У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді Мельника Ю.М.

суддів: Буцяка З.І., Ковальчук Н.М.

секретаря Омельчук А.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк на рішення Млинівського районного суду від 31 січня 2011 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно ,-

в с т а н о в и л а : У листопаді 2010 року позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на автомобіль НОМЕР_1.

Вимоги обґрунтовував тим, що згідно кредитно-заставного договору від 27 лютого 2008 року ОСОБА_2 отримав у банку кредит в сумі 11121, 82 доларів США під 10. 56 % річних і зобовязувався погасити цей кредит рівними частинами до 26 лютого 2013 року.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобовязань за цим договором позичальник надав банку в заставу автомобіль НОМЕР_2.

Оскільки ОСОБА_2 порушив свої зобов»язання по кредитному договору і допустив прострочення платежів , внаслідок чого в нього виникла заборгованість , то банк просив в рахунок погашення заборгованості на суму 9779.12 доларів США звернути стягнення на автомобіль.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача позовних вимог в частині звернення стягнення на майно не підтримав , а просив суд стягнути із відповідача 773 грн. 15 коп. сплаченого позивачем судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Рішенням Млинівського районного суду від 31 січня 2011 року банку в задоволенні позову до ОСОБА_2 про звернення стягнення на автомобіль було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду щодо мотивів відмови у задоволенні позову, ПАТ КБ „ПриватБанк подав апеляційну скаргу в якій вказував , що висновом місцевого суду про передчасність звернення позивача до суду з таким позовом є незаконними , оскільки суд не врахував, що ОСОБА_2 на порушення умов договору допустив прострочення зобов»язань, а тому в банку відповідно до п. 12.2.6 договору виникло право вимоги щодо дострокового повернення суми заборгованості по кредиту в повному обсязі та право на забезпечення своїх вимог шляхом звернення стягнення на заставне майно автомобіль.

Із цих підстав просив оскаржуване рішення суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд. ____________________________________________

Справа № 22-841-11 Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_3

Категорія № 19.27 Суддя доповідач Мельник Ю.М.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Із матеріалів справи вбчається, що 31 січня 2011 року представник позивача позовних вимог про звернення стягнення на автомобіль не підтримав , оскільки відповідач погасив прострочену заборгованість за кредитним договором.

Оскільки іншої позовної вимоги окрім звернення стягнення на майно позивач не заявляв, а в судовому засіданні цю позовну вимогу представник позивача не підтримав, то вказане свідчить, що позивач відмовився від позову внаслідок задоволення їх відповідачем після подачі позову до суду.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув і не вирішив питання про прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі згідно вимог п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Натомість , суд першої інстанції ухвалив рішення та розглянув позовну вимогу , яку позивач не підтримував у суді.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку , що рішення місцевого суду було ухвалене з порушенням норм процесуального права , що призвело до неправильного вирішення справи , а тому таке рішення не може залишатися чинним і підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що представник позивача не підтримав позовних вимог , чим фактично відмовився від позову , то колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову , а провадження у справі згідно вимог ст. 310 та п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України - закрити.

Зважаючи на те, що позивач відмовився від позову внаслідок того , що відповідач погасив заборгованість за кредитним договором після пред"явлення позову до суду , то колегія суддів вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України стягнути із відповідача на користь позивача всі понесені позивачем у справі судові витрати - 1399 грн. 72 коп. ( 120 грн. + 120 грн.+773грн. 15 коп. + 386 грн. 57 коп. ).

Керуючись ст. 89, п.3 ч.1 ст. 205 , ст. 315, 317 , 310 ЦПК України , колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Млинівського районного суду від 31 січня 2011 року - скасувати.

Відмову публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" від позову до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно -прийняти.

Провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 1399 грн. 72 коп. судових витрат.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: