Справа № 2-3100/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 вересня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чередниченко В.Є., при секретарі Гордиченко І.В., за участю : позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „Павлоградське виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства про визнання боргових зобовязань недійсними,
Позивач звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що вона є власником АДРЕСА_1. У звязку з цим вона зверталась неодноразово до відповідача з проханням про перерахунок та списання боргу по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення нарахованого їй відповідачем як спадкоємцю та власнику зазначеної квартири, оскільки відповідач не предявляв їй претензій та не звертався до суду з заявою про стягнення з неї заборгованості, пропустивши таким чином позовну давність.
У звязку з цим позивач просила суд визнати недійсними боргові зобовязання за спожиту питну воду ОСОБА_1 перед комунальним підприємством „Павлоградське виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства у сумі 1479,18 грн. у звязку з тим, що ці зобовязання стали простроченими і такими, що підлягають скасуванню.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки у судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У заочному судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, що відповідають змісту позову, додатково зазначивши, що нарахуванням боргу відповідачем порушено житлові права позивача, хоча відповідач не подавався позов до суду про стягнення з позивача на свою користь заборгованості по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 лютого 2006 року (а.с.29), відповідач є власником АДРЕСА_1, що належала померлому 26 листопада 2004 року ОСОБА_3 (а.с.8).
Відповідно до листів відповідача від 08 квітня 2010 року № 788 (а.с.18), від 27 травня 2010 року № 1212 (а.с.22), від 18 січня 2010 року № 96 (а.с.25), від 02 вересня 2010 року № 1982 (а.с.27) заборгованість позивача перед відповідачем, яка була нарахована відповідачем з 01 квітня 2002 року, станом на 01 вересня 2010 року складає 1479 (одна тисяча чотириста сімдесят девять) грн. 18 коп..
Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільна права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст.16 ЦК України.
Таким чином, визнання недійсним боргового зобовязання зазначеного у листах відповідача, який не встановлює для позивача будь-яких обовязків, не передбачено діючим законодавством України як спосіб захисту права.
Крім того суд вважає, що позивач не виконав вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до якої „кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не надав суду доказів порушення її прав відповідачем, оскільки повідомлення відповідачем позивача щодо наявність у позивача заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення жодним чином не порушує прав позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає необхідним у задоволені позову відмовити.
Судові витрати підлягають розподіленню відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.3,11,15,16 ЦК України, ст.ст.10,60,208-210,212-215,224-232 ЦПК України, суд
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до комунального підприємства „Павлоградське виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства про визнання боргових зобовязань недійсними.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4