Справа 22-ц-432/11 Головуючий у І інстанції Дзюба Н.М.
Категорія 26 Доповідач у 2 інстанції Поліщук
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Малорода О.І., Голуб С.А.

при секретарі: Мягкій Т.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Приват -Банк» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «Приват -Банк» про захист прав споживача за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2009 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом і просила визнати недійсним пункт 2.3.1 Кредитного договору, укладеного 13.11.2007 року.

В ході розгляду справи вимоги доповнила і просила визнати недійсною зміну відсоткової ставки за кредитним договором із 9,599 % на рік до 21% на рік.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 13.11.2007 року між нею і відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач надав позивачу кредитні кошти в сумі 64 287грн. строком по 12.11.2012 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,599 % на рік, проте 9 січня 2009 року банк поштою направив позивачці листа з повідомленням про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором із 9,599 % на рік до 21% на рік. Вказані дії відповідача вважає незаконними, такими що порушують права споживача. Умова договору про одностороннє збільшення відсоткової ставки є несправедливою і незаконною.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 18 грудня 2009 року позов задоволено. Визнано недійсним 2.3.1 Кредитного договору від 13.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 і ЗАТ КБ «Приват-Банк»з дня укладення.

Визнано недійсною зміну відсоткової ставки за даним кредитним договором з 9,599 % на рік до 21%.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Приват -Банк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суду приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що положення договору -п.2.3.1 щодо права банку на власний розсуд змінювати відсоткову ставку є дискримінаційним відносно позивача, що з 9.01.2009 року набрала чинності ст.1056-1 ЦК України, положеннями якої розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Проте із висновками суду в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним п.2.3.1 Кредитного договору погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи і не узгоджуються із вимогами закону.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини, які не оспорюються.

13.11.2007 року між ОСОБА_1 і Приватбанком було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач надав позивачу кредитні кошти у розмірі 64 287грн. строком по 12.11.2012 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,599 % на рік.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки у випадках: при зміні кон'юнктури ринку грошового ресурсу в Україні, а саме: зміна курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або середньозваженої ставки по кредитах банків у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому Банк направляє клієнту письмове повідомлення про зміну процентної ставки на протязі 7 календарних днів з дати вступу в силу зміненої процентної ставки.

9.01.2009 року банк направив ОСОБА_1 лист-повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 21% річних з 1 лютого 2009 року.

Висновок суду про те, що договір споживчого кредитування є договором приєднання, а тому споживач не мав можливості вплинути на його умови, в тому числі на умови щодо односторонньої зміни банком відсоткової ставки, колегія суддів не може визнати правильним.

Вбачається, що сторони уклали Кредитний договір, який кваліфікується як двосторонній, консенсуальний та оплатний.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору.

При таких обставинах ОСОБА_1, уклавши кредитний договір, погодилась на його умови, в тому числі передбачену п.2.3.1 щодо права банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки.

Не відповідає вимогам закону і висновок суду про те, що положення пункту 2.3.1 договору є дискримінаційним відносно споживача.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору, в тому числі визнання недійсним окремих частин договору Закон України «Про захист прав споживачів» не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Таким чином положення пункту 2.3.1 Кредитного договору на час його укладення відповідало вимогам закону.

В іншій частині рішення суду відповідає вимогам закону.

Суд обґрунтовано виходив із положень п.2 ст.1056-1 ЦК України про те, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, оскільки вказана норма Закону набрала чинності з 10 січня 2009 року, а відповідач в односторонньому порядку прийняв рішення про збільшення процентної ставки з 1 лютого 2009 року.

За вказаних обставин, оскільки при апеляційному розгляді встановлено, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, невірно застосував норми матеріального права, рішення суду відповідно до ст.309 ЦПК України необхідно змінити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «Приват -Банк» про визнання недійсним п.2.3.1 кредитного договору -відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

В іншій частині рішення заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 грудня 2009 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Приват -Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 грудня 2009 року змінити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «Приват -Банк» про визнання недійсним п.2.3.1 кредитного договору -відмовити.

В іншій частині заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 грудня 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді