Справа № 22-ц-5396/2011 Головуючий 1 ї
Категорія: сімейні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І. В.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16»травня 2011 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Коршун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що з 16.09.2006 року по 26.01.2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мали доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На ії утримання вона отримувала аліменти. Оскільки дитина з дня народження постійно хворіла, потребувала лікування, просила суд стягнути з ОСОБА_2 щомісячно на лікування дитини ОСОБА_4 по 200,00 грн. щомісячно до ії одужання.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2011 року позов ОСОБА_3 - задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на лікування ОСОБА_4 щомісячно в сумі 200,00 грн., починаючи з 18.01.2011 року до ії одужання та судові витрати на користь держави в сумі 171,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове по суті позовних вимог. Посилався на порушення норм матеріального і процесуального права, а саме на те, що судом першої інстанції йому відмовлено в залученні чеків про поштові перекази ОСОБА_4 та витребування з поштового відділення інформації щодо цих переказів. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, а саме тому, що ОСОБА_4 перешкоджала йому в спілкуванні з дитиною, в ії вихованні та піклуванні.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково, рішення суду змінити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та стягуючи додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4 щомісячно в сумі 200,00 грн., суд першої інстанції виходив з вимог ст. 185 СК України та розяснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, згідно яких той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначаєься за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що з 16.09.2006 року по 26.01.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу донька проживає та знаходиться на утриманні ОСОБА_3 Від дня народження дитина хворіє, у грудні 2010 року їй було встановлено діагноз: обструктивний бронхіт, рецидивуючий перебіг, бронхіальна астма, кардіопатія, на теперішній час знаходиться під наглядом у дільничого педіатра в Д групі. Починаючи з травня 2010 року ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини від усіх видів доходу поштовими переказами, але з серпня 2010 року сплату аліментів припинив.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що до 05.05.2010 року він працював водієм та сплачував аліменти. Після звільнення з роботи виплату аліментів не здійснював, оскільки не працював. Не заперечував, що у звязку з несплатою аліментів виникла заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи з 03.11.2010 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Шевченківському районному центрі зайнятості. За листопад, грудень 2010 року та січень 2011 року в Шевченківському районному центрі зайнятості нарахування ОСОБА_2 не здійснювалися та аліменти з нього не утримувалися, а у лютому та березні 2011 року він отримав по 510,00 грн. за кожний місяць, з них утримано аліменти по 255,00 грн. з урахуванням заборгованості за кожний місяць. ОСОБА_3 працює вчителем у гімназії Шевченківської райради, у грудні 2010 року нею отримано 925,86 грн. заробітної плати + 600,00 грн. авансу, у січні 2011 року 626,83 грн. заробітної плати + 600,00 грн. авансу, (а.с.45). Домовленості між сторонами щодо їх участі у додаткових витратах на утримання дитини не визначено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що кожний місяць дитина хворіє, коштів на лікування не вистачає, інших доходів у неї та дитини немає. Наприклад, у листопаді 2010 року вона сплатила за лікування дитини 620,31 грн., у грудні 2010 року купувала для дитини інгалятор вартістю 795,00 грн. У свою чергу ОСОБА_2 не заперечував проти понесених ОСОБА_3 витрат на лікування дитини. Пояснив, що інших неповнолітніх дітей на утриманні у нього не має, його батьки на утриманні у нього не перебувають, проживає він окремо від них.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що ОСОБА_3 не дозволяє ОСОБА_2 бачитися з дитиною, судовою колегією не приймаються, оскільки такі вимоги в суді першої інстанції не розглядалися, тому не можуть бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Оскільки розмір участі кожного з батьків у додаткових витратах на дитину залежить від конкретних обставин справи й не завжди є однаковим, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з урахуванням стану здоровя та матеріального становище дитини та сторін правильно визначив розмір додаткових витрат.

Між тим, дослідивши обставини справи повно та надаючи зібраним доказам оцінку, суд першої інстанції не визначив порядок сплати додаткових витрат на дитину, які мають покриватися батьками в міру необхідності до досягнення дитиною повноліття. У звязку з чим судова колегія вважає за необхідне доповнити абзац другий резолютивної частини рішення наступним реченням: але не пізніше досягнення повноліття. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.3.ч.1.ст. 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2011 року змінити. Абзац другий резолютивної частини рішення доповнити наступним: але не пізніше досягнення повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: підпис

Судді: підписи

Копія вірна: суддя-