Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК
України)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2011 року

Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
–Черновського Г.В.

при секретарі - Воблікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому,
просів суд:

стягнути з відповідача на його користь,
аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку
(доходу) щомісячно від дня
пред’явлення позову і до закінчення
навчання, але не більше як до
досягнення останнім двадцяти трьох
років.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, на задоволенні позову
наполягали.

Відповідач в судове засідання по
справі не з`явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. За таких обставин, на підставі ч.4
ст.169 ЦПК України, відповідач
вважається повідомленим про день та
час судового засідання і таким, що
відсутній без поважних причин, що є
підставою для вирішення справи на
підставі наявних у ній даних і доказів
і постановлення заочного рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
є батьками позивача, що
підтверджується свідоцтвом про
народження наявним в матеріалах
справи(а.с. 4).

Судом встановлено, що 13.11.1995 році щлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, що
підтвержується свідотством про
розірвання шлюбу від 13 листопада 1995
року, після розлученя позивач проживає
з матір’ю.

Судом встановлено, що рішенням
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 07.10.2002 р. у
справі №2-1357 було стягнуто щомісячно з
відповідача ОСОБА_2, на користь матері
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в
розмірі 1/6 заробітка, починаючи з 07.10.2002
р. до повноліття, що підтвержується
копією виконавчого листа від 08.11.2002
року(а.с.6)

09.08.2011 р. позивач набув повноліття, у
зв’язку з чим стягнення аліментів з
відповідача припинилося.

З 01.09.2011 р. позивач був зарахованний на 1
курс Національного гірничого
університету(м.Дніпропетровськ) на
денну форму навчання за контрактом, що
підтвержується копією договору
№6166/ІЕЕ-11 від 04.08.2011 року(а.c.8).

Судом встановлено, що матір позивача,
мала змогу оплатити навчання ОСОБА_1
тільки за півроку, а саме 4022,00 грн.
(копія квітанції (а.c.9), також оплата
річного проживання в гуртожитку у
розмірі 1410,00 (копія квітанції(а.с.11).

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв’язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов’язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1
потребує матеріальної допомоги, а
відповідач може її надавати, оскільки є
особою працездатного віку, за таких
обставин, суд вважає можливим позов
задовольнити.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судових витрат, вони відповідно до ст.88
ЦПК України стягуються з відповідача
на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 199 Сімейного Кодексу України
ст.ст.10, 11, 57, 60, 174, 175, 212-215, 367 ЦПК України,
суд –

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку
(доходу) щомісячно від дня
пред’явлення позову і до закінчення
навчання, але не більше як до
досягнення останнім двадцяти трьох
років, починаючи стягнення з 24
листопада 2011 року, допустивши негайне
виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів у розмірі
місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
188.20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, яка може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Г.В.
Черновськой