Чернігівський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-1348/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2011 року м.Чернігів Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Кухти В.О.

при секретарі Борисенко К.В.,

з участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання заповіту дійсним, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради просив визнати дійсним заповіт від складений ОСОБА_3 06 липня 1990 року. В обґрунтування позову зазначив, що 19.08.2008 року померла дружина його батька ОСОБА_3. За життя вона склала заповіт, який був посвідчений секретарем Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_4 06.07.1990 року та зареєстрований у реєстрі за №11. Але у вказаному заповіті посада ОСОБА_4 вказана не як секретаря сільської ради, а як заступника сільського голови. Через зазначене Чернігівської районною державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додав, що особа, яка посвідчувала заповіт мала право на вчинення нотаріальних дій, але через те, що була невірно зазначена її посада державний нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину, бо заповіт є нікчемним. Тому відповідно до положень ст.215 ЦК України цей правочин необхідно визнати дійсним.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання представника не направила, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі проти їх задоволення не заперечила, справу просила розглянути без участі її представника.

Третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи свого представника в судове засідання не направила заяв до суду не надала.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до копії спірного заповіту /а.с.5/ він посвідчений ОСОБА_4, а його посада зазначена як заступник голови сільської ради.

Згідно листа ОСОБА_2 сільської ради від 02.12.2010 року станом на 06.07.1990 року ОСОБА_4 працював на посаді секретаря сільської ради.

Відповідно до ст.1257 ЦК України заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним.

Державний нотаріус Чернігівської райдержнотконтори ОСОБА_5 своєю постановою від 12.10.2011 року /а.с.6/ відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за повідомленням голови ОСОБА_2 сільської ради обовязки на вчинення нотаріальних дій в 1990 році рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради було покладено на секретаря виконкому, а «Заступник голови сільської ради» не входив до кола осіб, які були уповноважені вчиняти нотаріальні дії у той час, а тому заповіт є нікчемним.

Таким чином спірний заповіт внаслідок помилкового зазначення в посвідчувальному написі не тієї посади особи, яка посвідчувала заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним, що не заперечувалося сторонами.

Проте, посилання сторони позивача на те, що зазначений заповіт може бути визнаний дійсним за нормами ст.215 ЦК України є безпідставним, оскільки до даних правовідносин підлягають застосуванню інші норми ЦК України.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.14 своєї постанові №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. У цьому разі судам слід застосовувати статтю 1257 ЦК, оскільки норми глави 85 ЦК не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Тобто спірний заповіт є нікчемним, а тому не може бути визнаний дійсним.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 1257 ЦК України, ст. 3, 10, 60, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Чернігівська районна державна нотаріальна контора, про визнання заповіту дійсним відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О.Кухта