Справа №2-3388/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2011 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Бишова М.В.

при секретарі Фельсен М.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.10.2007р. ним в борг відповідачу були дані гроші в сумі 15000 грн. Боржник зобов'язався повернути гроші до 01.12.2007р. У цей час строк договірних відносин минув, позивач вимагає повернення боргу, однак борг відповідачем не повернутий. Добровільно відповідач борг повернути відмовляється, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися в суд. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в сумі 15000 грн, моральну шкоду за невиконання відповідачем зобовязання в сумі 3000 грн та судові витрати.

У попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_3 присутні не була, представник надав заяву, у котрій просив справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні також присутній не був. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, розглянувши заяви сторін та матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України постанова в попередньому судовому засіданні судового рішення у випадку визнання позову проводиться в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову.

Як вбачається з розписки відповідача ОСОБА_2, він 24.10.2007р. взяв у борг у позивача гроші в сумі 15000 грн на строк до 01.12.2007р. (а.с.9)

При таких обставинах суд дійшов висновку, що між сторонами має місце договір позики, який регулюється ст.ст.1049-1053 ГК України.

Строк повернення боргу, тобто належного виконання зобовязань, сплив, гроші відповідачем не повернуті до теперішнього часу.

Відповідно до ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, відповідачем порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України щодо своєчасного повернення боргу.

Суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, оскільки він повністю визнаний відповідачем. Його задоволення не суперечить законодавству та не порушує інтереси третіх осіб.

Також суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті позивачем судового збору в сумі 150 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн та витрати на правову допомогу в сумі 250 грн, які підтверджені документально (а.с.3-6, 12).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1049-1053 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 грн відшкодування боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті державного збору в сумі 150 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сумі 120 грн та витрати на правову допомогу в сумі 250 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Головуючий: