Справа № 2-752/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" грудня 2011 р.

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої судді Омелюх В.М.,

при секретарі Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 грудня 2011 року помер її батько ОСОБА_2, в звязку з чим відкрився спадок на належне йому на праві власності майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0.1118 га по вул.Незалежності,34 в селищі Солоне Дніпропетровської області.

Вона як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок через відсутність правовстановлюючих документів на імя померлого. ОСОБА_3 неї, іншим спадкоємцем першої черги є її мати та дружина померлого спадкодавця ОСОБА_2 , яка відмовилася від спадщини на її користь.

За життя її батько не встиг отримати правовстановлюючий документ на житловий будинок, який ним було збудовано відповідно до вимог діючого законодавства, оскільки розпорядженням Солонянської районної державної адміністрації від 12 травня 1994 року батьку було дозволено будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд на земельній ділянці площею 0,1118 га по вул.Незалежності,34 в селищі Солоне, яку на підставі рішення від 22 жовтня 2004 року Солонянською селищною радою йому було передано у приватну власність за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та на яку 01 січня 2005 року видано державний акт на право приватної власності на землю, а надання земельної ділянки у приватну власність погоджено відповідними висновками відділу містобудування та архітектури Солонянської районної державної адміністрації від 01 грудня 2004 року та Солонянського районного відділу земельних ресурсів від 07 грудня 2004 року.

15 червня 2006 року рішенням Солонянської селищної ради №77 було затверджено акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію зазначеного житлового будинку, проведено його технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт, але до дня смерті батьком не були оформлені правовстановлюючі документи на будинок, внаслідок чого вона не може оформити свої спадкові права на житловий будинок та змушена звернутися з позовом до суду.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила визнати за нею як спадкоємцем першої черги за законом право власності на житловий будинок №34 по вул. Незалежності в селищі Солоне Дніпропетровської області після померлого 28 жовтня 2011 року її батька ОСОБА_2, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом її мати ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини на її користь.

Представник відповідача Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Згідно письмової заяви позов визнали та просили розглядати справу у відсутність їх представника, в звязку з чим суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача (а.с.37).

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що її чоловік хворів, тому на день своєї смерті не встиг своєчасно виготовити правовстановлюючі документи на житловий будинок. Вона як спадкоємець першої черги за законом відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки ОСОБА_1, яка є їх спільною з померлим чоловіком донькою, а інших спадкоємців першої черги за законом на майно померлого чоловіка не має.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2011 року помер батько позивачки ОСОБА_2 (а.с.6-9,29-33), в звязку з чим відкрилась спадщина на належне на праві власності майно у вигляді збудованого житлового будинок №34 по вул.Незалежності в селищі Солоне Дніпропетровської області(а.с.12-23), який розташований на належній померлому на праві власності згідно виданого 01 січня 2005 року державного акту серії ДП №9089316, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за №30 земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0.1118 га(а.с.17).

Судом встановлено, що рішенням сесії Солонянської селищної ради Дніпропетровської області №57 від 16 травня 1994 року ОСОБА_2 було виділено по вул. Незалежності,34 в селищі Солоне земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку та господарських споруд, на якій згідно розпорядження Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №253 від 12 травня 1994 року Про дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських спорудбуло дозволено будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель та відповідно до якого було видано в травні 1994 року будівельний паспорт(а.с.12-13), а вказане свідчить про те, що будівництво житлового будинку ОСОБА_2 здійснювалось на виділеній для цієї мети земельній ділянці та у відповідності з діючим на період виникнення спірних правовідносин законодавством.

В подальшому рішенням сесії Солонянської селищної ради від 22 жовтня 2004 року ОСОБА_2 було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1118 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.14), а передача земельної ділянки у приватну власність була погоджена відповідними висновками відділу містобудування та архітектури Солонянської районної державної адміністрації від 01 грудня 2004 року (а.с.15) та Солонянського районного відділу земельних ресурсів від 07 грудня 2004 року(а.с.16). 01 січня 2005 року на підставі вказаного рішення ОСОБА_2 Солонянською селищною радою Дніпропетровської області було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №9089316, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за №30(а.с.17).

