АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1881/11 Номер провадження 22-ц/1052/11Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року м. Полтава

14 червня 2011 року, м. Полтава, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Чічіля В.А.

Суддів: Антонова В.М., Мартєва С.Ю.

за участю секретаря: Ренкевич М.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батьків, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Надано дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий виїзд за кордон до досягнення ним повноліття в супроводі матері - ОСОБА_3, без згоди батька - ОСОБА_2

З рішенням районного суду не погодився відповідач. В апеляційній скарзі просив рішення місцевого суду скасувати. Посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що 24.02.1998 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Сторони мають сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею.

На даний час позивачка має намір виїхати на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, штат Джорджія, м. Атланта.

Син ОСОБА_6 бажає вступити на навчання до місцевого університету. Умовою вступу до університету є проходження обовязкового курсу вивчення англійської мови за місцезнаходженням університету тривалістю 1 рік з 27.09.2011 року.

Проте, батько ОСОБА_4, ОСОБА_2 не надає дозволу на тимчасовий виїзд дитни за кордон.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» , оформлення проїздного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею вісімнадцятирічного віку.

З наведеного слідує, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи, на підставі яких судом постановлено правильне та справедливе рішення.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевим судом не досліджено в повному обсязі підстави виїзду позивачки за кордон разом з дитиною, крім того, не досліджено умови, за якими неповнолітній син ОСОБА_6 буде проживати та навчатися за кордоном.

Проте, зазначені доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки на їх підтвердження апелянтом не надано належних доказів.

Крім того, необхідно зазначити, що на даний час ОСОБА_4 виповнилось шістнадцять років, а згідно ч. З ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не містять у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: