overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-2666/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах. Від спільного проживання має дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 25% щомісяця із заробітної платні, до досягнення повноліття сином.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво серія 1-ФП №086332, а/з №1 від 14.01.2005р.), від спільного проживання мають: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дітей.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню.

Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей.

Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий сбір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120, 00 грн.

На підставі ст.ст.180-183 СК України, керуючись ст.ст.14,60,62,212-214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, 13.08.2005 р.н у розмірі 25% усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.06.2011року року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 171 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання копії) апеляційної скарги.

Суддя:
Справа №2-2355/2011р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

за участю : позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

У травня 2011 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13.01.2007 року. Від спільного проживання мають дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє спільне життя не склалося через конфлікти, подружні відносини між сторонами припинені ,спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене просить шлюб розірвати.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.01.2007 року (свідоцтво про шлюб серія І-ФП №024524, а/з № 15 від 13.01.2007 року), від спільного проживання мають дитину : сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія І-ФП №024524, а/з № 52 від 08.07.2009 року), який ю.

Сімейне життя не склалося через різницю характерів сторін, протилежних поглядів на сімейне життя. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Майновий спір не заявлявся.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст109,.110,111,112,113 СК України, керуючись ст.ст.14,60,62,212 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13.01.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції (а/з № 15 від 13.01.2007 року) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвище позивача «Фоміна» залишити колишнім.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8грн.50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 30 грн. 00 коп., а всього 38грн.50коп..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання копії) апеляційної скарги.

Суддя :
Справа №2-2677/2011р.
06 вересня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
при секретарі Ляшик С.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року. Подружнє спільне життя не склалося через різні характери сторін, протилежні погляди на сімейне життя, сварки, що призвело до втрати почуттів та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Відповідач не надав згоди на розірвання шлюбу.
З огляду на вищевикладене просить шлюб розірвати.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року (свідоцтво про шлюб серія 1-ФП № 066074, а/з № 436 від 24.09.2010 року).
Сімейне життя не склалося через різні характери сторін, протилежні погляди на сімейне життя, сварки, що призвело до втрати почуттів та взаєморозуміння. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 14, 60, 62, 212, 226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 24.09.2010 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а/з № 436 від 24.09.2010 року) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Прізвище ОСОБА_1 замінити на «Мороз».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 8,50 грн. (вісім грн. пятдесят коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в звязку з розглядом цивільної справи у розмірі 30,00 грн. (тридцять грн. нуль коп.), а всього 38,50 грн. (тридцять вісім грн. пятдесят коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Справа №2-2632/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2011р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах. Від спільного проживання має дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 30% усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення повноліття сином.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво серія 1-ФП № 030686, а/з №579 від 23.08.2007р.), від спільного проживання мають: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дітей.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню.

Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей.

Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий сбір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120, 00 грн.

На підставі ст.ст.180-183 СК України, керуючись ст.ст.14,60,62,212-214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, 04.01.2008 р.н у розмірі 30% усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього 171 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання копії) апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 2-2602/2011р.
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

при секретарі Ляшик С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2011 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка є власницею двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі. 17.05.2011року відповідачем, який проживає поверхом вище було залито квартиру позивачки, що підтверджується актом комісії у складі шістьох учасників № 2 ЖЕК № 19 від 17.05.2011року. Внаслідок залиття потребують заміни навесні стелі на кухні, у ванній, в туалеті, а також обої на стінах на кухні. У звязку із чим позивачці була нанесена матеріальна шкода в розмірі 4000 грн.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача 4000грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 1000грн.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що причина підтікання не відома. Оскільки вина ОСОБА_2 ні чим не підтверджена, вважають позов безпідставним.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд переходить до наступного.

Як слідує із матеріалів справи і пояснень сторін, квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2002року за р. № 11484, зареєстрованого в ММБТІ за р. № 17406 від 10.12.2002року, а власником квартири у тому же будинку, що розташована над квартирою позивача є відповідач ОСОБА_2

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач вказує, що на ремонт витрачено 4000 грн., однак доказів (квитанцій, розрахункових рахунків, акту виконаних робіт, тощо) суду не надано. У додатках до позовної заяви зазначено, що позивачем надано довідку про вартість будівельних матеріалів. Однак позивачка до позову їх не додала у судовому засіданні не представила.

Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги позивачки є недоведеними.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене впродовж десяти днів з моменту отримання його копії через Ленінський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя
Справа №2-2774/2011р.
31 серпня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
при секретарі Ляшик С.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року. Від спільного проживання мають дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а/з № 2160, яка проживає разом з позивачем. Подружнє спільне життя не склалося через різні характери сторін, протилежні погляди на сімейне життя. Подружні відносини припинені на початку 2011 року. Спільне господарство не ведеться.
З огляду на вищевикладене просить шлюб розірвати.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року (свідоцтво про шлюб серія 1-ФП № 073569, а/з № 96 від 11.11.2006 року), від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сімейне життя не склалося через різницю характерів сторін, протилежних поглядів на сімейне життя. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 14, 60, 62, 212, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 11.11.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області (а/з № 96 від 11.11.2006 року) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 8,50 грн. (вісім грн. пятдесят коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в звязку з розглядом цивільної справи у розмірі 30,00 грн. (тридцять грн. нуль коп.), а всього 38,50 грн. (тридцять вісім грн. пятдесят коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя :
01.08.2011 Справа №2-2641/2011р.
01 серпня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі : головуючого - судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу дійсним,
В лютому 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 14.08.1998 року позивач придбав квартиру АДРЕСА_1, оформивши договір купівлі-продажу житла на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» м.Миколаєва. В даний час позивач не може розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.
Відповідачі в судове засідання не зявилась, повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник Товарній біржі «Нерухомість-Південь» м.Миколаєва в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутністю, проти позову не заперечує.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
14.08.1998р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» м.Миколаєва був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2, ОСОБА_3 з іншої сторони (а.с. 8).
На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.220 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 14, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Томаківський районний суд Дніпропетровської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
02 серпня 2011 року Справа № 2н-141/11
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Кондус Л.А.,
Керуючись ст.ст. 95-103 ЦПК України, ст.ст. 509, 528 ЦК України,
Судовий наказ може бути переглянуто судом за заявою боржника поданою протягом 10 днів з дня отримання судового наказу.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Л.А.Кондус
Місце печатки суду
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України в разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Відповідно ч. 6 до ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритоому судовому засіданні.
Судовий наказ набрав чинності "____"__________ 2011 року.
Судовий наказ видано „______________________2011 року.
Строк предявлення виконавчого документу до виконання становить один рік.
Суддя _____________ Л.А.Кондус
Місце печатки суду
ВІДМІТКИ ПРО ВИКОНАННЯ СУДОВОГО НАКАЗУ
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстави повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладанням печатки) Примітки
Інші відмітки: _____________________________________________________________________
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________