Справа № 2-298/11
Номер рядка звіту 36
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

"09" червня 2011 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік М.В.

при секретарі Слюсаренко А.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради, Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки по праву спадкування, -

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_5 сільської ради, Новобузького району, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за якою просив визнати за ним по праву спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 8,10 га, 0,21 га та 0,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_5 сільської ради, Новобузького району, Миколаївської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказав, що його батько ОСОБА_7, який помер 10.09.2009 року, набув право власності на вищевказані земельні ділянки по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, що мала місце 31.12.2011 року, яка доводилася йому матірю, однак правовстановлюючих документів (державних актів) на зазначене спадкове майно ОСОБА_7 за життя не виготовив, що унеможливлює прийняття позивачем після його смерті зазначеного спадкового майна при зверненні до державної нотаріальної контори.

До початку розгляду судом справи по суті позивач змінив предмет і підстави позову і посилаючись на зміст ст. 1276 ЦК України та неприйняття його батьком ОСОБА_7 за життя спадщини після смерті ОСОБА_8, що мало місце 31.12.2007 року, просив визнати за собою, як за спадкоємцем за правом спадкової трансмісії після смерті своєї бабусі ОСОБА_8, право власності на земельні ділянки площею 8,10 га, 0,21 га та 0,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_5 сільської ради, Новобузького району.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали повністю, пояснили, що являючись спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 належне їй спадкове майно у вигляді земельних ділянок не приймали. Вказали, що на зазначену спадщину вони не претендують і не заперечують проти визнання права власності на це спадкове майно за позивачкою.

Представник відповідача - Софіївської сільської ради, Новобузького району, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки, посилаючись на достатність для цього підстав.

Вислухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає можливим згідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що громадянці ОСОБА_8, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №911920 від 14.12.2007 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №911922 від 14.12.2007 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №911921 від 14.12.2007 року, належали земельні ділянки площею 8,10 га, 0,21 га та 0,04 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_5 сільської ради, Новобузького району.

31.12.2007 року ОСОБА_8 у віці 86 років в м. Новий Буг, Миколаївської області померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 067476, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області від 03.01.2008 року.

Після смерті ОСОБА_8, її син ОСОБА_7 звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори і одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8,10 га датоване 21.11.2008 року.

Згідно ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації.

Втім, ОСОБА_7 такі вимоги Закону за життя не виконав і у віці 48 років 10.09.2009 року в м. Новий Буг, Миколаївської області помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 103710 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області від 15.09.2009 року.

Іншу частину спадщини після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_7 за життя не встиг прийняти.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Такими спадкоємцями являються дружина спадкодавця відповідачка по справі ОСОБА_4 та його діти: позивач по справі ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_3 Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, як спадкоємці за законом, не бажають приймати спадщину після смерті ОСОБА_8 про що останні повідомили в судовому засіданні.

Єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти зазначену спадщину є позивач ОСОБА_1О, однак зважаючи на те, що його батько ОСОБА_7 за життя встиг прийняти частину цієї спадщини, зокрема земельну ділянку площею 8,10 га., яку не зареєстрував в установленому законом порядку, позивач не може її успадкувати шляхом предявлення заяви до нотаріальної контори.

Так, згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

За таких обставин, зважаючи на те, що права власності ОСОБА_7 на це спадкове майно не набув, за позивачем ОСОБА_1 в силу ст. 1276 ЦК України, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, може бути визнано право власності на вказану частину спадщини.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки по праву спадкування обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради, Новобузького району Миколаївської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки по праву спадкування, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування на земельні ділянки площею 8,10 га, 0,04 га та 0,21 га, які розташовані в межах території ОСОБА_5 сільської ради Новобузького району Миколаївської області, власником яких, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №911920 від 14.12.2007 року, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №911922 від 14.12.2007 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №911921 від 14.12.2007 року значиться спадкодавець ОСОБА_8, яка померла 31 грудня 2007 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя