АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1748/11 Головуючий у 1-й інстанції Мурашко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Чічіля В.А.

Суддів: Мартєва С.Ю., ТимчукЛ.А.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа державний нотаріус Козельщинського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним та про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

З рішенням не погодилась позивачка, в апеляційній скарзі просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, за таких обставин.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 27.05.2007 року померла мати сторін- Яременко ОСОБА_6.

Після її смерті спадкоємці за законом у тому числі і позивач не подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_7, батько сторін, постійно проживав з ОСОБА_7 та після відкриття спадщини заяву про відмову від спадщини не подав.

Відповідно до положень ч.З ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким,що не прийняв її.

З наведеного слідує, та враховуючи ту обставину, що сторони у справі після відкриття спадщини не звертались з заявами про прийняття спадщини, то місцевий суд вірно визначив ОСОБА_7 як такого, що прийняв спадщину, а саме 1А частину житлового будинку , що знаходиться в с. Нова Галещина Козельщинського району по вул. Горького, 31.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не мав права власності на весь спірний житловой будинок.

Відповідно договору дарування житлового будинку від 26 грудня 2007 року ОСОБА_7 подарував синові ОСОБА_4 будинковолодіння, що складається з житлового будиноку л.А,а,а-1,а-2 житловою площею 27,4 кв.м., сараїв л.Б,б,Д,сараю з льохом л.В,вл, вбиральні л.Г, колодязя л.К-1,огорожі №1, та приватизовану земельну ділянку площею 0,1265 гектара, на якій розташований будинок з господарським будівлями загальною вартістю всього майна 35 792 грн.,які знаходяться в с. Нова Галещина Козельщинського району по вул. Горького,31.

Право власності ОСОБА_7 на зазначене майно підтверджується свідоцтвом про право власності,виданого Новогалещинською селищною радою Козельщинського району 14 грудня 1973 року за №158 і державним актом на право власності на землю серії 1-ПЛ №014359.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,які встановлені частинами першою-третьою,п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу,тобто зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства,а також моральним засадам суспільства; особа,яка вчинила правочин,повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків,що обумовлені ним; правочин,що вчиняється батьками

(усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Місцевим судом вказаних підстав для визнання договору дарування недійсним встановлено не було.

Будь-яких доказів наявності зазначених обставин недійсності договору дарування апелянтом також надано не було.

За таких обставин колегія судців вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія судців вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: