Cправа № 2-2949/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

08 серпня 2011 року

м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді Гуденко О.А.

при секретарі
–

Томчак А.А.,

за участю відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк»до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, –

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2011 року представник ПАТ «АК
ПІБ»за дорученням звернувся до суду із
позовом до відповідача про стягнення з
нього заборгованості за кредитним
договором № 232-04/08 від 21 лютого 2008 року
в розмірі 4207 грн. 78 коп.

Представник позивача у судове
засідання не з’явився, надав суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності, вимоги позову підтримав.

26 липня 2011 року надав суду заяву про
зменшення розміру позовних вимог в
зв’язку з частковою сплатою
відповідачем боргу до 1739,32 грн., з яких
заборгованість по процентам –1532,45 грн.,
пеня за несвоєчасну сплату процентів
–206,87 грн.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на повну сплату, навіть з
переплатою в добровільному порядку
близько 1600 грн., боргу перед банком в
порядку виконання судового рішення.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності представника позивача,
оскільки у справі достатньо даних про
права та взаємини сторін.

Вислухавши пояснення відповідача,
вивчивши доводи позову, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 21
лютого 2008 року між сторонами було
укладено кредитний договір № 232-04/08,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит шляхом відкриття
кредитної лінії на картковому рахунку
в сумі, що не перевищує 5000 грн. 00 коп. За
користування кредитом встановлюється
процентна ставка в розмірі 21 % річних.
Кінцевий термін повернення кредиту та
процентів за ним-не пізніше 21 лютого 2010
року.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.11, 5.3, 5.4 Договору
відповідач зобов’язався щомісячними
платежами відповідно до графіку
погашення кредиту сплачувати суму
кредиту та відсотки за користування
кредитом кожного місяця, у разі
порушення строків сплати кредиту та
відсотків, сплатити нараховану пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення, а також
сплатити проценти в розмірі 25% від
простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Відповідно до п.2.2 Розділу «Предмет
договору», дата остаточного повернення
всіх отриманих в межах ліміту
кредитної лінії сум кредиту та
процентів відповідно до цього Договору
–17 лютого 2010 року. Розділом «Інші
умови»п. 6.1 договір діє до повернення
клієнтом кредиту, процентів за
користування ним та повного виконання
будь-яких інших зобов’язань за цим
Договором.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 22 квітня 2009 року з
ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто за
вищевказаним договором 5429,53 грн.
заборгованості за кредитом та
відсотках, з яких 4972,47 грн.
–заборгованості за кредитом, 379,15 грн.
–по сплаті відсотків, 77, 91 грн. – пені.
За вказаним рішенням відкрито
виконавче провадження з примусового
його виконання.

09.06.2011 року бухгалтерією місяця роботи
відповідача повернуто виконавчий лист
за повним виконанням. Згідно довідки
про доходи ОСОБА_1, стягнення за
виконавчим листом проводилось з
березня 2010 року, остаточно погашений
борг в квітні 2011 року на загальну суму
5513, 83 грн. Крім того, згідно наданих
відповідачем квитанцій, за період з
листопада 2009 року по лютий 2010 року,
ОСОБА_1 в рахунок боргу за вищевказаним
кредитним договором сплачено в
добровільному порядку 1692 грн. 79 коп., з
яких : 71,22 пеня за прострочені відсотки,
421,57 грн. прострочених відсотків, 1200 грн.
–погашення кредиту. Таким чином, на
теперішній час за кредитним договором
від 21.02.2008 року ОСОБА_1 сплатив боргу в
загальному розмірі 7206 грн. 62 коп.

В зв’язку з несвоєчасним поверненням
кредитних коштів, згідно умов
вказаного Договору ОСОБА_1 нараховані
відсотки за користування кредитом та
пеня.

Згідно довідки позивача від 23.05.2011 року,
борг відповідача становить 1532,45 грн.
простроченої заборгованості по
процентам та 1033,24 грн. пені.

