Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
справа №2-1350/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Білицькій О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1О, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську до ОСОБА_3 про стягнення помилково нарахованих та виплачених страхових сум, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську звернулося в суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просило стягнути з Відповідачки на його користь суму помилково нарахованих та одержаних страхових виплат в розмірі 26 290,50 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати загиблого від нещасного випадку, який стався 17 березня 2004 року на ВАТ «Балцем» із ОСОБА_4, та складав на момент страхового випадку 504,72 грн. На підставі заяви ОСОБА_3 поданої в травні 2007 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську було сформовано справу потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 17.03.2004 р. із ОСОБА_4, де визначив коло осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, членів його сім'ї. Постановою відділенням виконавчої дирекції Фонду від 26.11.2007 р. № 10 було призначено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім'ї в розмірі 61831,80 грн. з виплатою в грудні 2007 р. Оскільки на момент виникнення права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, виплату одноразової допомоги було призначено з коригуванням середньої заробітної плати померлого відповідно п.12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266, за формулою: 3 = Зн х С : М, де 3- середньомісячна заробітна плата застрахованої особи; Зн- середньомісячна заробітна плата найманих працівників, занятих в економіці України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата; С- сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду; М-кількість календарних місяців у розрахунковому періоді. Позивач провів коригування середньої заробітної плати загиблого ОСОБА_4 із наступного: 1041,47 х 09895 : 1 = 1030,53, де 1041,47 -річна середньомісячна заробітна плата по економіці України за 2006 р.; 0,9895 = 504,72:510,06 -коефіцієнт коригування заробітної плати; де - 504,72 - середня заробітна плата за рішенням суду, 510,06 - заробітна плата в галузях національної економіки України. Таким чином Позивач, відкоригувавши середню заробітну плату, встановивши її у розмірі 1030,53 грн. для розрахунку одноразової допомоги в разі смерті потерпілого його сім'ї та розрахував останню: 1030,53 х 60 (місяців) = 61831,80 грн. На день смерті ОСОБА_4, до складу його сім'ї входили, окрім нього, ОСОБА_5 Георгієвна - мати загиблого - ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6 - брат загиблого - ІНФОРМАЦІЯ_2 (на день був ученем професійно-технічного училища); ОСОБА_7 - сестра загиблого - 23.04.1983р.н., ОСОБА_8 - сестра загиблого -11.09.1986р.н. (на день смерті брата учениця професійно-технічного училища); ОСОБА_5 - сестра загиблого - ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_9 - дочка загиблого, ІНФОРМАЦІЯ_4, а всього 6 чоловік. Відповідач, на свій рахунок у Ощадбанку України № 3293/050 отримала, крім своєї частки, за особистими заявами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - 51 526,50 грн. (61831,80 : 6 х 5 = 51 526,50 грн.) Проте, Позивач вважає, що при розрахунку зазначеної страхової виплати була допущена помилка, що призвела до нарахування і оплати Відповідачу надмірних коштів, посилаючись на пункт 12 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266, дія якого не поширюються на Відповідача, оскільки їй, чи її померлому сину не встановлювався ступінь втрати працездатності, вважаючи, що цей пункт стосується лише застрахованих осіб, з якими стався нещасний випадок на виробництві та яким встановлений ступінь втрати працездатності, за умови коли від дати настання страхового випадку до дати встановлення МСЕК ступеня втрати працездатності минуло більше року. Також Позивач посилається на те, що відповідно до програмного забезпечення обробки даних у відділенні виконавчої дирекції в м. Дніпродзержинську встановлена комп'ютерна програма яка проводить нарахування страхового відшкодування автоматично, і якою помилково було проведено коригування заробітної плати померлого. В квітні 2010 року у Позивача була проведена перевірка правильності призначення страхових виплат потерпілим на виробництві вищестоящою організацією, якою була визначена помилка в розрахунку та виплаті страхових сум. Вважають, що для розрахунку розміру одноразової допомоги повинна була братися середня заробітна плата потерпілого ОСОБА_4, встановлена в судовому порядку без проведення коригування, тобто 504,72 грн. а сума одноразової допомоги повинна становити 504,72 х 60 = 30283,20 : 6 х 5 = 25236,00 грн. Різниця між помилково нарахованими сумами та такими, що необхідно було виплатити сім'ї потерпілого в разі його смерті від нещасного випадку на виробництві становить 26290,50 грн., які Позивач просить стягнути з Відповідачки.

В судовому засідання представник Позивача ОСОБА_1 підтримувала заявлений позов та надала пояснення аналогічні його обґрунтуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву до суду про розгляд справи без її участі, за участю її представника ОСОБА_2, позов не визнає.

Представник Відповідача ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення на позов, а також пояснив, що ОСОБА_3 є матір'ю загиблого 17.03.2004 р. від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_4 На час смерті ОСОБА_4 з ним однією сім'єю проживали вона (Відповідач) та його рідні брати і сестри: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, а також у загиблого була неповнолітня дочка, яка хоч і не проживала разом із ним, але мала право на утримання. У травні 2004 року Відповідачка звернулася до позивача з питання формування документів справи про страхові виплати особам, які мають на це право. Після отримання переліку документів, які були необхідні для розгляду справи про страхові виплати, відповідачка звернулася до приватного підприємця ОСОБА_10, роботодавця загиблого сина, з питання отримання відповідних документів, а саме: акту форми Н-1, довідки про середню заробітну плату, трудової книжки загиблого. Але на численні звернення до роботодавця Відповідачка не змогла самостійно отримати необхідні документи тому звернулася до суду для встановлення факту знаходження в трудових відносинах ОСОБА_4 з ПП «Лопатін» та встановлення розміру середньої заробітної плати. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати ОСОБА_4 на момент його смерті від нещасного випадку який складав 504,72 грн., а рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.09.2007 р. у справі № 2-3141/2007 встановлений юридичний факт знаходження ОСОБА_4 в трудових відносинах з ПП «Лопатін». Таким чином з часу загибелі віл нещасного випадку на виробництві 17.03.2004 р. ОСОБА_4 до часу винесення судом відповідних рішень та формування страхової справи минуло три роки. Крім того, представник відповідача вважає, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування віл нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХГУ та «Порядку обчислення середньої заробітної платти (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням» віл 26.09.2001р. № 1266 на робочі органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві покладений обов'язок коригування середньої заробітної плати пре виплаті одноразової страхової виплати як потерпілому так і членам сім'ї загиблого від нещасного випадку на виробництві, якщо на момент виникнення права на страхові виплати минуло більше року І дня настання страхового випадку. Вважає розрахунок одноразової допомоги сім'ї потерпілого віл нещасного випадку на виробництві, проведений Позивачем та виплачений на підставі постанови відділення виконавчої дирекції в м. Дніпродзержинську від 26.11.2007 р. № 10 розмірі 61831,80 грн. з виплатою в грудні 2007 р. таким, що відповідає нормам Закону України № 1105 та Порядку № 1266, т» просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представника Позивача, представника Відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 помер 17.03.2004 року. Це підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.05.2004 р. серія 1-КИ № 566432. Те, що він помер від нещасного випадку на виробництві ВАТ «Балцем» підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 02.04.2004 р №1,з чим погоджуються представники сторін у справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2007 р. у справі № 2-736/2007р. встановлено розмір середньої заробітної плати ОСОБА_4 на момент страхового випадку, який мав місце 17.03.2004 р. на ВАТ «Балцем» та складав 504,72 грн., з чим погоджуються представники сторін у справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.09.2007 р. у справі 2-3141/2007р. встановлений факт знаходження ОСОБА_4 в трудових відносинах з ПП «Лопатін» в період з 12.01.2004 р. по 17.03.2004 р. з чим погоджуються представники сторін у справі.

На час загибелі від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_4 мав сім'ю, яка складалася із матері - ОСОБА_3, брата - ОСОБА_6, сестер - ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, малолітньої доньки ОСОБА_9, з чим погоджуються представники сторін у справі.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІУ Позивач сформував справу про страхові виплати потерпілого від нещасного випадку на виробництві, що стався 17.03.2004 р. із ОСОБА_4, та постановою від 26.11.2007 р. № 10 призначив одноразову допомогу в разі смерті потерпілого, його сім'ї, в розмірі 61831,80 грн. з виплатою в грудні 2007 р.

Одноразова допомога сім'ї загиблого ОСОБА_4 позивачем розрахована виходячи з розміру середньої заробітної плати ОСОБА_4, встановленої в судовому порядку - 540,72 грн., яку розділено на розмір заробітної плати в галузях національної економіки - 510,06 грн., та було визначено коефіцієнт коригування - 0,9895; річна середньомісячна заробітна плата одного штатного працівника по економіці України за 2006 р.- 1041,47грн. була помножена на встановлений коефіцієнт, в результаті було отримано розмір відкоригованої заробітної плати ОСОБА_4 - 1030,53 грн.

Із зазначеного розміру було розраховано одноразову допомогу, шляхом помноження 1030,53 грн. на 5 років (60 місяців), оскільки відповідно частині 7 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. Тобто сума страхових виплат кожній особі, яка має на це право, визначається ділення частини заробітку потерпілого, що припадає на зазначених осіб, на число цих осіб. Для розрахунку частини кожного члена сім'ї загиблого, Позивач, 61831,80 грн. розділив на їх кількість - 6, отримав 10305,30 грн.

Відповідач на свій розрахунковий рахунок в Ощадбанку України № 3293/050 отримала, крім своєї частини, суми одноразової допомоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, всього в розмірі 51 526,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.12.2007 р. № 372 та списком для зарахування на особові справи № 64/12.

Частиною 10 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (1266-2001-п).

Згідно пункту 12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу), для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266, у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Частиною 12 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого.

Виходячи із зазначених вище положень Закону та Постанови Кабінету Міністрів, суд вважає, що підлягає коригуванню і середня заробітна плата потерпілого, у разі його смерті, для визначення розміру одноразової допомоги членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, якщо минуло більше року з дня настання страхового випадку до призначення такої допомоги.

При вирішенні справи суд не приймає до уваги посилання Позивача на те, що при розрахунку одноразової допомоги була допущена розрахункова помилка, що призвела до нарахування надмірних коштів та виплачена Відповідачу, та посилання Позивача на Порядок № 1266, пункт 12 якого начебто не поширюються на Відповідача, оскільки потерпілому на виробництві її сину не встановлювався ступінь втрати працездатності медико-соціальною експертною комісією. В даному випадку потерпілий взагалі помер і на думку суду його утриманці не можуть ставитися в гірше становище відносно становища потерпілих на виробництві, які частково втратили працездатність.

Також суд не приймає до уваги посилання Позивача на автоматичне нарахування страхових виплат відповідно комп'ютерної програми обробки даних, через яку сталося помилкове нарахування зайвих коштів.

Суд вважає що розрахунок та виплата суми одноразової допомоги в розмірі 51526,50 грн., проведеної Позивачем із відкоригованого розміру середньої заробітної плати встановленої в судовому порядку для ОСОБА_4, який загинув від нещасного випадку на виробництві 17.03.2004 р. таким, що відповідає порядку нарахування встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Крім того, відповідно статті 1215 Цивільного Кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі, як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

В судовому засіданні не доведено ні будь якої недобросовісності з боку відповідача у справі, ні розрахункової помилки з боку позивача при нарахування допомоги. В даному випадку мова може йти не про рахункову, а про методологічну помилку при нарахуванні допомоги, якої, на думку суду, допущено не було, оскільки допомога була нарахована згідно діючого законодавства.

На підставі викладеного, керуючись статтям 8, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпродзержинську до ОСОБА_3 про стягнення помилково нарахованих та виплачених страхових сум.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя: Г.А. Байбара