Дата документу 27.12.2011???
Справа № 2-3840
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2011 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Калугіної І.О.
при секретарі - Горбань Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Мелітопольського МВ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зобовязання не чинити перешкоди, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зобовязання не чинити перешкоди та виселення за наступними підставами.
Позивачу на підставі права власності 3/10 належить будинок №104 по вул. Фрунзе у м. Мелітополі. В цій частині житлового будинку зареєстровано місце проживання відповідачів, хоча вони там не мешкають, добровільно знятися з реєстрації не бажають. Незважаючи на те, що позивач є власником частини житлового будинку, відповідачі перешкоджають йому користуватися своєю власністю, не впускають його до житлового будинку, не дають йому ключі від нього та технічну документацію.
Позивач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі за зазначеними доводами і підставами.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, з невідомих причин, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином через оголошення у засобах масової інформації,заяви про слухання справи за їх відсутності чи заперечень проти позову не надіслали, тому суд визнає неявку відповідачів з неповажних причин, і вважає за можливе слухати справу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Представник третьої особи по справі СГІРФО Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи, з рішенням суду згодні.
Треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися, але від них надійшли заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити його в повному обсязі.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що позивачу на підставі права власності 3/10 належить будинок №104 по вул. Фрунзе у м. Мелітополі, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20424309 від 01.10.2008 року (а.с.9). Згідно інформації КП ММБТІінша частина даного житлового будинку зареєстрована на праві власності за співвласниками в наступних частинах: 3/10 частини за ОСОБА_8, 1/5 частини за ОСОБА_6, 1/5 частини ОСОБА_7 (а.с.10)
У вказаній частині будинку, що належить позивачу з 24.09.2008 року зареєстровані, але не проживають відповідачі по справі, про що свідчить довідка голови квартального комітету (а.с.11).
Відповідно до 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Незважаючи на те, що позивач є власником частини житлового будинку, відповідачі перешкоджають йому користуватися своєю власністю, не впускають його до житлового будинку, не дають йому ключі та технічну документацію від нього. Позивач не може отримати витяг з реєстру прав власності для оформлення договору дарування, так як відповідачі не дають доступ фахівцю КП ММБТІв житловий будинок.
На підставі встановлених по справі обставин суд дійшов висновку, що відповідачі, не будучи власниками частини житлового приміщення, не маючи права на користування нею, не проживаючи в ньому, і не впускаючи позивача в квартиру, тим самим чинять йому перешкоди в реалізації прав власника, оскільки останній не має можливості в неї вселитися і користуватися своєю власністю.
Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України.
На підставі встановлених судом обставин, суд вважає за можливе поновити порушене право позивача на користування спірною чатиною житла, шляхом зобовязання відповідачів не чинити перешкоди позивачу в користуванні 3/10 частини спірного житлового будинку, та зобовязання надати йому ключі та технічну документацію на цю частину житлового будинку.
Реєстрація відповідачів у належній квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися нею належним чином, що приводить до порушення їх права.
Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі, не проживають в частині будинку, що належить позивачу без поважних причин понад шість місяців, є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідачів суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Позивачем, крім посилань на ті обставини, що протиправні дії відповідачів порушили його звичайний спосіб життя, погіршили здоровя, моральний спокій його та родини, жодних доказів суду не надано.
Таким чином позивачем, з врахуванням конкретних обставин справи, наявність та тривалість моральних страждань, характер негативних наслідків для нього та його родини, вимушеність змін у повсякденному житті, в межах заявленого позову, не доведено, тому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.
На основі повно і всебічно зясованих судом обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 212, 215, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 23, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 155 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Мелітопольського МВ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зобовязання не чинити перешкоди та виселення - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.