Справа №22-ц-1961/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія23Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів Корзаченко І.Ф., Сліпченка О.І.,

при секретарі Калиновському Є.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року у справі за позовом Комунального підприємства Володарської селищної ради «Володарка»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідач не здійснює оплати за використані житлово-комунальні послуги. Незважаючи на неодноразові попередження, станом на 01.08.2010 року відповідач заборгував 2608,60 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 2608,60 грн. та судові витрати.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року позов задоволено.

У своїй апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та постановити нове рішення по справі., яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. .213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст..308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, згідно п.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

По справі встановлено, що позивач надавав відповідачу комунальні послуги, станом на 01.08.2010 року заборгованість складає 2608,60 грн. Відповідно до взятих на себе зобовязань, відповідач не проводить оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так ст.526 ЦК України вказує, що Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку, стягнувши з відповідача заборгованість за використані житлово-комунальні послуги у розмірі 2608,60 грн.

Посилання відповідача на те, що з позивачем не була укладено договір на комунальні послуги є безпідставними, так як відповідно до ч. 3 п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Відповідач не надав суду доказів про неналежне надання позивачем комунальних послуг, оскільки доводи позивача не спростовані належними письмовими висновками спеціалістів щодо розрахунку вартості, обєму наданих позивачем послуг та невідповідність їх розрахункам про розмір зазначеного в основному позові боргу відповідачем перед комунальним підприємством Володарської селищної ради «Володарка».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов підлягає задоволенню.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 13 вересня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: