Справа № 2010/2-430/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.03.2011

Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секрета судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну умов договору,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійним кредитний договір № НАЕ2АК55850059 від 18.02.2008 року. В судовому засіданні позивачем були змінені позовні вимоги і позивач просить змінити умови зазначеного вище кредитного договору з моменту його укладення, шляхом переведення суми кредиту в гривню за курсом НБУ на момент укладення договору 11778,18 доларів США х 5,04грн.=59362,00грн., зі зміною графіку погашення кредиту із розрахунку 10,56% річних, передбачених договором, посилаючись на те, що 18 лютого 2008 року між ним та відповідачем був укладений зазначений вище кредитний договір, згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 11778,18 доларів США строком до 22.08.2011 року з відсотковою ставкою 13% річних. На момент укладення угоди він подав банку інформацію про свій фінансовий стан та довідку про доходи в національній валюті України. На день укладення угоди курс долара США по відношенню до гривні був 4,85грн. В даний час для виконання своїх обов*язків по кредитному договору його витрати збільшились на 62,89%, що являється суттєвою зміною обставин. При укладенні договору позивач не міг передбачити, що курс гривні по відношенню до долара США зміниться настільки, що зробить неможливим для позивача виконання умов договору. Крім того, має місце факт укладення фіктивного правочину, а саме: при укладенні договору кредитування в доларах США сторони передбачали, що позивач не буде отримувати кредит в іноземній валюті, а дані валютні засоби будуть відразу ж конвертовані банком в національну валюту України гривню та перераховані на рахунок продавця автомобіля згідно договору купівлі-продажу від 14.02.208 року № 536. Валюта купівлі автомобіля указана в гривнях. Тобто, фактично кредит видавався з метою придбання автомобіля за національну валюту України гривню.

У судовому засіданні позивач та представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, пояснивши про обставини справи, як зазначено вище.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову на тій підставі, що викладені позивачем обставини є надуманими та мають на меті лише приховане бажання не виконувати взяті на себе договірні зобов*язання за укладеним договором. Кредитно-заставний договір підписувався позивачем особисто, з роз*ясненням усіх його положень, позивач надав згоду на накладення заборони відчуження зазначеного у договорі майна до виконання усіх взятих на себе за договором зобов*язань.

Вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і

всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Розірвання (зміна) договору у звязку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобовязань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він звертався до відповідача з вимогою щодо розірвання або зміни умов договору.

Установлено, що 18 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (в послідуючому Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк) та ОСОБА_2 укладено кредитно-заставний договір № НАЕ2АК55850059 предметом якого є кредит (грошові кошти) в іноземній валюті 11778,18 доларів США, строком до 17.02.2015 року, процентна ставка 10,56 річних.

За цим договором відповідач надав позивачу кредит на умовах встановлених у цьому договорі, а позивач зобов*язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. А також інші платежі відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Для забезпечення повного і своєчасного виконання позивачем зобов*язань за договором, позивач надає банку в заставу автомобіль DAEWOO LANOS, 208 року випуску, який належить позивачу на праві власності згідно свідоцтва реєстрації транспортного засобу № АХС 087552 від 14.02.2008 року.

При укладенні договору, позивач був ознайомлений з його умовами, не заперечував проти них та йому наданий кредит в обумовленій договором сумі.

Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 посилалася на те, що відбулась істотна зміна обставин, якою він керувався, укладаючи кредитний договір, а саме: значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу.

Однак, частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

ОСОБА_2 не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у звязку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Крім того, відповідно до статті 36 Закону України Про ОСОБА_3 України офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_3 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю, встановлюються ОСОБА_3 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_3 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

ОСОБА_2 не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане.

Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позивач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Оскільки ОСОБА_2 не здійснено спроб досудового врегулювання спору, а також не доведено умови для зміни умов кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України у судовому порядку, то підстави для задоволення його позовних вимог та зміни умов кредитного договору відсутні.

Суд дійшов висновку про те, що при укладенні кредитного договору від 18 лютого 2008 року в іноземній валюті та беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати, що курс національної валюти по відношенню до долара США не є незмінним та враховувати підвищений валютний ризик за таким кредитом. Ризик підвищення курсу долару США до гривні несе саме позичальник. Наявність усіх обовязкових умов для зміни умов договору кредиту, передбачених частиною другою статті 652 ЦК України, відсутні. Тому права ОСОБА_2 при укладені та виконанні кредитного договору, укладеного між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк», не порушені.

Крім того, як на підставу своїм вимог позивач посилається на те, що правочин, що укладений між ним та відповідачем 18 лютого 2008 року був фіктивним та удаваним, вчиненим сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме: укладення договору у національній валюті України гривні.

При цьому, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний правочин був удаваним.

На підставі 617, 625, 629, 651, 652, 1044, 1046 ЦК України, статтею 36 Закону України Про ОСОБА_3 України, Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_3 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496 та керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 88, 209, 214-216, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну умов договору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. М. Нечипоренко