Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2011 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого- судді Тітової Т.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

За участю відповідача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства « Український комунальний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в :

Позивач ПАТ « Укркомунбанк» в жовтні 2011 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1С про стягнення 183,67грн. боргу по кредиту, 6198,86 грн. відсотків та комісії , 997,88 грн. пені, а разом суми 7380,41 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 8 серпня 2007 року між банком і відповідачем укладений кредитний договір № 00935/07-0401, згідно якого банк надав споживчий кредит у розмірі 17018 грн. на строк до 7 серпня 2009 року зі сплатою 12 % річних , щомісячної комісійної винагороди 1,2 % . За умовами договору п.п. 1.1, 4.1,4.3 погашення кредиту повинно здійснюватися згідно графіку , який є невід»ємною його частиною. Гроші перераховані в розмірі 17108 грн. на підставі меморіального ордеру № 3 від 8 серпня 2007 року. Але відповідач умови договору не виконав, суттєво порушив графік повернення коштів. За порушення строків сплати банк має право згідно п. 5.1 договору на стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

В судових засіданнях представник позивача участі не приймав. Звернувся до суду з письмовою заявою від 20 жовтня 2011 року про розгляд справи у його відсутності .

Відповідач ОСОБА_1С позов не визнав і пояснив , що він укладав кредитний договір з банком і отримав суму кредиту, яку повністю сплатив. Останнє повідомлення від банку на оплату залишку боргу на суму 210 грн. він отримав на початку березня 2009 року і одразу суму сплатив. Ніяких листів чи претензій від банку щодо якогось боргу протягом усього часу до його виклику в суд не надходило. Вважає, що позивачем штучно утворена заборгованість , Просить в позові відмовити , тим більше, що ціна позову для нього як пенсіонера велика, своєї вини він не визнає.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає відхиленню.

З обставин справи встановлено, що , дійсно, між сторонами 8 серпня 2007 року укладений кредитний договір № 00935/07- 0401 на строк по 7 серпня 2009 року зі сплатою річних відсотків 12% і комісійної винагороди 1,2 % , за яким ОСОБА_1 по меморіальному ордеру № 3-60 від 8 серпня 2007 року отримав грошові кошти 17018 грн.

Як зазначено в п. 1.1 договору повернення кредитних коштів здійснюється згідно графіка, який є невід»ємною частиною договору.

В підтвердження наявності боргу у ОСОБА_1 за цим кредитним договором на загальну суму 7380,41 грн. позивач надав довідку , в якій зазначив ,що сума основного боргу 183,67 грн. , а також відсотки, комісія і пеня.

В підтвердження заперечення проти боргу на суму 183, 67 грн. відповідач надав ксерокопію квитанції від 2 березня 2009 року на оплату 210 грн. за кредитним договором.

В матеріали позовної заяви позивачем представлений розрахунок заборгованості по кредитному договору , в якому зазначено, що залишок 183,67 грн. було перенесено 12 серпня 2009 року на рахунок простроченої заборгованості , і станом на 29 вересня 2011 року визначні відсотки, комісія і пеня.

Однак, як такого розрахунку заборгованості з платежів за кредитним договором не наведено.

Між тим, у стовбці розрахунку заборгованості по відсотках і комісії видно, що 4 березня 2009 року зараховано сплату 210 грн. , тобто останнього платежу, який здійснений відповідачем ОСОБА_1 за вказаною квитанцією, повідомлення про сплату якої ним отримане від банку на заповненому бланку. Тобто платіж від 2 березня 2009 року в розмірі 210 грн. повністю зарахований банком у відсотки і комісію.

.

Як стверджує ОСОБА_1 , і його доводи знаходять своє підтвердження, це було останнє повідомлення банку про оплату за кредитним договором .

Відсутні докази того, що про наявність боргу, який позивачем визначено на дату 12 серпня 2009 року , був повідомлений відповідач ОСОБА_1 , який від погашення б цього боргу ухилявся.

Суд схиляється до того, що позивач через арифметичну помилку при підрахунках визначив за ОСОБА_1 борг по кредиту , на який вже нарахував відповідачу відповідні проценти і санкції на дату звернення до суду .

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у неналежному виконанні своїх зобов»язань перед банком не доведена.

У відповідності до ст.. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 10, 57 ,60 ,209 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства « Український комунальний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через даний суд протягом 10 днів.

Суддя Тітова Т.А.

01.12.2011