Рішення

Іменем України

15.02.2011 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

при секретарі - Догаєвій А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на кооперативну квартиру, 3-і особи: ЖБК „Чайка, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідачів про визнання за ними в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2006 року, права власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_5 був членом ЖБК „Чайка, та якому була надана вказана кооперативна квартира за ордером, пайовий внесок за яку був виплачений повністю. За час свого життя ОСОБА_5 не встиг зареєструвати своє право власності на зазначену квартиру, що на даний момент є перешкодою для оформлення правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно та вступу у спадщину після його смерті. ОСОБА_1 є колишньою дружиною померлого, ОСОБА_2 донькою ОСОБА_5 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 в 1968 році, у тому самому році ОСОБА_5 була надана АДРЕСА_2 в мю. Маріуполі. Під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 сумісно сплачувались пайові платежі за вказану кооперативну квартиру. Однак шлюб був між ними розірваний у 1978 році, після чого ОСОБА_5 був виписаний з вказаної квартири, а ОСОБА_1 продовжувала самостійно виплачувати пайові внески за квартиру, ставши членом ЖБК „Чайка. В 1983 році вона повністю сплатила суму за вказану квартиру. На цій підставі просить суд визнати за нею право власності на спірну квартиру в розмірі Ѕ частки. ОСОБА_2 звернулась після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та є єдиною спадкоємицею після смерті спадкодавця. На цій підставі просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частини спірної квартири в порядку спадкування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволені позову наполягала, дала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просила задовольнити позов повністю. ОСОБА_1, як представник позивача, ОСОБА_2, яка просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 наполягала та просила задовольнити позов.

Відповідач, ОСОБА_3, у судове засідання не зявилась, проти задоволення позову не заперечувала, підтримує позовні вимоги ОСОБА_2

Представник відповідача, Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечувала, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник ЖБК „Чайка у судове засідання не зявився, під час проведення попереднього судового засідання не заперечував проти задоволення позовних вимог.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, підтримавши позов ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири.

Відповідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи № 9 від 18 вересня 1987 року член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд, продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30 травня 2008 року у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадкового майна.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 21 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану адміністрації Находкінскього міського округу Приморського краю Росії, ОСОБА_5 помер 17 листопада 2006 року, актовий запис № 2095.

Згідно свідоцтва про одруження, виданого 29 травня 1968 року Палацом одруження міста Жданова Донецької області, ОСОБА_5 одружився із ОСОБА_1, після якого дружини було присвоєно прізвище ОСОБА_5, актовий запис № 1734.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 29 травня 1978 року Орджонікідзевським бюро РАЦС міста Жданова Донецької області, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був розірваний, після якого дружини було присвоєно прізвище ОСОБА_1, актовий запис № 275.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 14 червня 1968 року Котлаським міським РАЦС Архангельської області Росії, ОСОБА_7 народилась 18 липня 1961 року, батьками якої вказані у свідоцтві ОСОБА_5, як батько, ОСОБА_6, як мати, актовий запис № 866.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 9 вересня 1993 року Хасанським РАЦС Приморського краю Росії, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був розірваний 9 вересня 1993 року, після якого дружини було залишено прізвище ОСОБА_9, актовий запис № 101.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 14 січня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану адміністрації Хасанського району Приморського краю, ОСОБА_10 одружився із ОСОБА_9, після якого дружини було присвоєно прізвище ОСОБА_10, актовий запис № 3.

Згідно з ордером № 2085 від 24 квітня 1968 року ОСОБА_5 була надана квартира АДРЕСА_3 (Ломізова) в м. Маріуполі на родину з 3-х членів.

Відповідно довідки ЖБК „Чайка від 28 травня 2008 року № 35 пайовий внесок за кооперативну квартиру АДРЕСА_4, видану ОСОБА_5 в 1968 році, в розмірі 5338 рублів був сплачений повністю в червні 1983 року ОСОБА_1.

Згідно довідки 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 1 грудня 2010 року після смерті ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2006 року, зареєстрована заява про прийняття спадщини ОСОБА_2. Свідоцтво про право на спадщину не видано. За місцем проживання ОСОБА_5, м. Находка, Приморський край, Росія, було видано свідоцтво про право на спадщину на ОСОБА_3.

Згідно довідки ЖБК „Чайка від 10 травня 2005 року вбачається, що ОСОБА_5 не мешкає АДРЕСА_5 та був виписаний з вказаної адреси 15 червня 1976 року, що також підтверджується довідками ЖБК „Чайка та адресного бюро міста Маріуполя, які маються в матеріалах справи.

Згідно витягу з протоколу № 6 загальних зборів ЖБК „Чайка, крім іншого, було вирішено питання про виключення з членів кооперативу ОСОБА_5, який виїхав в м. Находка на постійне проживання, та про включення у члени кооперативу ОСОБА_1, яка сплатила залишок пайових внесків за АДРЕСА_6.

Суд вважає, що ОСОБА_1 набула право власності на спірну кооперативну квартиру, оскільки під час перебування у шлюбі із ОСОБА_5 вона сплачувала разом із чоловіком пайові внески за отриману АДРЕСА_7, а після того як шлюб із ним було розірвано вона сплачувала самостійно пайові внески на спірну квартиру, доки у 1983 році не сплатила повну суму у розмірі 5338 руб. Тому її вимоги щодо визнання за нею права власності на Ѕ частки вказаної кооперативної квартири є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню за законом.

Право на володіння квартирою ОСОБА_5 ніким не ставилося під сумнів на протязі багатьох років. Обставина, що за життя він не отримав правовстановлюючий документ на квартиру, не може бути покладена судом, як підстава у відмові позивачам в задоволенні позову.

Оскільки ним за час перебування у шлюбі із ОСОБА_1 сплачувались пайові внески за отриману ним за ордером АДРЕСА_7, то з урахуванням, що ОСОБА_2 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_5, то вона має спадкові права на майно померлого, яке складається з Ѕ частки спірної кооперативної квартири.

Тому суд згідно ст. 1261 ЦК України вважає можливим визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

На підставі ст. ст. 328, 384, 1261 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи від 18 вересня 1987 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на кооперативну квартиру, 3-і особи: ЖБК „Чайка, ОСОБА_4, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на Ѕ частки кооперативної квартири АДРЕСА_8.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2006 року, на Ѕ частки кооперативної квартири АДРЕСА_8.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя