УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ № 2-3103/2011р.

26травня 2011 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянув позовну заяву Публічного акціонерного товариства Приват Банкдо ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором кредиту ,-

ВСТАНОВИВ:

24.05.2011р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором кредиту .

Заяву надано з дотриманням вимог ст. ст. 79, 119, 120 ЦПК України.

По справі витребувані документи та письмові докази, вирішено питання про склад осіб, які беруть участь у справі, визначені факти, які необхідно встановити для вирішення спору у судовому засіданні.

З метою забезпечення вищезазначеного позову позивач просив вжити заходи до забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2Л шляхом заборони будь-яким особам укладати договір стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, здійснювати його відчуження. Також просили здійснити тимчасове обмеження виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Ознайомившись із заявою ПАТ КБ Приват Банкпро забезпечення позову приходжу до висновку, що в задоволенні вимог ПАТ КБ Приват Банк, щодо забезпечення позову Слід відмовити. При цьому виходжу з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільно-процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову зазначаються причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позов, який належить застосувати. З обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову у даній справі не зазначено на які саме грошові кошти на яких рахунках позивач просить накласти арешт, не зазначено рухоме та нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт, до матеріалів позову не додано копій правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності відповідача на будь яке рухоме або нерухоме майно.

З Огляду на вищенаведене суд приходить до переконання щодо відмови в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, рухову та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 у зв'язку із недоведеністю заявлених вимог.

В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України слід відмовити також, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно зі ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з Україну громадян України№ 3857-ХІ від 21.01.1994р., яка передбачає підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Рішення по справі не ухвалено, зобовязання щодо сплати суми боргу судом на відповідача не покладалися.

Керуючись ст. ст. 151-153, ст. 156 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з Україну громадян України№ 3857-ХІ від 21.01.1994р. суд

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Приват Банкдо ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором кредиту. Призначити розгляд справи на 10.06.2011 року на 10-30год., про що повідомити сторони.

Додатково розяснити сторонам, що усі докази, які вони можуть та бажають надати суду, вони мають право подати суду до початку розгляду справи по суті, оскільки обовязок по доказуванню позовних вимог та заперечень проти них лежить на сторонах. Відповідач в цей же строк може подати суду письмові заперечення на позов з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя О. Л. Соловйов