Справа № 2021/2-201/11
РІШЕННЯ

Іменем України

15.02.2011 року Красноградський районний суд Харківської області

В складі: головуючого судді Гусар П.І.

При секретарі Івашкіної Т.В,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ТОВ «ВІТАОЙЛ»до ОСОБА_1, третя особа відділ державної виконавчої служби Красноградського РУЮ в Харківській області про визнання права власності на майно, виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на агрегат мукомельний вальцевий «Харківчанка 1200»заводський № 118 модель НО.3545, який зазначено в акті опису та арешту майна АА № 795143 від 20.01.2011 року, виключення цього агрегату із вказаного акту опису та звільнення його з-під арешту.

Під час судового засідання, представник позивача ОСОБА_2 на позові наполягала та пояснила, що 20.01.2011 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Красноградського районного управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 на виконання зведеного виконавчого провадження №21575786 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 1 000 000 грн., було описане і накладено арешт на вказане майно. При проведенні виконавчих дій, державним виконавцем не було надано документів на підставі яких проводився опис та арешт майна ТОВ"ВІТАОЙЛ" та підтверджуючих документів про наявності власності ОСОБА_1 на території підприємства.

Зазначене в акті опису майно: агрегат мукомельний вальцевий "Харківчанка 1200" заводський №118 модель НО.3545.М належить ТОВ "ВІТАОЙЛ" на підставі договору купівлі-продажу № 01/27/04/10 від 27.04.2010 року, укладеного між ТОВ "ВІТАОЙЛ" в особі директора, ОСОБА_4 та ЗАТ "Красноград-Агро", в особі Голови правління ОСОБА_1, та акту приймання-передачі обладнання Додаток №2 до Договору купівлі-продажу обладнання №01/27/04/10 від 28.04.2010р., специфікацією до вказаного Договору, та платіжного доручення №7 від 28.04.2010року про сплату грошових коштів за придбане обладнання.

ТОВ "ВІТАОЙЛ" виконані усі умови договору і вимоги ст.ст. 654-655 Цивільного Кодексу України.

Майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємств. Тому при придбанні обладнання на вимогу ТОВ "ВІТАОЙЛ" була проведена аудиторською фірмою "Фінансовий експерт" інвентаризація основних засобів ЗАТ "Красноград Агро" від 15.04.2010 року і вказаний мукомельний агрегат було включено в акт інвентаризації.

Реєстр обтяжень, на який посилається представник третьої особи, являє собою єдину комп'ютерну базу даних, що містить інформацію про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Інформацію про обтяження до Реєстру мають право вносити адміністратор (виключне право на реєстрацію податкової застави) та реєстратори, а саме: державні нотаріальні контори, банки, інші фінансово-кредитні установи державної форми власності, які уклали відповідні договори з адміністратором Реєстру, тобто витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна не являється правовстановлюючим документом, оскільки там зазначаються данні надані заявником і фактично реєстратору не надаються документи на які посилається заявник.

Також представник Позивача вказала, що згідно листа директора ПАТ «КБ ПІВДЕНКОМБАНК»від 10.02.2011 року, станом на 01.04.2010 року ОСОБА_1 в банку кредити не отримував, заборгованості перед банком не мав, запис № 4 з Державного реєстру обтяжень відносно мукомельного агрегату вилучено 17.12.2010 року.

Відповідач ОСОБА_1 згідно заяви позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність.

Представник третьої особи, начальник відділу державної виконавчої служби Красноградського РУЮ в Харківській області, ОСОБА_5 просив в задоволенні позову відмовити, тому що в провадженні заступника начальника відділу ОСОБА_3 дійсно знаходиться зведене виконавче провадження № 21575786 про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних осіб одного мільйона грн.. Для своєчасного і повного стягнення боргу 20.01.2011 року ОСОБА_3 було описано і накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1, а саме агрегат мукомельний вальцевий «Харківчанка 1200»заводський № 118 модель НО.3545, що знаходився у приміщенні позивача. Той факт, що вказане майно належить саме ОСОБА_1 крім його слів, також підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, де в запису №4 вказано, що саме цей агрегат є обєктом обтяження по договору застави обладнання від 15.09.2009 року з Харківською філією ВАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК». Спочатку майно належало ТОВ «Красноградські продтовари», а потім його було вилучено і додано боржника ОСОБА_1

Суд вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Стаття 59 закону України «Про виконавче провадження»надає право особі, яка вважає, що майно, на яке накладене арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно до ст.. 53 вище вказаного Закону, державний виконавець має право направити запит про майно боржника, яке знаходиться в інших осіб, але лише одержавши відомості про наявність цього майна , державний виконавець в присутності понятих його описує, вилучає і реалізує у встановленому порядку.

Судом встановлено, що державним виконавцем не було направлено запитів до позивача про наявність майна, яке належить ОСОБА_1 і при опису, арешту вказаного майна не було у ДВС правовстановлюючих документів, що це майно належить саме боржнику.

Так, стаття 328 ЦК України вказує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набуто правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, п.1 ст. 334 ЦК України наголошує, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено законом або договором.

Із наданого позивачем договору від 27.04.2010 року витікає, що ЗАТ «Красноград АГРО» бере на себе зобовязання передати у власність ТОВ «ВІТАОЙЛ» обладнання, кількість і асортимент якого вказані в узгодженій специфікації. Покупець зобовязаний прийняти обладнання , оформити при цьому акт приймання-передачі та сплатити за нього відповідну грошову суму. Договір підписаний директором ТОВ «ВІТАОЙЛ»та головою правління ЗАТ «Красноград АГРО»ОСОБА_1 В специфікації до вказаного договору за № 105 значиться мукомельний агрегат «Харківчанка 1200»заводський № 118 модель НО.3545. Також цей агрегат вписано в акт прийому передачі обладнання від 28.04.2010 року за № 63, продавець отримав гроші згідно платіжного доручення від 27.04.2010 року ( а. с. 7, 12-16).

Представник третьої особи вказує, що цей правочин підлягає нотаріальному посвідченню. Однак згідно ст.. 209 ЦК України, правочин, який вчинено в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Як було встановлено судом, сторони під час укладення договору не наполягали на його нотаріальному посвідченню, а закон в цьому випадку також не встановлює обовязок сторін звертатися до нотаріуса.

Таким чином, відповідно до ст.. ст.. 328, 334 ЦК України позивач є власником вище вказаного майна згідно договору купівлі - продажу від 27.04.2010 року.

Правомірність придбання майна позивачем підтверджується результатами інвентаризації основних засобів ЗАТ «Краснограград АГРО»та ТОВ «Красноградські продтовари», яку було проведено аудиторською фірмою «Фінансовий експерт»( а. с. 21-26).

Представник третьої особи в підтвердження правомірності дій державної виконавчої служби також посилається на усні пояснення відповідача та на витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Разом з тим, це ствердження спростовується письмовою власною заявою до суду самого ОСОБА_1, який позов визнав і фактично підтвердив правомірність правочину від 27.04.2010 року, а витяг з Державного реєстру обтяжень не є правовстановлюючим документом.

Крім того, згідно запису 4 з реєстру обтяжень, боржника ОСОБА_1 додано лише 21.05.2010 року, тобто коли правочин було уже здійснено, а згідно листа директора ПАТ «КБ ПІВДЕНКОМБАНК»від 10.02.2011 року, станом на 01.04.2010 року ОСОБА_1 в банку кредити не отримував, кредитної заборгованості перед банком не мав і відповідно банк не мав ніяких підстав накладати заборону на відчуження майна ОСОБА_1, а останній, надавати цьому банку в заставу своє майно. ( а. с. 31).

Таким чином, згідно ст.. 53 закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець має право описати та накласти арешт лише на майно боржника. Однак із приведених вище доказів видно, що описане майно боржнику ОСОБА_1 не належить і його необхідно виключити з акту опису та зняти з нього арешт.

Керуючись ст. ст. 53, 59 закону України «Про виконавче провадження»; ст. ст. 209, 328, 334 ЦК України, ст. 10, 11, 174, 212, 197, 214-215, 383-387 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «ВІТАОЙЛ»до ОСОБА_1, третя особа відділ державної виконавчої служби Красноградського РУЮ в Харківській області про визнання права власності на майно, виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту, задовольнити.

Визнати право власності за ТОВ «ВІТАОЙЛ» на агрегат мукомельний вальцевий «Харківчанка 1200»заводський № 118 модель НО.3545.

Виключити з акту опису та арешту серії АА № 795143 від 20.01.2011 року, складений ВДВС Красноградського РУЮ Харківської області, агрегат мукомельний вальцевий «Харківчанка 1200»заводський № 118 модель НО.3545 та звільнити його з під арешту.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляції протягом 10 днів до апеляційного суду Харківської області через Красноградський райсуд.

Суддя: