РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого
судді
Леньо С.І

при секретарі
Станько Р.О.

за участю представника відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Львівського комунального підприємства
«Віра», треті особи Львівська міська
рада, Департамент житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, Личаківська
районна адміністрація Львівської
міської ради про відшкодування
майнової та моральної шкоди, -

в с т а н
о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
ЛКП «Віра»4 940,88 грн. завданої майнової
шкоди у зв’язку з пошкодженням
транспортного засобу, 36 грн. витрат на
повідомлення у зв’язку із залученням
спеціаліста для встановлення розміру
заподіяної його майну шкоди, 808 грн.
витрат на проведення експертного
дослідження, 20 000 грн. моральної шкоди, а
також сплачені ним судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач
надав пояснення про те, що 18 березня 2010
року близько 14.00 год. він припаркував
належний йому на праві власності
автомобіль НОМЕР_1, біля буднку № 1 на
вул. Ак.Павлова, у м. Львові. Коли вийшов
з автомобіля, на його транспорний засіб
впав карниз з вказаного будинку,
внаслідок чого було розбито заднє
вітрове скло та пошкоджено дах
автомобіля. По даному факту позивач
звернувся до правоохоронних органів,
які відмовили в порушенні кримінальної
справи. Враховуючи, що внаслідок
неналежного утримання будівлі ЛКП
«Віра»було пошкоджено автомобіль він
звернувся у ТзОВ «Експертиза», яке
встановило, що вартість матеріального
збитку становить 4 940,88 грн. Про дату,
час і місце проведження експертного
дослідження позивач повідомив
керівника ЛКП «Віра»та інші відповідні
установи з метою забезпечення їх
участі при проведенні експертизи та
встановлення того, хто саме має
відповідати за неправомірні дії ЛКП.
Вартість повідомлення становить 36 грн.
Також позивач поніс витрати на
проведення експертного дослідження в
сумі 808 грн. Оскільки відповідач
відмовляється добровільно
відшкодувати завдану шкоду, просить
стягнути вказані вище кошти з ЛКП
«Віра»в судовому порядку. Крім цього,
просить стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., яку
мотивує тим, що нервував через
відсутність коштів на ремонт
автомобіля з вини відповідача, втратив
нормальні життєві і професійні
зв’язки через неможливість
використання транспортного засобу.

В судовому засіданні представник
відповідача ЛКП «Віра»- ОСОБА_1 проти
позову заперечила та пояснила, що
будинок № 1 по вул. Ак. Павлова у м.
Львові перебуває на балансі ЛКП «Віра»,
яке здійснює лише поточний ремонт, до
якого не належить утримання в
належному стані карнизів будинку.
Вказана будівля потребувала
капітального ремонту, з приводу чого
підприємство зверталося до органу
місцевого самоврядування. Однак,
станом на 18.03.2010 року такого ремонту не
було здійснено. Тому вважає, що вина
відповідача у заподіянні позивачу
майнової та моральної шкоди відсутня,
відтак немає підстав для покладення на
ЛКП «Віра»обов’язку по відшкодуванні
такої.

Представники третіх осіб в судове
засідання 22.03.2010 року не з»явилися, тому
суд приймає до уваги їх пояснення дані
в попередніх засіданнях.

Так, представник третьої особи
Львівської міської ради пояснив, що
міськрада не несе обов’язку по
здійсненні капітального ремонту
будинків, тому їх вина у заподіянні
шкоди позивачу в зв’язку з
пошкодженням його майна через
неналежний стан будівлі відсутня. У
вирішенні спору покладається на розсуд
суду.

Представник третьої особи
Департаменту житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради надав пояснення про те, що ЛКП
«Віра»є балансоутримувачем будинку № 1
по вул. Ак. Павлова у м. Львові. Однак,
вважає, що в ході розгляду справи не
встановлено причинно-наслідкового
зв’язку між винними діями ЛКП та
завданою шкодою, тому позов є
недоведеним.

В судовому засіданні представник
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради пояснила, що в
2009 році ЛКП «Віра»подало проект
титульного списку на будинок № 1 по вул.
Ак.Павлова у м. Львові, як такий, що
потребує капітального ремонту.
Адміністрація сформувала такий список
та передала до Департаменту житлового
господарства та інфраструктури. Однак,
у зв’язку з відсутністю коштів, станом
на 18.03.2010 року ремонту конструктивних
елементів покрівлі цього будинку не
було проведено. Разом з тим,
представник вважає, що вина ЛКП «Віра»у
заподіянні шкоди майну позивача
відсутня, а завдання ОСОБА_2 моральної
шкоди ним не обґрунтовано та не
доведено.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
наявні у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_1
(а.с.5).

Як вбачається з досліджених в
судовому засіданні матеріалів про
відмову в порушенні кримінальної
справи № 1377, такими встановлено факт
пошкодження транспортного засобу
належного позивачу, а саме 18 березня 2010
року близько 14.00 год. внаслідок обвалу
карнизу будинку № 1, що по вул.
Ак.Павлова у м. Львові було пошкоджено
автомобіль НОМЕР_1 –розбите скло
заднього виду та пошкоджено дах.
Вказані обставини стверджуються
поясненнями ОСОБА_2 даними на місці
події, протоколом огляду місця події,
складеному в присутності понятих. По
даному факту постановою від 20.03.2010 року
відмовлено в порушенні кримінальної
справи за відсутністю в даній події
складу злочину передбаченого ст. 194 КК
України (умисне знищення чи
пошкодження майна). При цьому,
будь-яких порушень ПДР України зі
сторони ОСОБА_2 не встановлено,
протокол про адміністративне
правопорушення відносно водія не
складався.

У відповідності до ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено,
що ЛКП «Віра»є балансоутримувачем
будинку № 1 по вул. Ак. Павлова у м.
Львові та відповідно несе певні
обов’язки по утриманню ввіреного йому
майна, що не оспорюється учасниками
процесу та підтверджується письмовими
доказами.

Статтями 1, 24 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»визначено,
що балансоутримувач будинку –це
власник або юридична особа, яка за
договором з власником утримує на
балансі відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом. Балансоутримувач
зобов’язаний, зокрема, забезпечити
умови для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів
відповідно до встановлених стандартів,
нормативів, норм та правил; забезпечити
належні експлуатацію та утримання
майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до «Примірного
переліку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
послуг з ремонту приміщень, будинків,
споруд»затвердженого Наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
10.08.04р. № 150, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21.08.04р. за
№ 1046/9645 встановлено, що до послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій належать,
зокрема, що стосується фасадів
будівель, простукування, укріплення
окремих цеглин, які загрожують
падінням (п.1.1.5.1). Згідно п. 1.2.3.1. до
поточного ремонту щодо фасадів
будівель

відноситься простукування, обшивання
та укріплення окремих архітектурних
деталей, які загрожують падінням, у
перемичках, карнизах та інших частинах
будівлі, що виступають.

Таким чином, суд приходить до
переконливого висновку, що у зв’язку з
неналежним виконанням ЛКП «Віра»своїх
обов’язків по утриманні будинку № 1 по
вул. Ак. Павлова у м. Львові, яке
полягало в тому, що підприємство не
укріпило чи іншим чином не забезпечило
належний і безпечний стан карнизу
будівлі, внаслідок чого такий
обвалився на автомобіль належний
позивачу, відповідач своєю
неправомірною бездіяльністю заподіяв
майнової шкоди ОСОБА_2, а тому така
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі.

Висновком № 94 експертного
автотоварознавчого дослідження від
29.03.2010 року (а.с.6-21) встановлено, що
автомобіль НОМЕР_1 зазнав наступних
пошкоджень: заднє скло розбите
повністю, панель даху деформована в
задній частині по всій поверхні із
складками та виломами металу по ребру
жорсткості в утрудненому доступі до
ремонту, задній підсилювач панелі даху
деформований повністю та викривлений.
Вартість матеріального збитку з
технічної точки зору, заподіяного
власнику автомобіля, становить 4 940,88
грн. Вказане дослідження проведено у
встановленому законом порядку,
будь-яких спростувань щодо розміру
завданої шкоди відповідачем не
наведено.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне стягнути з ЛКП «Віра»на
користь ОСОБА_2 4 940,88 грн. завданої
майнової шкоди, а також сплачені
позивачем та документально
підтверджені 36 грн. витрат на
повідомлення у зв’язку із залученням
спеціаліста, 808 грн. витрат на
проведення експертного дослідження та
120 грн. витрат на інформаційно
–технічне забезпечення розгляду
справи (а.с.3,24-27).

Разом з тим, суд відмовляє в
задоволенні позову в частині вимог про
відшкодування моральної шкоди,
оскільки всупереч вимог ст. 60 ЦПК
України позивач не довів обставин
заподіяння йому відповідачем
моральної шкоди та не надав жодних
належних і допустимих доказів на
підтвердження таких.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 1166 ЦК України,
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги»,
«Примірним переліком послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд»,
затвердженим Наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
10.08.04р. № 150, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.08.04р. за
№ 1046/9645, суд, -

в и р і ш
и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального
підприємства «Віра»на користь ОСОБА_2 4
940,88 грн. (чотири тисячі дев’ятсот сорок
гривень, 88 коп.) завданої майнової
шкоди.

Стягнути з Львівського комунального
підприємства «Віра»на користь ОСОБА_2 36
грн. витрат на повідомлення у зв’язку
із залученням спеціаліста, 808 грн.
витрат на проведення експертного
дослідження, 120 грн. витрат на
інформаційно –технічне забезпечення
розгляду справи.

В задоволенні решти вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст. ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:

Леньо С.І