на отримання товару, яке є підставою для придбання за рахунок Фонду Товариства Партнерів Товару для Партнера (ст.5). При цьому, право на отримання товару отримують тільки ті учасники, які зробили найбільшу кількість загальних щомісячних платежів (п.5.11). Таким чином, отримання товарного ордеру одним з учасників можливе лише в разі накопичення достатніх фінансових ресурсів, яке в свою чергу здійснюється шляхом залучення коштів інших учасників програми.

Позивач направила Відповідачу асигнаційну заяву, сплатила один щомісячний загальний платіж та щомісячний чистий платіж, але права на отримання товару так і не отримала. Загальна сума платежів сплачених на користь ДП «Плюс» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» станом на 18.10.2010 року становить 3030, 56 грн.

Після вказаних дій позивач звернулась до продавця-консультанта з вимогою роз'яснення часу отримання необхідного товару. Вважає, що уклала угоду під впливом помилки, тобто під час укладення угоди позивач неправильно зрозуміла умови щодо суми внесків, після сплати якої зможе отримати необхідний товар.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляються того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 907 Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених ЦК України, іншим законом або за домовленістю сторін.

При цьому позивач та її представник помилково вважає, що вищезазначений договір порушує права споживача так як містить несправедливі умови з посиланням на ч.ч.І, 2; п.14 ч.З ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Окрім того та у відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Щодо вимог ДП «Плюс» ТОВ «Компанія Приват-плюс» до ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідач зазначає, що уклала угоду під впливом помилки, оскільки неправильно зрозуміла

Відповідно до ст.ст. 9 та 12 Договору Позивач засвідчив в момент підписання Договору своє повне розуміння змісту умов самого Договору та Додатків до нього, а також гарантував дійсність своїх намірів, прочитав та зрозумів усі визначення, підтвердив отримання усіх необхідних пояснень з боку представника Відповідача та настання бажаних для нього правових наслідків, що засвідчив своїм підписом під текстом Договору.

Згідно ст. 15 Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС Позивач підтвердив, що зрозумів умови і самої Програми.

Також, згідно п. 10.1. ст. 10 Програми Позивач мав право розірвати в односторонньому порядку Договір, надіславши Адміністратору заяву про свій намір протягом 9-ти календарних днів з моменту його підписання. Протягом цього терміну Позивачем заява про розірвання І Договору не надсилалась.

Отже, з огляду на вищевикладене Позивачу було забезпечено достатньо можливостей та часу для з'ясування усіх умов та обставин Договору із ДП «ПЛЮС» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс».

На підтвердження дійсності своїх намірів відповідачу було направлено пам'ятку з присвоєним персональним кодом, після чого останнім надсилались Асигнаційні заяви для участі Асигнаційних актах та сплачувались Щомісячні Загальні платежі.

ОСОБА_1, як Партнер ДП «ПЛЮС» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс», відповідно до ст. З Договору та Анкетних даних Партнера зобов'язалася в кожному місяці сплачувати свої Щомісячні Чисті платежі в розмірі 277,78 грн., які являють собою частину вартості Товару, який буде придбаний Адміністратором на його користь, а також Щомісячні Адміністративні витрати в розмірі 225,00 грн. - плата за послуги Адміністратора з організації Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС.

Даний обов'язок Партнера також передбачено ст. 4 Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до ст. 9 Договору сторони підтвердили той факт, що повністю зрозуміли усі умови та зміст Договору.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені його умов (свобода договору).

Внаслідок не сплати ОСОБА_1 своїх поточних платежів та порушення нею ст. З Договору у неї утворилась заборгованість по сплаті своїх Щомісячних Загальних платежів, а саме: по Договору №004163 від 07.09.2010р.: 502,78 грн. * 5 міс. - 277,78 = 2236,12грн.. де 502,78 гривень - розмір Щомісячного Загального платежу Партнера, 5 міс. - кількість прострочених місяців, 277,78 - сплачений авансовий платіж (Щомісячний Чистий платіж).

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов»язання є обов»язковими до виконання , одностороння відмова від виконання зобов»язання є недопустимою.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, ст. 611 цього ж Кодексу передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.10.3. ст. 10 Програми діяльності ПРИВАТ-ПЛЮС Адміністратор має право розірвати угоду із Партнером в односторонньому порядку, якщо останній не виконує взяті на себе обов'язки по сплаті Щомісячних Загальних платежів.

П.2 ст. 22 ЦК передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене

(упущена вигода).

П.3.1.2 ст. З Договорів передбачає, що Партнер зобов'язується одноразово сплатити Асигнаційний платіж в розмірі, визначеному Додатком №2, перед оплатою Товару.

Додатком №2 до Договорів визначений розмір Асигнаційного платежу Партнера, що становить 3% від Вартості Товару , що складає:По Договору №004163 від 07.09.2010р.: 50000,00 * 3% = 1500,00 грн., де 50000,00 - Вартість Товару Партнера, 3% - розмір Асигнаційного платежу Партнера.

Оскільки, Асигнаційний платіж сплачується усіма Партнерами, він є упущеною вигодою, оскільки його частина є також доходом ДП «ПЛЮС» ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» від функціонування Програми ПРИВАТ-ПЛЮС.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку , що позов ОСОБА_3 М. до ДП «Плюс»ТОВ «Компанія Приват Плюс» та ДР «Ресурс ТОВ «Компанія Приват Плюс» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними є безпідставним та таким , що не підлягає задоволенню повністю.

Позов ДП «Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування шкоди підлягає задоволенню частково в межах суми заборгованості 2236,12 грн. та упущеної вигоди Асигнаційний платіж в сумі 1500,00 грн.

В іншій частині зустрічного позову , позивач помилково вирахував суму заборгованості , тому в задоволенні відмовлено.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України . суд стягує з ОСОБА_1 на користь ДП «ПЛЮС» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Приват-Плюс» сплачені - 85 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 на користь ДП «Плюс «ТОВ «Компанія «Приват Плюс» сплачений судовий збір в розмірі 83 грн. та 120грн. витрат на

Керуючись ст.ст.11,22,627,525,526,610 ЦК України, ст. ст. 11, 212-218 ЦПК України, суд,- Керуючись ст. ст. 525, 526, 554 ,1050 ЦК України, ст. ст.11,212-218ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Плюс « ТОВ «Компанія» Приват- плюс» та ДП «Ресурс» ТОВ «Компанія «Приват- плюс» про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними та відшкодування моральної шкоди- відмовити повністю.

Позов ДП «Плюс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват- Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «ПЛЮС» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Приват-Плюс» заборгованість в сумі 2236,12 грн. та упущеної вигоди Асигнаційний платежів в сумі 1500,00 грн., 85 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4