АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2011 року м. Полтава

Апеляційний суд. Полтавської області в складі:

головуючого МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ХІЛЬ Л.М., ЧІЧІЛЯ В.А.

за участю секретаря - ЄМЕЛЬЯНОВОЇ В.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Октябрського району м. Полтави у інтересах ОСОБА_2 на рішення Октябрьского районного суду м. Полтави від 27 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб - виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»» про усунення перешкод в користуванні квартирою і зобовязання вчинити певні дії.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Октябрьского районного суду м. Полтави від 27 липня 2011 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні, розпорядженні та володінні ОСОБА_2 належної їй на праві часткової приватної власності квартирою №5 по вул. К. Лібкнехта, 7 в м.Полтаві.

Зобовязано ПІАТОНА С.О. та ОСОБА_4 надати позивачці ключі від квартири АДРЕСА_1 та не перешкоджати ОСОБА_2 у вільному доступі та безперешкодному користуванні квартирою №5 по вул. К. Лібкнехта,7 в м. Полтаві.

У решті позову відмовлено за недоведеністю.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 вересня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, визнано дії ОСОБА_3 з переобладнання житлової кімнати (1) площею 10,4 кв.м. у ванну кімнату і туалет у квартирі АДРЕСА_2 незаконним.

Зобовязано ОСОБА_3 привести приміщення житлової кімнати (1) площею 10,4 кв.м. у ванну кімнату і туалет у квартирі АДРЕСА_2 у первинний стан, ліквідувавши зроблені ним переобладнання за власний рахунок.

Решту рішення залишено без зміни.

Після закінчення апеляційного розгляду справи до суду апеляційної інстанції надійшла скарга прокурора Октябрьського району м. Полтави у інтересах ОСОБА_2 на рішення Октябрьского районного суду м. Полтави від 27 липня 2011 року у справі.

В апеляційній скарзі прокурора Октябрьського району м. Полтави у інтересах ОСОБА_2 порушено питання про скасування рішення у частині відмови та повного задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України якщо апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно до п.1 ч.І ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без зміни.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини набуття сторонами права спільної часткової власності на спірну квартиру, її переобладнання та створення перешкод у користуванні позивачкою належною їй спільною частковою власністю з боку відповідачів.

Місцевим судом дана належна оцінка доказам у справі, а висновок суду про необхідність усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні належним їй майном відповідає матеріалам справи і чинному законодавству.

Проте, відмовляючи у задоволенні вимог щодо визнання дій ОСОБА_3 з самочинного переобладнання квартири незаконними та зобовязання його привести квартиру у первинний стан, суд виходив із висновку судово-технічної експертизи, згідно якого конструктивне, обємно- планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови та інженерне обладнання самочинно переобладнаного приміщення відповідають будівельно-технічним нормам (а.с.15-17).

Між тим, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він дійшов його унаслідок невірного застосування норм матеріального права.

За змістом ч.2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть . до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Проте, з огляду на ч.2 ст. 369 ЦК України, здійснення права спільної сумісної власності та розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється лише за згодою всіх співвласників.

Ремонт та інші зміни власник має право проводити, лише якщо вони не призведуть до порушень або обмежень прав інших співвласників житлового приміщення, або власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку. Саме для цього чинним законодавством передбачено, що для здійснення переобладнання або перепланування квартири власник має отримати дозвіл у виконкомі місцевої ради.

Метою здійснення ремонту або інших змін у квартирі (житловому будинку) має бути лише підвищення благоустрою житла.

Самочинний характер переобладнання квартири сторонами не оспорювався, будь яки відповідні дозволи або погодження компетентних органів у справі відсутні, як відсутня і згода співвласниці ОСОБА_2 на таке переобладнання.

Крім того характер переобладнання квартири позбавляє сторони можливості спільного користування спільною власністю.

З урахуванням викладеного доводи апеляційної скарги щодо необхідності визнання дій ПІАТОНА С.О. з самочинного переобладнання квартири незаконними та зобовязання його привести квартиру у первинний стан є обґрунтованими.

Саме так вирішені правовідносини між сторонами рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 вересня 2011 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 у справі.

Між тим, вимоги позивачки щодо необхідності зобовязати відповідачів не чинити перешкод у користуванні спірною квартирою не лише їй, а й невизначеному колу членів її сім*ї задоволенню не підлягають, оскільки ці особи участі у справі як позивачі не приймали, доручення на представництво їх інтересів позивачці не надавали.

Таким чином спірні правовідносини повністю врегульовані рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 вересня 2011 року.

Подвійне скасування одного й того ж рішення місцевого суду за кожною апеляційною скаргою окремо з одних й тих підстав діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачено.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора Октябрьського району м. Полтави у інтересах ОСОБА_2 є частково обґрунтованою, проте задоволенню не підлягає, а підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. З03, 307,314-315,318 ЦПК У країни, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Октябрського району м. Полтави у інтересах ОСОБА_2 на рішення Октябрьского районного суду м. Полтави від 27 липня 2011 року відхилити.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 вересня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі:

Судді:

З оригіналом вірно:

суддя МАРТЄВ С.Ю.