Справа № 22Ц-2492/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 47 Доповідач: Іванюк М. В.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2011 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді Іванюка М.В, суддів Камзалова В.В. та Войтка Ю.Б, при секретарі Руденко О.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3 на рішення Тульчинського районного суду від 07 червня 2011р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, --

В С Т А Н О В И Л А :

06 вересня 1997р. сторони уклали шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, 05.06.1998р. народження та сина ОСОБА_6, 18.10.2001р. народження.

В листопаді 2010р. ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Тульчинського районного суду від 07 червня 2011р. позов було задоволено, шлюб розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 просять вказане рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вважають, що ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав. Пояснив, що на момент вирішення справи в суді першої інстанції позивачка перебувала у медичному закладі. Самостійно проявити своє волевиявлення на розірвання шлюбу вона не могла. Дійсна причина звернення позивачки з цим позовом йому не зрозуміла. На даний час діти перебувають на його утриманні та вихованні і він навіть не уявляє, що діятиме в разі розірвання шлюбу.

ОСОБА_4 в суд апеляційної інстанції не зявилася і у своїй письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Вислухавши ОСОБА_2Б, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав :

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про розірвання шлюбу було ухвалено 07.06.2011р. Тульчинським районним судом за відсутності як позивачки, так і відповідача.

З матеріалів ( а.с. 31 ) вбачається, що задовольняючи клопотанням адвоката ОСОБА_5С, яка представляла інтереси позивачки, суд не здійснював фіксацію процесу технічними засобами, хоча чинна ст.197 ЦПК України зобовязувала суд здійснювати таку фіксацію у будь якому випадку. За таких обставин суд апеляційної інстанції не може перевірити, чи дійсно при розгляді справи адвокатом ОСОБА_5 були наведені вагомі підстави для розірвання шлюбу.

У тексті занадто короткої позовної заяви ( а.с. 3 ) не наведено жодних вагомих підстав для розірвання шлюбу, від якого вже є двоє неповнолітніх дітей, не пропонується порядок щодо їх подальшого утримання та виховання, не зазначається, з ким з батьків залишаться діти, та не зазначається, чи є у сторін спільне майно і в якому порядку буде вирішено питання про його розділ.

Як пояснив апелянт, позивачка на той час перебувала у медичному закладі і не могла самостійно проявити своє волевиявлення на розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_4М, яка про розгляд справи була повідомлена належним чином, не зявилася в суд апеляційної інстанції для того, щоб надати з цього приводу якісь пояснення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення про розірвання шлюбу судом було ухвалено передчасно, без зясування зазначених у ст. 112 СК України та п.п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» обставин, що мають значення для справи. Адже з тексту оскаржуваного рішення не вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них та інтересам їхніх дітей. Всупереч зазначеним вимогам законодавства підхід суду до вирішення цієї справи був занадто формальним.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає необхідним ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Відмова у задоволенні вимог про розірвання шлюбу не перешкоджає позивачці за наявності достатніх підстав повторно звернутися в суд з таким позовом.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 305 ч.2, 307ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду від 07 червня 2011р. у даній справі скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :

З оригіналом вірно :