Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-1173/2011
УХВАЛА

21 березня 2011 року суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Демінська О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на частину в спадщині -

ВСТАНОВИЛА:

16 березня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на частку в спадщині.

Посилаючись на те, що 12.02.2009 р. помер їх рідний дядько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і присадибною земельною ділянкою, розташовані у м. Нова Одеса по вул. Петровського, 56, після якого спадкове майно успадкував відповідач ОСОБА_4, а шестимісячний строк на для прийняття спадщини пропущений ними з поважних причин, просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини, а також про визнання їх права на частину в спадщині.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Між тим, обираючи спосіб захисту позивачами цих вимог не враховано.

Відповідно змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист, а суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, згідно вимог ст.ст.11,118 ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Ст.119 ЦПК України передбачено вимоги до форми і змісту позовної заяви. Так, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Окрім того, виходячи з матеріальної та процесуальної природи різних категорій справ позовного провадження у позовній заяві можуть зазначатися додаткові відомості, які передбачені законом.

Також до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Всупереч вказаним вимогам у позовній заяві не викладено обставини із зазначенням доказів, що їх підтверджують, наявність підстав звільнення від доказування.

Так, викладаючи обставини, які слугували підставою звернення до суду, позивачі не зазначають доказів, якими це стверджується.

У позові не зазначено про ступінь споріднення відповідача ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4, не зазначено чи видавалося свідоцтво про право на спадщину відповідачу ОСОБА_3 і чи підлягає воно визнанню недійсним повністю чи в частині, не зазначено на яку саме частину спадкового майна позивачі просять визнати за ними право власності, у разі якщо саме цю вимогу позивачі ставлять на вирішення суду.

Зазначивши у позовній заяві, що спадковий будинок був власністю батьків спадкодавця та померлої 03.03.2005 р. матері позивачів ОСОБА_5, позивачами не зазначено доказів, якими це стверджується.

Також позивачам слід уточнити зміст заявлених ними позовних вимог і враховуючи обставини справи та вимоги, викладені у позовній заяві, позивачам необхідно викласти обставини з врахуванням вимог спадкового права, що передбачено ч.4 ст.119 ЦПК України, а саме, уточнивши про що саме, окрім визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивачі просять суд.

У разі, якщо позивачі ставлять питання про визначення розміру часток у спадщині, про визнання права власності на яку просять позивачі, то ці вимоги слід обґрунтувати.

Крім того, судовий збір відповідно поданих до суду квитанцій сплачено у сумі 8,50 грн. та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, тобто сплаченим є судовий збір лише за вимоги немайнового характеру. Проте, у разі, якщо у позові заявлено вимогу про визнання права власності на частку у спадковому майні, що є вимогами майнового характеру, необхідно сплатити судовий збір, який повинен визначатись від вартості відшукуваного майна. А витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повинні становити 120 грн.

Таким чином позивачу необхідно подати позов із зазначенням ціни позову (відповідно до частки про визнання права власності на яку просить кожний з позивачів) із підтвердженням вартості відшукуваного майна, в залежності від чого і повинен рахуватись судовий збір, який становить 1% ціни позову, але не менш ніж 51 грн. та сплатити недоплачені під час подачі позову 90 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

На підставі викладеного позивачу належить усунути вищевказані недоліки позовної заяви шляхом подання позовної заяви у новій редакції з врахуванням вимог закону, а також сплатити судовий збір в залежності від ціни позову, окрім сплачених під час звернення до суду 8,50 грн. та доплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 90 грн.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на частину в спадщині - залишити без руху.

Зобов'язати позивачів усунути недоліки позову, викладені у мотивувальній частині ухвали, на протязі п'яти днів з дня отримання позивачами ухвали.

Розяснити позивачам, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя