Справа № 22-ц-2457/2011 Головуючий у I інстанції Страшний О.М.
Категорія цивільна Доповідач - Бойко О. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2011 року 29 серпня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представників сторін: ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Дружба-Нова про розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2011 року і винести нове рішення, яким визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 13 жовтня 2010 року, площею 1.5034 га, що знаходиться на території Хорошеозірської сільської ради, зареєстрований 23 березня 2011 року.

Оскаржуваним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Незаконність рішення суду апелянт обґрунтовує його ухвалення судом за неповно зясованих обставин справи в порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки судом не враховано наявність при укладенні договору порушень, які є підставою для визнання його недійсним, а саме: порушення вимоги ЦК України щодо підписання договору, оскільки не було письмової згоди позивача на його підписання представником відповідача за допомогою факсимільного підпису; позивач до кінця не усвідомлював змісту та правових наслідків, що виникають з п.6.2 договору; акт прийому-передачі земельної ділянки був підписаний до набрання чинності самим договором оренди, а після державної реєстрації договору позивач не підписував жодних актів прийому-передачі, а тому земельна ділянка не була передана в користування відповідачеві та не може ним використовуватись.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до СТОВ «Дружба-Нова» про визнання недійсним договору оренди землі від 13 жовтня 2010 року.

Проте, до початку розгляду справи судом, позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій він просив розірвати договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач до початку розгляду справи по суті має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

За викладених обставин, з врахуванням уточнених позовних вимог, судом і розглянуто справу та винесено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди землі і саме з тих підстав, які були заявлені позивачем в уточненій позовній заяві (а.с.31-33).

Відповідно до положень ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції не лише в межах доводів апеляційної скарги, а і в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд позбавлений права ухвалювати рішення щодо предмету чи підстав заявленого позову, з приводу яких судом першої інстанції рішення не ухвалювалось.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних і достатніх доказів щодо наявності підстав для дострокового розірвання договору оренди.

Даний висновок суду ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 073632, виданого Борзнянською райдержадміністрацією, є власником земельної ділянки, площею 1.5034 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Хорошеозерської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

10 жовтня 2010 року ОСОБА_7 зі СТОВ «Нива» достроково розірвав договір оренди земельної ділянки та 13 жовтня 2010 року уклав договір оренди належної йому земельної ділянки, площею 1.5034 га, зі СТОВ «Дружба-Нова» терміном на 7 років (а.с.12, 13-15).

23 березня 2011 року у відділі Держкомзему Борзнянського району було зареєстровано розірвання договору та укладення нового договору.

Після проведеної державної реєстрації ОСОБА_7 24 березня 2011 року звернувся з заявою до СТОВ «Дружба-Нова» та відділу Держкомзему в Борзнянському районі щодо зміни його намірів на розпорядження земельною ділянкою.

Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору в односторонньому порядку, зокрема передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями частини 1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі, який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Підстави для розірвання договору за ініціативою орендодавця визначено і в п.п. 12.3-12.4 договору.

Проте, в апеляційній скарзі не наведено належних і допустимих доказів наявності підстав саме для розірвання договору, що і було предметом вирішення судом з врахуванням уточнених позовних вимог.

Виходячи з наведених приписів закону та укладеного між сторонами договору, положень ст. 60 ЦПК України, якою встановлено обовязок сторони доводити обставини, на які вона посилається як на підставу власних вимог або заперечень, та враховуючи ненадання позивачем суду доказів на підтвердження наявності підстав для розірвання договору, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_7 в задоволенні заявлених позовних вимог про розірвання договору оренди.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги, якими апелянтом обґрунтовується недійсність укладеного договору, а також бажання позивача передати земельну ділянку в оренду іншому господарюючому субєкту через створення ним кращих умов в частині орендної плати, при належному виконанні чинним орендарем своїх договірних зобовязань, не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: