Справа №2-26/2011 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 липня 2011 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача діючи в інтересах позивача звернувся 23.04.2010 року в суд з вищевказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

В своєму позові представник позивача зазначив, що 19.05.2008 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу позивачем було надано позику у розмірі 15300 гривень на строк до 19 березня 2010 року, що підтверджено письмовою розпискою. Відповідач на виконання боргових зобовязань повернув частину боргу в сумі 4200 гривень, а залишок боргу в сумі 11100 гривень, - не повертає. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного договору, на не виконання ним своїх зобовязань щодо добровільного погашення позики в повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору позики в сумі 11100 гривень та всі судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні посилаючись на не виконання відповідачем договірних зобовязань, на факт порушення ним цих зобовязань, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. В запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що гроші в позивача в борг не брав, а розписку написав, так як брав гроші не в борг, а на товар, так як неофіційно працював у позивача. В подальші судові засідання відповідач повторно не зявлявся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать його особисті підписи в явочному листі та заяви про перенесення розгляду справи.

Справа у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, розглянута у відсутність відповідача, враховуючи наявність у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Цей висновок суду грунтується на наступному:

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин і матеріалів справи, між відповідачем і позивачем 19.05.2008 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивачем відповідачу було надано позику в сумі 15300 гривень на строк до 19 березня 2010 року, що підтверджується письмовими документами - розпискою, що є доказом по справі.

Відповідач, отримавши позику, не виконав своїх зобовязань щодо погашення позики у визначений договором строк, повернув позивачу лише частину боргу в сумі 4200 гривень, внаслідок чого, станом на 23.04.2010 року, у відповідача виник борг перед позивачем в розмірі 11100 гривень, який відповідачем позивачу добровільно не сплачено.

Заперечення відповідача проти позову, суд до уваги не приймає, так як вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, з яких вбачається, що доказів того, що відповідач працював у позивача і брав гроші не в борг, а на закупівлю товарів, - не встановлено.

Навпаки, письмова розписка від 19.05.2008 року, написана відповідачем, підтверджує факт отримання ним від позивача позики в сумі 15300 гривень.

Також висновком судової криміналістичної - почеркознавчої експертизи №1386 від 01.12.2010 року спростовуються доводи відповідача про те, що розписка і підпис в ній написані не ним. Згідно з вірогідним висновком цієї експертизи розписка написана відповідачем.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, документів, пояснень, вбачається, що відповідач порушив договірні зобовязання, передбачені ст.ст. 612, 625, 1046, 1049-1052 ЦК України, односторонньо не виконує належним чином своїх зобовязань перед позивачем по цьому договору, порушує умови його виконання, а тому у відповідності до ст.ст. 612, 625, 1046, 1049-1052 ЦК України, відповідач повинен нести відповідальність та відшкодувати позивачу 11100 гривень існуючої заборгованості за позикою від 19.05.2008 року.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1926 гривень судових витрат у вигляді державного мита в сумі 111 грн., витрат на ІТЗ в сумі 120 грн., витрат на проведення експертизи в сумі 1095 гривень та 600 гривень витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягненя боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого рол ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 11100 ( одинадцять тисяч сто) гривень боргу за договором позики та 1926 гривень понесених судових витрат, а всього стягнути 13026 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: