АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Ляпченко Л.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він працював на ВАТ "МГЗК" підземним гірничим робочим з 1987 року. Під час роботи захворів хронічним захворюванням. 01 березня 2010 року згідно висновку МСЕК йому встановлено 3 групу інвалідності, 65 % втрати працездатності. В зв'язку з цим звільнився з роботи, не має змоги працевлаштуватися на нову роботу, втратив нормальні життєві зв'язки. Просив стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 12 000 гривень.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 липня 2011 року позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 6 500 грн., згідно чинного законодавства та вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ "Марганецький ГЗК" звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою і просить рішення міського суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального права, суд не врахував обставини справи та відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди з вини товариства.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що під час роботи на підприємстві ОСОБА_2 захворів на професійні захворювання. Висновком МСЕК від 01 березня 2010 року йому встановлено 65% втрати професійної працездатності та його визнано інвалідом третьої групи з періодичним проходженням МСЕК (а,с.6-7).

Таким чином, в результаті отриманого професійного захворювання позивач частково втратив професійну працездатність, змінився звичний уклад його життя, для організації якого він повинен застосовувати додаткові зусилля, позивач вимушений постійно лікуватись, відчуває фізичний біль і душевні страждання, тобто, йому спричинено і моральну шкоду.

Колегія суддів вважає, що враховуючи наведене та , те, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23 лютого 2007 року № 717, який набрав чинності 20 березня 2007 року, були виключені із вказаного Закону норми стосовно обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійного захворювання України відшкодовувати моральну шкоду, Рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 8 жовтня 2008 року відносно конституційності вищевказаного Закону та, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, районний суд обґрунтовано стягнув з відповідача, з яким ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах, на його користь відшкодування моральної шкоди.

Доводи в апеляційній скарзі відповідача про відсутність законодавства, яке б зобов'язувало роботодавця сплачувати застрахованому робітнику відшкодування моральної шкоди, є безпідставними, оскільки, таке відшкодування, передбачено ст. 237-1 КЗпП України, про що зазначено і у вищевказаному Рішенні Конституційного Суду України.

Також, необґрунтованими є доводи в скарзі відповідача про недоведеність спричинення позивачу моральної шкоди і необхідність з цього питання експертного висновку , так як в матеріалах справи знаходяться відповідні документи щодо отримання позивачем професійного захворювання внаслідок умов праці, в яких він працював, медичні документи щодо стану його здоров'я; наявність обов'язкового експертного висновку про спричинення потерпілому моральної шкоди законом не передбачено.

Розмір відшкодування моральної шкоди було визначено судом із врахуванням наслідків професійного захворювання, ступеню втрати позивачем працездатності, встановленої йому групи інвалідності, характеру спричинених йому моральних страждань.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» - відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів .

Судді