РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-1598/11

08.02.2011

Московський районний суд м.Харкова в складі :

головуючого судді Погасій О.Ф.

при секретарі Щегульній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-я особа Харківська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

В С Т А Н О В И В

До суду з позовом звернулися позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просили постановити рішення, на підставі якого визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 є наймачем трикімнатної АДРЕСА_2, в якій також зареєстровані та мешкають син наймача ОСОБА_2, малолітній онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружина ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_7.

Раніше в квартирі проживав та був зареєстрований зведений брат наймача ОСОБА_8, який помер 28 вересня 2006 року.

04 грудня 1985 року ОСОБА_8 встановив батьківство у відношенні ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачам про це не було відомо, ОСОБА_8 вихованням сина ніколи не займався, ОСОБА_4 в спірній квартирі ніколи не був зареєстрований та не жив.

ОСОБА_4 з 1992 по 05.09 2003 року знаходився у обласному навчально-виховному комплексі для дітей з вадами розумового розвитку сиріт та позбавлених батьківського піклування (м.Богодухів).

Рішенням виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова від 19.03.2002 року за №80/26, за неповнолітнім ОСОБА_4 було закріплено житло за адресою: АДРЕСА_3., про що було доведено до відома відповідача.

Відповідач, який закінчив навчання в обласному навчально-виховному комплексі в 2003 році, в закріплене за ним жиле приміщення не вселився. Вперше він зявився в спірній квартирі в грудні 2008 року.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_10 позов підтримали.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що вперше він дізнався про те, що за неповнолітнім ОСОБА_4 закріплене житло в спірній квартирі в 2008 році, коли готував документи для приватизації квартири. В грудні 2008 року зявився і сам ОСОБА_4. ОСОБА_1 запитав у відповідача, де він жив весь цей час, на що ОСОБА_4 відповів, що після закінчення обласного навчально-виховного комплексу, з 2003 р. по 2006 р. він жив у місті Люботин, а в 2006 р. його було засуджено до позбавлення волі строком на три роки. Після звільнення з місць позбавлення волі, відповідач мав намір скористатися закріпленим за ним житлом у звязку з тим, що у відношенні нього було встановлено адміністративний нагляд. ОСОБА_4 був у стані алкогольного спяніння, не мав при собі ніяких документів, крім копії рішення виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова від 13.03.2002 року за № 80/26. Позивач згоди на вселення ОСОБА_4 в жиле приміщення не дав.

Позивач ОСОБА_2 пояснив, ОСОБА_4 що ніколи не бачив.

Позивач ОСОБА_3 пояснила, що в грудні 2008 року зявився відповідач який був нетверезий, поводив себе зухвало, у звязку з чим вона його до квартири не пустила.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Він відбуває покарання у виді позбавлення волі. У своїх письмових поясненнях, отриманих згідно ст. 76 ч.6 ЦПК України, ОСОБА_4 позов не визнав, заперечував проти зняття його з обліку реєстрації, просив суд не слухати справу у його відсутність.

Представник 3-тьої особи Харківська міська рада в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу у відсутність його представника, постановити рішення на підставі вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так у судовому засіданні було встановлено, що згідно рішення виконкому Московської районної ради народних депутатів від 02 липня 1991 року за №134/47 „Про зміну умов договору житлового найму, ОСОБА_1 був визнаний наймачем трьохкімнатної квартири №136, житловою площею 47,91 кв.м по вулиці Гвардійців Широнінців №53-А на сімю з двох чоловік: ОСОБА_1 та його зведеного брата ОСОБА_8. (а.с.10)

ОСОБА_8 помер 28 вересня 2006 року, що підтверджує свідоцтво про смерть. (а.с.11)

В квартирі АДРЕСА_4 згідно довідки КП „Жилкомсервіс за № 972 від 25.10.2010р., зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (невістка), ОСОБА_11 (онук). (а.с. 15 )

04 грудня 1985 року ОСОБА_8 встановив батьківство у відношенні ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.16 ).

Згідно довідки №95 від 07.02.2010р. ОСОБА_4 з 1992 по 05.09 2003 року знаходився у обласному навчально-виховному комплексі для дітей з вадами розумового розвитку сиріт та позбавлених батьківського піклування (м.Богодухів), тому що його батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_8 були позбавлені батьківських прав. (а.с.19)

Рішенням виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова за №80/26 від 19.03.2002 року, що було прийнято за зверненням адміністрації обласного навчально-виховного комплексу для дітей з вадами розумового розвитку сиріт та позбавлених батьківського піклування (м.Богодухів), за неповнолітнім ОСОБА_4 було закріплено житло за адресою: АДРЕСА_5. (а.с. 18)

ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_4 ніколи не проживав та зареєстрований не був, що підтверджується довідками КП „Жилкомсервіс за №2253 від 10.10.2006р., № 2196 від 23.12.2008р., №1338 від27.04.2010р., №972 від 25.10.2010р. )

Згідно п.10 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право) від 26.05.2001р. Верховного Суду України у члена сімї наймача, включеного до ордера на заселення жилого приміщення, право користування останнім виникає у звязку із включенням до ордера, а не у звязку із вселенням у це приміщення. Тому в разі невселення в приміщення без поважних причин у строки, передбачені ст. 71 ЖК, ця особа визнається судом такою, що втратила, а не такою, що не набула право на користування наданим жилим приміщенням.

У ОСОБА_4 право користування жилим приміщенням виникло на підставі рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м.Харкова про закріплення житла АДРЕСА_6 за неповнолітнім ОСОБА_4

Згідно з вимогами ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ним зберігається житло протягом шести місяців.

Частиною 3 п.3 ст.71 передбачено, що у випадку поміщення дитини на виховання в дитячий заклад жиле приміщення зберігається за нею протягом усього часу перебування у цьому закладі, якщо в квартирі залишилися проживати інші члени сімї.

19 березня 2002 року, коли було прийняте рішення виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова, ОСОБА_4 виповнилося 17 років, він був неповнолітнім, знаходився на вихованні в дитячому закладі обласному навчально виховному комплексі для дітей з вадами розумового розвитку сиріт та позбавлених батьківського піклування (м.Богодухів), в закріпленій за ним квартирі проживав його батько ОСОБА_8.

Нині відповідач ОСОБА_4 повнолітня дієздатна людина. Згідно довідки Богодухівського ОНВК від 22.05.2010р. №286р. він отримав паспорт громадянина України серія ММ №857964 виданий РВ УМВС України в Харківській області 12.03. 2001 р.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі від 25.06.2010р. 3 7536-02/04, ОСОБА_4 на обліку як інвалід не перебував і не перебуває.

Після закінчення в 2003 р. навчання у Богодухівському ОНВК, ОСОБА_4 не скористався закріпленим за ним житлом за адресою: АДРЕСА_7., в квартиру не вселився, зареєстрований за даною адресою ніколи не був.

Згідно характеристики, наданої з обласного навчально-виховного комплексу для дітей з вадами розумового розвитку сиріт та позбавлених батьківського піклування (м.Богодухів), ще під час навчання у навчальному закладі ОСОБА_4 був схильний до бродяжництва та крадіжок.

Згідно копії вироку Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2009 року вперше відповідача було засуджено 08 лютого 2006 року Люботинським міським судом Харківської області по ст.ст. 186 ч.2, 309 ч.1 УК України до позбавлення волі строком на три роки. Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.12.2008р. у відношенні ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік. Після відбування покарання відповідач повідомив працівників міліції, що поселився за адресою: АДРЕСА_8, але при перевірці робітниками міліції місця проживання ОСОБА_4 він був відсутній за вказаною адресою, за що був засуджений за ухилення від адміністративного надзору . Вироком Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2009 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 395 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. (а.с. 31-32).

Згідно повідомлення за № 5/17-12296/М від 03.11.2009р. відповідач з 02.11.2009р. відбуває покарання у виправній колонії № 43 міста Харкова. (а.с.33 )

Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р. „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, якщо відсутній вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сімї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.

ОСОБА_4 вперше звернувся в відділення №45 КП „Жилкомсервіс з приводу прописки в грудні 2008 року. Цей факт підтверджується довідкою КП „Жилкомсервіс за № 7706/2/09-01 від 26.05.2010р. (а.с.30 ).

ОСОБА_4 після закінчення перебування в дитячому закладі стало відомо, що квартира АДРЕСА_9 є закріпленим за ним житлом. Дані доводи позивача обєктивно підтверджуються тим, що згідно копії вироку Московського районного суду м.Харкова від 05.10.2009р., дану адресу відповідач указував в суді та місцях позбавлення волі, ще до того, як вперше зявився у спірній квартирі, та довідкою ОНВК (м.Богодухів) за № 663 від 16.11.2010р. (а.с. 42 )

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 не користувався житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_10 з 05 вересня 2003 року по 08 лютого 2006 року без поважних причин., у звязку з чим втратив право користування жилим приміщенням, яке було надане йому згідно рішення виконавчого комітету Московської районної ради м.Харкова за № 80/26 від 19.03.2002р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 76, 209, 212, , 215-218, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №136 будинку 53-А пр вул.Гвардійців Широнінців в м.Харкові

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Погасій О.Ф.