Справа № 2-п-1/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2011 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого- судді Шешені М.О.

при секретарі- Ковач М.Ф.

за участю позивача- Цуганич Р.А.,

відповідача- Сакулич Л.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Перечинського районного суду від 25 лютого 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, № 3 Великоберезнянського району Закарпатської області суму боргу за розпискою від 29 липня 2010 року в сумі 10739 (десять тисяч сімсот тридцять дев»ять) грн. 40 коп., судовий збір у сумі 107 (сто сім) грн. 39 коп. та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 10966 (десять тисяч дев»ятсот шістдесят шість) грн. 79 коп.

10 березня 2011 року відповідачка ОСОБА_1 подала заяву, у якій просить скасувати рішення посилаючись на те, що вона не зявилася у судові засідання 18 лютого та 25 лютого 2011 року з поважних причин, так як у неї хворів син, що підтверджується копією довідки про хворобу дитини із Ужгородської міської дитячої лікарні. Крім того, суд не врахував ряд обставин та доказів, що мають значення у справі, для постановлення законного та справедливого рішення.

Відповідачка у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала повністю і просила її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ній. Крім цього доповнила, що 25 лютого 2011 року вона знаходилася з дитиною вдома. Крім неї вдома були ще її старший син та батько.

Позивач у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви відповідачки.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Так, згідно ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, законодавець передбачив сукупність двох обовязкових обставин на підставі яких підлягає скасуванню заочне рішення, а саме неявка в судове засідання з неповажних причин з неповідомленням про причини неявки, і наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Що стосується першої обовязкової обставини, то судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 у визначеному Законом порядку була повідомлена про час та місце слухання справи. Однак, 18 лютого 2011 року у судове засідання відповідачка не зявилася, при цьому подала до суду заяву, у якій просила відкласти розгляд справи на інший строк, так як у неї хворіє дитина. Суд задовольнив її клопотання і розгляд справи відклав на 25 лютого 2011 року.25 лютого 2011 року відповідачка у судове засідання повторно не зявилася, при цьому подала до суду заяву, у якій також просила відкласти розгляд справи на інший строк, так як у неї хворіє дитина. Однак, суд розглянув справу і постановив заочне рішення. При цьому, постановляючи у справі заочне рішення, суд виходив із положень, які містяться у ч.4 ст.169 ЦПК України, в редакції Закону №2453-17 від 07.07.2010 року, згідно яких у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Отже з урахуванням того, що відповідачка була своєчасно і належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, тому суд вважає, що він у повному обсязі забезпечив сторонам можливість реалізації своїх прав. Однак, відповідачка на свій розсуд розпорядилася своїми правами - будучи завчасно повідомленою про час і місце розгляду справи, вона мала можливість врегулювати свої питання щодо догляду за хворим сином і явитися до суду, чи направити замість себе представника або надати письмові заперечення на позов, але не зробила цього.

Що стосується другої обов»язкої обставини- доказів, то судом встановлено, що на обгрунтування перегляду заочного рішення відповідачкою наводяться мотиви незгоди з прийнятим судом рішенням, зазначається про неповне з»ясування усіх обставин справи. Однак у підтвердження цього відповідачкою взагалі не надано суду жодних доказів, а також не вказано у заяві про існування таких. Отже, у заяві відповідачкою, всупереч ч.1 ст.232 ЦПК України, не зазначено доказів, що мають істотне значення, які були наявні на час розгляду справи і не були враховані судом при постановленні цього заочного рішення.

Тому, ураховуючи вищевикладене, суд не убачає підстав для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст.209,210,231 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_3