Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № №2-о-41/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2011 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицького Л. В.

при секретарі Малашевська І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському рвйонному суді Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту володіння житловим будинком як власним, при заінтересованій особі - виконкомі Борщівської сільської ради Радомишльського району , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1,посилаючись на те, що його батько будучи членом колгоспу при житті побудував жилий будинок за №1,що розташований по вул.Жовтневій в с.Борщів Радомишльського району,яким володів як власним. Також зазначив,що батько помер,мати ОСОБА_2 відмовилась приймати спадщину на його користь,на даний час виникла необхідність прийняти спадщину,однак в нотаріальній конторі йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок,тому,що право власності в БТІ покійний батько зареєстрував,іншим чином ніж шляхом звернення до суду його спадкові права не набути, тому і просить суд встановити факт володіння померлим батьком жилим будинком як власним та встановити факт його власності на зазначене житло.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав,просить суд встановити факт володіння та користування його батьком ОСОБА_3,який помер 19.03.2008 року в с.Борщів Радомишльського району Житомирської області,як власним житловим будинком №1,що розташований по вул.Жовтневій в с.Борщів Радомишльського району Житомирської області.

Представник заінтересованої особи,що не заявляє самостійних вимог - виконкому Борщівської сільської Ради Радомишльського району Житомирської області,в судове засідання не з"явився,надіслав до суду письмову заяву,просить слухати справу за його відсутності,з заявленими вимогами погодився.

Свідок ОСОБА_4суду пояснила,що ОСОБА_3був її чоловіком.Після його смерті вона відмовилась приймати спадщину на користь заявника,але свідоцтво про право власності йому не видають,тому що покійний чоловік не зареєстрував на себе право власності на жилий будинок №1 по вул.Жовтневій в с.Борщів,який він побудував,і в якому проживав по день смерті.

Вислухавши пояснення заявника та свідка,дослідивши матеріали

справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановленого,що батько заявника ОСОБА_3 помер 19.03.2008 року,що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ТП за №090812,виданим 20.03.2008 року Борщівською сільською Радою Радомишльського району Житомирської області.В 1965 році,батько заявника за свої кошти побудував жилий будинок в с.Борщів Радомишльського району Житомирської області по вул.Жовтневій,1 з господарськими спорудами і з того часу по день смерті володів ним як власним, що підтверджується довідкою №549 від 21.12.2010 року виданою виконавчим комітетом Борщівської сільської Ради Радомишльського району Житомирської області. Його дружина ОСОБА_2відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь заявника.Також встановлено в судовому засіданні те,що після смерті батька,заявник фактично вступив в управління спадковим майном, а саме - будинком з надвірними спорудами, який розташований в с.Борщів Радомишльського району Житомирської області по вул.Жовтневій 1, - шляхом обробітку присадибної земельної ділянки, ремонту будинку та інш.

З довідки Житомирського обласного бюро технічної інвентаризації від 22.10.2010 року за №А-180 за ОСОБА_3 право власності на цілий жилий будинок №1 з господарськими спорудами, що розташований по вул.Жовтневій,1 в с.Борщів Радомишльського району Житомирської області, загальною вартістю 53 510 грн. - не зареєстроване.

Згідно вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п. а,б, ст. б Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права власності (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.15.1998 року)" - положення ст.17,18 Закону " Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введенню в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року) . До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК УРСР такими, що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються час перебування на дійсній військовій строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двора визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи наведене станом на 15 квітня 1991 р. батько заявника не втратив свого права на власність колгоспного двору,що підтверджується записами в господарських книгах Борщівської сільської Ради Радомишльського району.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України(в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не пов»язувала наявність такого права з його обов»зковою державною реєстрацією.Згідно довідки Борщівської сільської Ради,власником спірного володіння був спадкодавець.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права заявника на спадкове майно захистити неможливо суд встановлює факт володіння житловим будинком як власним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88,208,209,212-215,256,259 ЦПК України, ст.ст. 100,101,10,9,549 ЦК України (в редакції 1963 року),п. а,б, ст.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.15.1998 року)", суд -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт права власності ОСОБА_3,якій помер 19 березня 2008 року,в с.Борщів,на цілий жилий будинок №1 з господарськими спорудами,що розташований по вул.Жовтневій у с.Борщів Радомишльського району Житомирської області,яким він користувався та володів на праві власності з моменту побудови і по день смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:

ОСОБА_5