На день смерті спадкодавця ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці ним було закінчено будівництво житлового будинку та господарських споруд по вул.Незалежності,34 в селищі Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, які було прийнято в експлуатацію відповідно до акту державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію житлового будинку від 15 червня 2006 року (а.с.19) та проведена технічна інвентаризація домоволодіння та 15 квітня 2006 року видано технічний паспорт на житловий будинок(а.с.20).

Відповідно до п.1, п.4 рішення виконкому Солонянської селищної ради Дніпропетровської області №7 від 15 червня 2006 року було затверджено акт введення в експлуатацію житлового будинку, літньої кухні, сараю, погребу, розташованих по вул.Незалежності,34 в смт. Солоне, визнано право приватної власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 та зобовязано власників оформити право приватної власності відповідно до чинного законодавства(а.с.18), але правовстановлюючі документи на будинок ним до дня смерті виготовлені та отримані не були, при цьому факт належності житлового будинку померлому також підтверджується довідкою Солонянської селищної ради Дніпропетровської області (а.с.35), згідно якої вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 в зазначеному житловому будинку були зареєстровані та постійно проживали ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 та їх донька ОСОБА_1, що підтверджується також і відповідними записами в домовій книзі для реєстрації громадян в будинку №34 по вул.. Незалежності в смт. Солоне, яка розпочата 15 грудня 2005 року(а.с.21-23).

Позивачка як спадкоємець першої черги за законом на майно померлого спадкодавця у шестимісячний строк звернулася до Солонянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де за її зверненням було відкрито спадкову справу №455/2011 (а.с.26-36), але постановою державного нотаріуса від 01 грудня 2011 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому на день смерті домоволодіння по вул. Незалежності,34 в селищ ОСОБА_4 області в звязку з відсутністю правовстановлюючих документі на жилий будинок на імя померлого ОСОБА_2, виготовлення яких не можливо в звязку зі смертю спадкодавця (а.с.10,36), в звязку з чим позивачка була змушена звернутися з позовом до суду. Спадкоємець першої черги за законом на майно померлого ОСОБА_2 - його дружина та мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 згідно поданої до нотаріальної контори письмової заяви від 23 листопада 2011 року відмовилася від отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя та від прийняття спадщини на користь доньки померлого ОСОБА_1, тобто позивачки у справі (а.с.28), а наявність інших спадкоємців першої черги за законом судом не встановлена.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_2 за життя на праві приватної власності належав розташований на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці розміром 0.1118 га житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Незалежності,34 в селищі Солоне Дніпропетровської області, будівництво якого здійснено ним відповідно до вимог ст.375 ЦК України 2003 року, який був чинним на період прийняття будинку в експлуатацію), в установленому законом порядку та на яке за ним визнано право власності, але на який на день смерті ним не було виготовлено та отримано правовстановлюючих документів, що перешкоджає оформленню позивачкою її спадкових прав через нотаріальну контору та в звязку з чим вона як спадкоємець першої черги за законом позбавлена можливості після смерті спадкодавця отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а за позивачкою як спадкоємцем першої черги за законом необхідно визнати в порядку спадкування право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки відповідно до ст.392 ЦК України позивач може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності на спірне майно.

ОСОБА_3 цього, в звязку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі, які понесені нею при зверненні з позовом до суду у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 328, 346, 374-375, 392, 1217-1222, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1299 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого 28 жовтня 2011 року батька ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Незалежності,34 в селищі Солоне Дніпропетровської області, що розташований на належній померлому на праві приватної власності на підставі виданого 01 січня 2005 року державного акту серії ДП №9089316, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів за №30, земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0.1118 га.

Стягнути з Солонянської селищної ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1801 (тисяча вісімсот одна) гривня 56 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: суддя