Відповідно до наданого на вимогу суду
розрахунку боргу відповідача станом на
08.07.2011 року борг становить: 1532,45 грн.
простроченої заборгованості по
процентам та 206,87 грн. пені. При цьому з
наданого розрахунку вбачається, що
прострочені проценти нараховувались
відповідачу в період з 26 січня 2010 року з
розрахунку 25% річних , тобто саме як
штрафні санкції в загальній сумі 3182
грн. 82 коп., також зазначено про сплату
відсотків 11.02. 2011 року, 14.04.2011 року та 11.05.
2011 року в сумі 1420 грн. 37 коп., при цьому
не зазначено жодного платежу за цей
період і до 11 лютого 2011 року, хоча таке
спростовується матеріалами справи.

Враховуючи надані відповідачем
квитанції та виходячи з суми боргу,
встановленої рішенням суду, на січень
2010 року у відповідача дійсно існувала
заборгованість за кредитом у розмірі
4172, 47 грн. , отже відсотків згідно п. 5.4
Договору на той час повинно бути
нараховано 782 грн. 33 коп. (4172,47 грн. х 25%
12 х 9 місяців –час прострочки). В
подальшому кожного місяця повинно було
бути нараховано не більше 86,92 грн. ( 4172,47
грн. х 25% 12 міс. –штрафні відсотки за
один місяць), зі зменшенням суми
кожного місяця з врахуванням часткової
сплати боргу відповідачем, що за рік до
повного погашення боргу не повинно
перевищувати максимум 800 грн.

В загальній сумі штрафні відсотки
правильно остаточно визначені
позивачем у розмірі 1532 , 45 грн. Оскільки
відповідач вже в добровільному
порядку сплатив 1692 грн. 79 копійок понад
борг, стягнутий за рішенням суду, то в
частині стягнення прострочених
відсотків слід відмовити за
необґрунтованістю позову.

Відповідно до ст.. 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за звернення фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін; кожна сторона
зобов’язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог.

Оскільки з наданого розрахунку
позовних вимог неможливо достовірно
встановити, на погашення якої саме
заборгованості в першу чергу і коли
направлялися сплачені щомісяця
відповідачем кошти, чи нараховувались
позивачем відсотки за користування
кредитними коштами з розрахунку 21% за
договором до 21.02.2010 року (остаточна дата
повернення усіх платежів за договором)
невідомо. Щодо нарахування таких
відсотків в подальшому суд вважає, що
позивачем неправомірно продовжувалися
нараховуватися відсотки за кредитом
після лютого 2010 року.

Дотепер відповідач свої зобов’язання
за вищевказаним договором в повному
обсязі не виконав, суму заборгованості
за пенею в повному обсязі не сплатив.

Таким чином, загальна сума
заборгованості станом на 11.07.2011 року
становить 206 ,87 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки, якою є штраф та пеня,
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків та за наявності інших обставин,
що мають істотне значення. Враховуючи
сумлінність відповідача щодо сплати
боргу після винесення попереднього
судового рішення, враховуючи значну
сплату ним в добровільному порядку без
стягнення в судовому порядку штрафних
відсотків, а також враховуючи деяку
необгрунтованість обчислення розміру
заборгованості при подачі позову, суд
вважає можливим зменшити розмір пені
–до 5 грн.

На підставі викладеного, у
відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611,
612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд
дійшов висновку, що відповідач в
повному обсязі не виконав зобов'язань,
узятих на себе за кредитним договором,
у зв'язку з чим з нього необхідно
стягнути на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№ 232-04/08 від 21 лютого 2008 року в розмірі 5
грн. 00 коп.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог: судовий збір у розмірі 5
грн. та витрати на
інформаційне-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 5 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, –

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
–задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний
банк»заборгованість в розмірі 5 (п’ять)
грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»судовий
збір у розмірі 5 (п’ять) грн. та витрати
на інформаційне-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 5 (п’ять)
грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
ОСОБА_2