Справа № 2-1735/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2011 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді Романенко В.А.

при секретарі Соловей Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Світ ласощів», третя особа: Територіальна державна інспекція праці у Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення вихідної допомоги внаслідок порушення законодавства про працю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Світ ласощів», третя особа: Територіальна державна інспекція праці у Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення вихідної допомоги внаслідок порушення законодавства про працю, посилаючись на те, що вона працювала на TOB «Світ ласо щів»з 19.10.2010 року по 03.11.2010 року укладальником-пакувальником в цеху цу керок з оплатою праці 1700 грн. на місяць. За період моєї роботи відповідач припустився численних порушень норм трудового законодавства відносно неї.

У порушення вимог ст. 106 КЗпП України адміністрацією підприєм ства не нарахована та не виплачена заробітна плата за виконану роботу у на дурочний час.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції по охороні праці № 197 до роботи до пускаються особи, які пройшли стажування. Я стажування не проходила.

Звернення до керівництва про усунення зазначених порушень призвели до того, що я змушена була звільнитися. Адміністрація відмовилась у неї прийняти заяву про звільнення з 02.11.2010 року, не зважаючи на наявність у неї дитини до 14-ти років, мотивуючи це тим, що я зобов'язана відпрацювати 2 тижні перед звільненням. Таким чином, заяву про звільнення з копією свідоцтва про народження дитини, було нею надіслано поштою, та отримано відпові дачем 03.11.2010 року.

Відносно зазначених вище порушень нею була направлена скарга до територіальної державної інспекції праці у Черкаській області. 16.12.2010 року територіальною державною інспекцією праці у Черкаській області закінчена перевірка викладених нею фактів за її заявою та повідомлено про наступне: встановлено, що викладені у скарзі порушення адміністрацією TOB «Світ ласощів»трудового законодавства відносно неї дійсно мали мі сце. Інструкція по охороні праці № 197 для укладальника - пакувальника цеху цукерок викладена російською мовою, що є порушенням вимог ст. 10 Конституції України. Вказані порушення в оплаті праці призвели до не включення цих сум до розрахункових у розрахунковому періоді для виплати у повному обсязі компенсації за невикористану відпустку, чим порушено вимоги ст. 116 КЗпП України. Адміністрацією TOB «Світ ласощів»з наказами про прийняття та звільнення її не ознайомлено, чим порушено вимоги наказу Міністерства статистики України від 05.12.2008 року № 489.

Відповідач, в порушення ч. 1 ст. 38 КЗпП України, звільнив її не 03.11.2010 року, як вона просила, а 19.11.2010 року. До цього часу з наказом про звільнення відповідач її не ознайомив, розрахунку при звільненні у стро ки, передбачені ст. 116 КЗпП України не провів. В порушення ст. 110 КЗпП України, ст.30 Закону України «Про оплату пра ці», відповідач не надав письмового повідомлення про розмір, підстави від рахувань та утримань із заробітної плати, суму, що належить до виплати.

Вважає, що має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, та отримання вихідної допомоги у роз мірі тримісячного середнього заробітку. Добровільно виплатити зазначені суми відповідач відмовляється.

Просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Світ ласо щів»на її користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку 5100 грн. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Світ ласо щів»на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку 3400 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з ТОВ «Світ ласощів»на її користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку 5100 грн. Стягнути з ТОВ «Світ ласощів»на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку 5100,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позовних вимог, в яких вказує, що відповідно до ст. 38 КЗпП України поважною причиною для звільнення в строк, про який просить працівник, є саме догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом. Зазначена причина має бути підтверджена свідоцтвом про народження дитини. Звертає увагу, що не копією свідоцтва, а саме оригінал підтверджує факт наявність у працівника таких дітей. Оскільки документів щоб підтверджували у працівника наявність дітей віком до 14 років не було надано, позивача було звільнено з 19.11.2010 року.

Згідно ст. 116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, то виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. На адресу позивача були направлені листи від 10.11.2010 року за № 252/1 та від 19.11.10 року за № 258 в яких пропонувалось ОСОБА_1 з'явитись на підприємство та отримати заробітну плазу за жовтень та розрахункові кошти. Тому твердження позивача, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є безпідставні, оскільки позивач сама не виконала вимоги ст. 116 КЗпП України та не з'явилась на підприємство для отримання грошових коштів.

При звільненні за власним бажанням у відповідності ч. 1 ст. 38 КЗпП України виплати згідно ст. 44 КЗпП України не передбачено.

Крім того відповідач невірно розрахував середньомісячну заробітну плату та як наслідок невірно визначив ціну позову в розмірі 8500 грн.

Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні справи, покладався на думку суд, пояснивши, що всі порушення зі сторони відповідача ними викладені в акті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, на підставі повного всебічного зясування обставин справи суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Світ ласощів»не підлягають до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до наказу № 293-к від 19.10.2010 року ТОВ «Світ ласощів»ОСОБА_1 призначена на посаду укладальника-пакувальника в цеху цу керок за сумісництвом.

Посилання позивача на те, що вона не була ознайомлена з наказом про прийняття на роботу, спростовується її особистим підписом в журналі для ознайомлення працівників з наказами про прийняття за 2010 рік по ТОВ «Світ ласощів».

Наказом № 331-к від 19.11.2010 року ТОВ «Світ ласощів»звільнено ОСОБА_1, укладальника-пакувальника цеху цукерок, за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), з 19.11.2010 року. Підстава: заява ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

В своїй позовній заяві позивачка стверджує, що її заяву про звільнення адміністрація відмовилась прийняти, оскільки відсутні докази про наявність у неї дитини, тому заяву про звільнення та копією свідоцтва про народження дитини, нею було направлено поштою, та отримано відповідачем 03.11.2010 року.

Суд вважає, що в даному випадку дії адміністрації були неправомірними, оскільки при влаштуванні на роботу, позивачем заповнювалась особиста картка працівника, в якій зазначена дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також надана копія свідоцтва про народження до заяви про звільнення.

Ні в судовому засіданні, ні в позовній заяві позивачка не ставить питання про зміну дати та причини її звільнення.

ОСОБА_1 вказує, що відповідачем не проведено з нею розрахунку до даного часу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як встановлено в судовому засіданні, заяву про перерахунок належних сум при звільненні ОСОБА_1 було направлено відповідачу поштою 04.01.2011 року, що підтверджується квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи. Після отримання даної заяви ОСОБА_1 були перераховані кошти при звільненні.

Також, відповідно до листів ТОВ «Світ ласощів»вих. № 252/1 від 10.11.2010 року, № 258 від 19.11.2010 року ОСОБА_1 неодноразово було повідомлено про необхідність отримання розрахункових коштів.

В матеріалах справи також знаходяться копії квитанцій, які підтверджують факт про наявність розрахункових коштів для одержання ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи той факт, що вина зі сторони відповідача у виплаті належних ОСОБА_1 сум у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України відсутня, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку не підлягають до задоволення.

Статтею 44 КЗпП України передбачено при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Що стосується порушень зі сторони відповідача ТОВ «Світ ласощів», які позивачка вказує в позовній заяві, то дані порушення встановлені та викладені в акті перевірки № 23-01-60/308 від 13.12.2010 року Територіальної державної інспекції праці у Черкаській області.

ОСОБА_1 в своїй заяві про звільнення від 02.11.2010 року, причиною звільнення вказала наявність дитини до 14 років.

Відповідно до наказу № 331-к від 19.11.2010 року ТОВ «Світ ласощів»ОСОБА_1, звільнено за власним бажанням.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач звільнена за власним бажанням, суд вважає, що підстави для стягнення вихідної допомоги відсутні.

Виходячи з вимог диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи виключно в межах позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Статтею 10 ЦПК України, передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 44, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ТОВ «Світ ласощів», третя особа: Територіальна державна інспекція праці у Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення вихідної допомоги внаслідок порушення законодавства про працю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: