справа № 2-7972/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 листопада 2011
року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі:          головуючого судді -
Башмакова Є.А.,

при секретарі - Куляба Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«УніКредит Лізинг»до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року ТОВ «УніКредит
Лізинг»звернулось до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

15 вересня 2011 року на підставі ст. 31, 44
ЦПК України представником позивача
було зменшено розмір позовних вимог, та
судом було прийнято до розгляду заяву
ТОВ «УніКредит Лізинг»про зменшення
позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог
представник позивача у позовній заяві
посилався на те, що 03 серпня 2009 року між
ТОВ «Траффікс»та ТОВ «УніКредит
Лізинг»було укладено договір
фінансового лізингу №1399L09/00, згідно
умов якого останній придбав у обраного
ТОВ «Траффікс»продавця обраний
предмет лізингу та передав йому у
користування, у свою чергу, ТОВ
«Траффікс»зобов’язалося сплачувати
за користування предметом лізингу
лізингові платежі згідно графіку
платежів, який був змінений додатковою
угодою № 1 від 14 серпня 2009 року та
викладений в новій редакції. Водночас
виконання зобов’язань за вказаним
договором фінансового лізингу було
забезпечено порукою, а саме договором
поруки № №1399L09/00/SUR від 03 серпня 2009 року,
укладеним між ТОВ «УніКредит Лізинг»,
ТОВ «Траффікс»та ОСОБА_1, за умовами
якого відповідач як поручитель та
солідарний боржник зобов’язався
безвідклично та безумовно сплатити
позивачу (лізингодавцю) за його першою
вимогою всі необхідні платежі, що
належать до сплати ТОВ
«Траффікс»(лізингоодержувачем)
відповідно до договору фінансового
лізингу. ОСОБА_1, лізингоодержувач
порушив вимоги договору та припинив
належним чином виконувати
зобов’язання з оплати лізингових
платежів, що призвело до виникнення
заборгованості за договором
фінансового лізингу. Відтак, рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 21 червня 2011 року було
задоволено позов ТОВ «УніКредит
Лізинг»до ТОВ «Траффікс»про стягнення
суми боргу та штрафних санкцій за
договором фінансового лізингу №1399L09/00
від 03 серпня 2009 року, яким встановлено
розмір грошових зобов’язань боржника,
за виконання яких поручився відповідач
у даній справі, у зв’язку із чим
представник позивача просив суд
стягнути з останнього встановлену
судовим рішенням суму грошового
зобов’язання у розмірі 14045149,17 грн., у
тому числі 11114660,96 грн. основного боргу,
915245,72 грн. інфляційного збільшення суми
основного боргу, 289678,58 грн. неустойки за
прострочення сплати лізингових
платежів, 288818,71 грн. в якості 3 % річних, а
також судові витрати, пов’язані з
поданням позовної заяви, покласти на
відповідача.

Представник позивача у судове
засідання не з’явився, надав суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, у якій зазначив, що
заявлені позовні вимоги підтримує у
повному обсязі та проти заочного
розгляду даної справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з’явився, про дату, час та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином, про причину неявки суду
не повідомив, заяви про її відкладення
не надав.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд вважає за можливе розглянути дану
цивільну справу у заочному порядку
відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ
ЦПК України.

Дослідивши та вивчивши матеріали даної
цивільної справи, суд доходить
наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 серпня 2009 року
товариством з обмеженою
відповідальністю «УніКредит
Лізинг»(лізингодавець) та товариством
з обмеженою відповідальністю
«Траффікс»(лізингоодержувач) було
укладено договір фінансового лізингу
№1399L09/00, відповідно до умов якого
лізингодавець взяв на себе
зобов’язання придбати предмет лізингу
у власність від продавця (відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов, передбачених в
договорі фінансового лізингу, зокрема,
у Додатку № 1 до даного договору
фінансовог лізингу –автоматична лінія
для пакування, виробник CMEC GENERAL MACHINERY CO.,
LTD., KHP) та передати предмет лізингу у
користування лізингоодержувачу на
строк та на умовах, визначених цим
договором, з урахуванням того, що
згідно п. 1.1 цього договору продавець
був обраний лізингоодержувачем, дані
обставини підтверджується копією
відповідного договору, наявного в
матеріалах справи.

Строк дії лізингу починається з дати
передачі та закінчується в останню
дату платежу, зазначену в Додатку № 2 до
договору фінансового лізингу.

Факт передачі предмета лізингу
підтверджується актом
приймання–передачі від 14 серпня 2009
року, відповідно до якого загальна ціна
предмета лізингу 5149932,59 доларів США, що
становить 40695045,46 грн.

Керуючись ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
фінансовий лізинг»лізингодавець
повідомив лізингоодержувача листом за
вихідним № 287 від 21 лютого 2011 року про
відмову від договору фінансового
лізингу №1399L09/00 від 03 серпня 2009 року та
повернення предмету лізингу, таким
чином, дата припинення дії договору
фінансового лізингу –28 лютого 2011 року.

Також судом встановлено, що між
позивачем ТОВ «УніКредит
Лізинг»(лізингодавець), ТОВ
«Траффікс»(лізингоодержувач) та
відповідачем ОСОБА_1 (поручитель) був
укладений договір поруки №1399L09/00/SUR від
03 серпня 2009 року, згідно умов якого та
відповідно до умов договору
фінансового лізингу, поручитель як
солідарний боржник зобов’язався
безвідклично та безумовно сплатити
лізингодавцю (позивачу) за його першою
вимогою всі необхідні платежі за
договором фінансового лізингу
загальною сумою до 6032761,16 доларів США,
що на день укладення цього договору
становить 46446831,45 грн., та сплатити всі
інші платежі, що належать до сплати
лізингоодержувачем відповідно до умов
договорів фінанчовго лізингу, в тій же
самій сумі, валюті та в той же самий час
(також у випадку дострокових платежів),
як це визначено в договорі фінансового
лізингу, зазначені обставини
підтверджуються відповідним договором
поруки, копія якого міститься в
матеріалах справи.

Судом встановлено, що згідно п. 1.1
вищезазначеного договору поруки
поручитель зобов’язується сплатити
платежі, зазначені в п. 1.1 договору, якщо
йому надіслана лізингодавцем письмова
вимога –протягом п’яти робочих днів з
дати такої вимоги.

Так, у судовому засіданні з’ясовано, що
у зв’язку із наявністю заборгованості
за договором фінансового лізингу
№1399L09/00 від 03 серпня 2009 року позивачем
було направлено вимогу за вихідним № 227
від 11 лютого 2011 року на адресу
відповідача ОСОБА_1 як поручителю, якою
було повідомлено про те, що станом на 10
лютого 2011 року заборгованість ТОВ
«Траффікс»зі сплати лізингових
платежів за договором фінансового
лізингу становить 10343587,91 грн. та
підлягає сплаті поручителем на користь
лізингодавця (позивача), дану вимогу
відповідач отримав 21 лютого 2011 року, що
підтверджується копією повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Також судом встановлено, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 21 червня 2011 року у справі №
38/5005/5904/2011 за позовом ТОВ «УніКредит
Лізинг»до ТОВ «Траффікс»про стягнення
14045149,17 грн. заборгованості за договором
фінансового лізингу стягнуто з ТОВ
«Траффікс»на користь ТОВ «УніКредит
Лізинг»11114660,96 грн. –основного боргу,
915245,72 грн. –інфляційного збільшення
суми основного боргу, 289678,58 грн. –пені
за прострочення сплати лізингових
платежів, 288818,71 грн. –3% річних, 22891,48 грн.
–витрат зі сплати державного мита, 211,86
грн. –витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, про що
свідчить наявна в матеріалах справи
копія зазначеного рішення суду.

Встановлено, що вищезгадане рішення
від 21 червня 2011 року набрало законної
сили 04 липня 2011 року, що
підтверджується наказом про примусове
виконання, виданим 04 липня 2011 року
господарським судом Дніпропетровської
області на виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 21 червня 2011 року, копія
якого міститься в матеріалах справи.

Отже, з огляду на вищевикладені
обставини, рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від 21
червня 2011 року у справі № 38/5005/5904/2011 за
позовом ТОВ «УніКредит Лізинг»до ТОВ
«Траффікс»про стягнення 14045149,17 грн.
заборгованості за договором
фінансового лізингу, яке набрало
законної сили, встановлено розмір
грошових зобов’язань боржника, за
виконання яких поручився ОСОБА_1
–відповідач у даній цивільній справі.

Правовідносини, які виникли між
сторонами у даній цивільній справі,
врегульовані нормами Цивільного
кодексу (ЦК) України, умовами укладених
між сторонами договорів.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов’язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено,
що боржник зобов’язаний виконати свій
обов’язок, а кредитор –прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов’язання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов’язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов’язання
(неналежне виконання).

Стаття 625 ЦК України встановлює, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов’язання.

Частиною 2 ст. 553 ЦК України встановлено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов’язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов’язання
боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов’язання,
забезпеченою порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частина 543 ЦК України передбачено, що у
разі солідарного обов’язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов’язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці факти.

У відповідності до ч. 4. ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов’язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оцінюючі всі докази, досліджені судом у
судовому засіданні під час розгляду
справи в їх сукупності, та приймаючи до
уваги факт наявності заборгованості
ТОВ «Траффікс»перед позивачем за
договором фінансового лізингу №1399L09/00
від 03 серпня 2009 року, встановлений
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 21 червня
2011 року у справі № 38/5005/5904/2011 за позовом
ТОВ «УніКредит Лізинг»до ТОВ
«Траффікс»про стягнення 14045149,17 грн.
заборгованості за договором
фінансового лізингу, яке набрало
законної сили, та яким відповідно
встановлено розмір грошових
зобов’язань боржника, за виконання
яких поручився відповідач ОСОБА_1, та
який, у свою чергу, зобов’язання за
договором поруки №1399L09/00/SUR від 03 серпня
2009 року не виконав та не сплатив суму
заборгованості ТОВ «Траффікс»за
договором фінансового лізингу, а тому,
враховуючи преюдиціальне значення
судового рішення, яке набрало чинності,
що виключає необхідність доказування
розміру суми заборгованості, яка
підлягає стягненню у даній справі, суд
доходить висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог та вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача у рахунок повернення
заборгованості за договором
фінансового лізингу №1399L09/00 від 03
серпня 2009 року - 14045149,17 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача
задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за можливе стягнути
з відповідача на користь позивача
понесені останнім судові витрати зі
сплати державного мита при зверненні
до суду з позовною заявою у розмірі 1700,00
грн., та витрат на інформаційно
технічне забезпечення розгляду справи
у розмірі 120,00 гривень, які
підтверджуються платіжними
дорученнями про сплату.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 526, 527, 543, 553, 554, 610, 625 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 60, 61, 88, 169, 212, 213, 215, 224 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ,
вул. Куйбишева, 5Б/7, ІПН НОМЕР_1) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «УніКредит
Лізинг»(04070, м. Київ, вул. Петра
Сагайдачного, 22/1, ) суму
заборгованості за договором
фінансового лізингу №1399L09/00 від 03
серпня 2009 року в розмірі 14045149,17 грн.
(чотирнадцять мільйонів сорок п’ять
тисяч сто сорок дев’ять гривень 17 коп.),
а також судові витрати в розмірі 1820,00
(одна тисяча вісімсот двадцять гривень
00 коп.) грн. 00 коп., а разом 14046969,17 грн.
(чотирнадцять мільйонів сорок шість
тисяч дев’ятсот шістдесят дев’ять
гривень 17 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
про перегляд заочного рішення, яка може
бути подана відповідачем протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем протягом 10 днів з
дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя

Баш
маков Є.А.