Справа № 2-2591/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 листопада 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.

при секретарі Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Дрогобицької міської ради за №1176 від 20.05.2010 року вирішено внести в перелік для продажу йому у власність земельну ділянку площею 1245 кв.м. на вул. Жупна в м. Дрогобичі для обслуговування готельно-відпочинкового комплексу. На вказаній земельній ділянці, ним, без на підставі рішення виконкому Дрогобицької міської ради від 19.04.2007 року за №101 було проведено реконструкцію приватизованих господарських будівель на вул. Жупній, 13 в м. Дрогобичі Львівської області під готельно-відпочинковий комплекс, що включає в себе будівлю кафе-колиба на 20 посадочних місць та будівлю сауни на три парильні відділення.

Дані роботи проводились ним у відповідності до робочого проекту, розробленого КАПП "Архпроект" та погодженого головним архітектором міста Дрогобича, яким було встановлено відсутність порушення будівельних норм і правил при реконструкції, а також дозволу на виконання будівельних робіт від 28.12.2007 року за №156.

Однак, в процесі будівництва хоча і не було здійснено збільшення чи зменшення загальної площі будівлі сауни, але було змінено внутрішнє планування нежитлових приміщень та їх розміри, які є відмінними від проектної документації.

Вважає, що при здійсненні самочинної реконструкції будівлі сауни на три парильні відділення загальною площею 200,1 кв.м., не були порушені права інших осіб, останнє здійснено на приватизованій земельній ділянці, в межах вказаних вище будівель, без порушення будівельних норм і правил, є таким, що не суперечить суспільним інтересам, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на вказане вище самовільно реконструйоване нерухоме майно.

Сторони в судове засідання не з'явились, надіславши суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивач позов підтримує, а відповідач відносно задоволення позову покладається на думку суду, оскільки вказана самочинна реконструкція здійснена з дотриманням будівельних та протипожежних норм та правил і не порушує прав інших осіб.

А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Дрогобицькою міською радою 10 травня 2005 року, було виділено земельну ділянку площею 0,0450 га, по вул. Жупній, 13 в м. Дрогобичі Львівської області, на якій ним в процесі реконструкції приватизованих господарських будівель, хоча і не було здійснено збільшення чи зменшення загальної площі будівлі сауни, але було змінено внутрішнє планування нежитлових приміщень та їх розміри, які є відмінними від проектної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Враховуючи наведене, той факт, що самочинна реконструкція будівлі сауни на три парильні відділення загальною площею 200,1 кв.м., позивачем здійснена на відведеній у власність земельній ділянці, без порушення будівельних норм і правил, нормативних актів з пожежної безпеки (архітектурно-технічний паспорт обєкта архітектури), а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб та не суперечить вимогам генерального плану міста.

При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно будівництво будівлю сауну на три парильні відділення загальною площею 200,1 кв.м., що на вул. Жупній, 13 в м. Дрогобичі Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя