АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: спадкові Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.C.,

при секретарі Щегельському Д.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб - приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_3, відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції, Державної нотаріальної контори Харківського району про встановлення факту родинних відносин, внесення змін до актового запису про смерть, визнання заповіту недійсним та усунення від спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з таким позовом.

В обґрунтування позову вказав, що він є сином ОСОБА_4.

Мати проживала в житловому будинку № 96 по вулиці Інтернаціональна смт. Покотилівка Харківського району Харківської області, який належить їй на праві власності. Сам він зареєстрований та постійно проживає в м. Харкові, періодично провідував матір.

16 липня 2006 року по телефону сусіди повідомили його про смерть матері та її похорон у цей день. Прибувши на похорон він довідався, що за матірю нібито доглядала ОСОБА_2

Крім того, за 5-7 днів до смерті матері до неї приїжджав нотаріус.

13 вересня 2006 року він отримав свідоцтво про смерть матері і довідався, що прізвище матері вказано невірно - ОСОБА_5.

Він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотконтори, де йому було повідомлено про наявність заповіту від імені матері на імя ОСОБА_2 Ознайомившись із заповітом він встановив, що прізвище матері невірно вказано як Микиш. При витребуванні необхідних документів з міліції - облікової картки вбачається, що прізвище матері «Микиш», а на ньому невідомо ким зроблений надпис - «Мікіш».

Крім того, з картки виїзду швидкої медичної допомоги видно, що за дуже короткий час матері кілька разів викликалась швидка допомога: 09.07, 12.07, 14.07.

17 липня 2006 року було складено лікарське свідоцтво про смерть без попереднього нагляду, що категорично забороняється.

Оцінивши всі обставини вбачається, що 09 липня 2006 року мати отримала травму стегнових кісток внаслідок чого була обмежена в пересуванні; 12 липня 2006 року посвідчено заповіт об 15 год. 30 хв., а вже через 20 хвилин їй було викликано швидку допомогу у звязку з запамороченням та головним болем, тобто, цей правочин було складено матірю під впливом тяжкої обставини.

14 липня 2006 року знову виклик швидкої, а 16 липня 2006 року мати померла.

За таких умов заповіт є недійсним, оскільки в цей день і майже в цей час мати знаходилась у непритомному стані; не могла керувати своїми діями або не не усвідомлювала їх значення.

Просить встановити факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, внести зміни в запис акту про смерть № 89 від 17 липня 2006 року та виправити прізвище померлої ОСОБА_6 з «Мікіш» на «Микиш»; визнати недійсним заповіт № 1673 від 12 липня 2006 року ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3

У наступному ОСОБА_1 уточнив та доповнив свої вимоги вказавши, що впродовж декілька днів безпосередньо перед смертю матері через тяжку хворобу вона знаходилась у безпорадному стані, у той же час ОСОБА_2 оформивши заповіт на своє імя ухилялась від надання їй необхідної допомоги. За таких обставин мати через два дні після оформлення заповіту залишилась без належної допомоги, у тому числі і медичної, померла.

Просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5

Відповідачка позов не визнала. Вказує, що знала ОСОБА_5 більше 30 років. Після смерті її чоловіка у жовтні 1999 року її мати допомагала ОСОБА_5 його поховати. Сина вона ніколи не бачила і він більше 15 років тут не появлявся. Останні три роки ОСОБА_5 хворіла і вона допомагала їй.

ОСОБА_5 сама повідомила їй, що приходив нотаріус і за її проханням вона 12 липня 2006 року оплатила виклик нотаріуса і біля 15 год. 15 хв.-30 хв. прийшов нотаріус. ОСОБА_5 була у нормальному стані, спілкувалась, розуміла свій стан і ситуацію, в якій перебувала. На протязі всіх днів вона приносила ліки ОСОБА_5, викликала швидку допомогу, дільничного лікаря, приходила медсестра, яка робила медичні процедури за вказівкою лікаря.

16 липня 2006 року ОСОБА_5 померла.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 позов не визнала. Пояснила, що знає ОСОБА_5 і за її викликами зайшла до неї 11 липня 2006 року в обідню перерву. ОСОБА_5 сказала, що хоче зробити «дарственную». Вона пояснила різницю між договором дарування та заповітом і ОСОБА_5 сказала, що хоче оформити заповіт на ОСОБА_2

Вона поцікавилась чи є у неї близькі родичі, на що ОСОБА_5 відповіла, що немає. Вона її повідомила, що необхідно офіціально зробити виклик нотаріуса, що і було зроблено 12 липня 2006 року. В цей день вона прийшла до ОСОБА_5, вони поговорили про стан здоровя; після чого вона дала їй прочитала текст заповіту. ОСОБА_5 підтвердила своє бажання скласти заповіт на імя ОСОБА_2 та видати довіреність. ОСОБА_5 особисто написала, що заповіт нею прочитано, поставила підпис та вказала своє прізвище. Підписала і довіреність.

Інші особи не зявились.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2011 року ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати ті ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд безпідставно не прийнято до уваги його доводи. Згідно облікової картки прізвище його матері «Микиш» і виправлено на «Мікіш» невідомою особою; обміну підлягав паспорт матері також на імя «Микиш».

Оскільки прізвище померлої було «Микиш», то заповіт від імені «Мікіш» не є дійсним і не викликає виникнення юридичних наслідків.

Крім того, в книзі реєстрації народжень прізвище його батьків - Микиш.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 16 липня 2006 року померла ОСОБА_5

12 липня 2006 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно яке до дня смерті виявиться їй належним заповідала ОСОБА_2

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Позивачем ставиться питання про визнання заповіту недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 225, 233 ЦК України, які передбачають, що правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таких доказів не надано.

Судом ретельно зясовувалось це питання, допитано ряд свідків, які пояснювали, що до самої смерті ОСОБА_5 знаходилась в свідомості, все розуміла і свої дії і їх наслідки.

Допитана у якості свідка нотаріус ОСОБА_3 також підтвердила ці обставини, що ОСОБА_5 спілкувалась з нею, все розуміла, чітко висловлювала свої бажання.

При цьому колегія суддів вважає, що сам факт виклику швидкої допомоги після укладення заповіту не може свідчити про те, що ОСОБА_5 не розуміла значення своїх дій.

Що стосується питання про встановлення факту родинних відносин, то рішення також в цій частині є законним та обґрунтованим.

ОСОБА_1 ставить питання про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4, однак прізвище померлої - ОСОБА_5.

Підстав для внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_5 з вказівкою її прізвища - Микиш не вбачається.

Актовий запис вчинюється на підставі паспорту. Згідно паспорту прізвище ОСОБА_5 є «Мікіш».

Інші документи також видані на імя «Мікіш»:пенсійне посвідчення, ідентифікаційний номер.

З урахуванням цих доказів доводи ОСОБА_1, що згідно попереднього паспорту ОСОБА_5 вказано як «Микиш», а зміна прізвища «Микиш» на «Мікіш» в обліковій картці райвідділу проведено невідомою особою обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції і не приймається апеляційною інстанцією.

Відсутні підстави і для усунення ОСОБА_2 від спадкування.

ОСОБА_5 залишила на її імя заповіт. Крім того, допитані свідки підтвердили, що саме ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_5 та опікувалась нею.

Відсутні і будь-які підстави для задоволення позову з підстав, визначених ст. 233 ЦК України.

Позивач вказує, що ОСОБА_5 хворіла, була обмежена в пересуванні і не мала можливості звязатися з ним сином і ці обставини, на його думку, свідчать про те, що ОСОБА_5 знаходилась під впливом тяжкої обставини та волевиявлення заповідача не було вільним.

Однак, сам факт перелому стегна та наявність серцево-судинних захворювань не є тяжкими обставинами.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді