Справа № 22-ц-1040/11 Головуючий у І інстанції Криворучко І.В.
Категорія 4 Доповідач у 2 інстанції Яворський
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Яворського М.А..

суддів Іванової І.В., Корзаченко І.Ф.

при секретарі Джафаровій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Бориспільського міжрайонного прокурора на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2007 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РУБІКОН ГРУПП» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 32007 року ТОВ «Рубікон групп»звернулось до суду із позовною заявою про визнання попереднього договору про продаж земельної ділянки від 01.11.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 В та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за номером 1333, договору б/н про заміну сторони в зобов'язанні від 28.11.2007 року, укладеного між ТОВ «Рубікон групп»та гр. ОСОБА_2, дійсними та про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку загальною площею 0,9526 га., кадастровий номер :02:003:0167, розташованої в межах Гірської сільської ради с.Гора, Бориспільського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.11.2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено Договір б/н про заміну сторони в зобов'язанні відповідно до попереднього договору про продаж земельної ділянки від 01.11.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, і зареєстрованого в реєстрі за номером 1333.

Згідно з попереднім договором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися щодо усіх істотних умов договору, а саме щодо предмету договору, ціни, прав та обов'язків сторін, чим фактично уклали договір купівлі-продажу.

Також, позивач вважає, що договір б/н про заміну сторони в зобов'язанні від 28.11.20007 року також підлягає визнанню дійсним, з огляду на ухилення відповідача 2 від нотаріального посвідчення даного договору, а право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9526 га. , кадастровий номер :02:003:0167, розташованої в межах Гірської сільської ради с. Гора, Бориспільського району, Київської області, перейшло до позивача.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 грудня 2007 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубікон групп»задовольнити в повному обсязі.

Визнано попередній договір про продаж земельної ділянки від 01 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за номером 1333, дійсним.

Визнано Договір б/н про заміну сторони в зобов'язанні від 28 листопада 2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рубікон групп»та ОСОБА_2, дійсним.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Рубікон групп»право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9526 га., кадастровий номер :02:003:0167, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах Гірської сільської ради с. Гора, Бориспільського району, Київської області.

В апеляційній скарзі Бориспільський міжрайонний прокурор посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір про продаж земельної ділянки загальною площею 0,9526 га. , кадастровий номер :02:003:0167, розташованої в межах Гірської сільської ради с. Гора, Бориспільського району, Київської області, що належала на той час ОСОБА_1 на праві власності.

Укладаючи вказаний попередній договір сторони визначили зобовязання за вказаним договором, а саме продавець за вказаним договором ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання укласти з покупцем ОСОБА_2 до 01 січня 2007 року договір купівлі-продажу вище вказаної земельної ділянки при умові, що укладення вказаних правочинів не буде заборонено чинним законодавством України, а покупець ОСОБА_2 погодився в подальшому укласти вказаний договір та придбати вказану земельну ділянку, при умові що продаж вказаних земельних ділянок не буде заборонено чинним законодавством. Як гарантію виконання взятих на себе ОСОБА_1 зобовязань, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 76 тисяч доларів США, що посвідчується розпискою від 01 листопада 2006 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що сторони основний договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,9526 га., цільове призначення ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0167, розташованої в межах Гірської сільської ради с. Гора, Бориспільського району, Київської області, що належала на той час ОСОБА_1 на праві власності ні 1 січня 2007 року ні в подальшому не укладали.

Вирішуючи вказаний спір, та задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Рубікон групп»суд першої інстанції мотивував рішення тим, що сторони (ОСОБА_2 та ОСОБА_1В.), укладаючи попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідними письмовими доказами, відбулося повне виконання договору покупцем, а продавець ОСОБА_1 ухиляється від його нотаріального посвідчення тому суд відповідно до вимог ст. 220 ч.2 ЦК України визнав даний договір та договір про заміну сторони у зобовязання, що укладений між ТОВ «Рубікон групп»та ОСОБА_2 дійсними, і на підставі зазначеного визнав за позивачем ТОВ «Рубікон групп» право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9526 га., цільове призначення ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0167, розташованої в межах Гірської сільської ради с. Гора, Бориспільського району, Київської області.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції помилковим, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 01 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір про продаж земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст.ст. 635, 657 ЦК України вказаний попередній договір укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однак це правило не застосовується, якщо є передбачене законодавчими актами обмеження (заборона) на здійснення такого правочину або сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних його умов.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Рубікон групп»не врахував, що сторони попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, при укладення даного договору дотрималися вимог ст. 635 ч.1 та ст. 657 ЦК України щодо форми договору та уклали вказаний договір в письмовій формі та нотаріально посвідчили його, тому підстав для визнання вказаного договору дійсним в судовому порядку не було.

Разом з тим предметом вказаного попереднього договору сторонами визначалися не умови купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, а терміни укладання основного договору купівлі-продажу ( 01 січня 2007 року), тому визнати висновок суду першої інстанції про те, що сторонами досягнуто всі істотні умови договору купівлі-продажу колегія суддів не може та вважає зазначений висновок необґрунтованим .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не врахував що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Визнаючи дійсним попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 листопада 2006 року та в подальшому на підставі цього і право власності позивача на земельну ділянку загальною площею 0,9526 га., цільове призначення ведення особистого селянського господарства, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Земельного кодексу України було заборонено відчужувати земельні ділянки вказаної категорії і всі угоди укладені в період заборони є недійсними.

Безпідставно судом першої інстанції задоволенні і позовні вимоги позивача в частині визнання дійсним договору про заміну сторони у зобовязання від 28 листопада 2007 року, оскільки між сторонами в основному зобовязанні договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений не був, строк дії попереднього договору припинився 01 січня 2007 року, так як на той час діяла і до даного часу діє заборона на укладення вказаних договорів.

Відповідно до вимог ст. 373 ч.2 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Так як позивачем у справі не набувалося у встановленому чинним на той час законодавством право власності на земельну ділянку у звязку із забороною, тому і підстав для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку загальною площею 0,9526 га., цільове призначення ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0167, розташованої в межах Гірської сільської ради с. Гора, Бориспільського району, Київської області у суду не було.

Колегія суддів вважає, що рішення суду у вказаній справі постановлено з неправильним застосування норм матеріального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсягу.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, ст.ст. 220, 373 ч.2, 635, 657 ЦК України. п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Земельного кодексу України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Бориспільського міжрайонного прокурора задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2007 року скасувати та ухвалити нове рішення .

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РУБІКОН ГРУПП»до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Рішення колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий : М.А.Яворський

Судді : І.В.Іванова

ОСОБА_4