РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого-судді
Леньо С.І.

при секретарі
Станько Р.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 комунального підприємства
«Благоустрій»про стягнення
заборгованості по господарських
витратах, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні , -

в с т а н о в
и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
ОСОБА_3 комунального підприємства
«Благоустрій»господарських витрат в
сумі 3966,98 грн. та середнього заробітку
за весь час затримки розрахунку при
звільненні за період з часу звільнення
19.07.2010 року по даний час.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 19.07.2010 року був
звільнений з посади головного інженера
у ОСОБА_3 комунальному підприємстві
«Благоустрій»на підставі ст. 38 КЗпП
України –за власним бажанням. При
розрахунку в день звільнення йому не
виплатили заборгованість із
заробітної плати, а саме компенсацію
понесених витрат підприємства на суму
3966,98 грн. та зарплату і лікарняні на
суму 5843,94 грн. Щодо стягнення
заробітної плати 06.09.2010 року
Личаківським районним судом м. Львова
видано судовий наказ. Проте на час
звернення з позовом вказані кошти не
виплачені, тому просить стягнути
заборгованість по господарських
витратах і суму середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю,
надав аналогічні пояснення зазначеним
у позовній заяві. Також вказав, що на
даний час йому сплачено заборгованість
по господарських витратах на суму 3966,98
грн. та заборгованість по заробітній
платі і лікарняних. Однак, на підставі
ст. 117 КЗпП України у зв’язку із
затримкою розрахунку при звільненні
просить стягнути середній заробіток за
весь час затримки на суму 35 931,44 грн.
згідно його розрахунку.

Представник відповідача ОСОБА_3
комунального підприємства
«Благоустрій»- ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечив проти позову та
пояснив, що мала місце затримка
розрахунку при звільненні позивача,
однак на даний час заборгованість
повністю погашена. Дана обставина
пов’язана з матеріальними труднощами
підприємства. Вважає, що відсутні
підстави для стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, оскільки всі належні
ОСОБА_1 кошти сплачені. Також просив
врахувати, що після звільнення
позивача були проведені неодноразові
перевірки бухгалтерії підприємства та
встановлено, що ОСОБА_1 було нараховано
не всі належні йому кошти, а надалі
встановлено, що заборгованість по
лікарняних була сплачена в більшому
обсязі. При цьому, просив звернути
увагу на те, що на даний час проводиться
процедура по ліквідації підприємства.
Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, покази
свідка, з`ясувавши обставини справи,
дослідивши зібрані докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов’язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред’явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював
на посаді головного інженера ОСОБА_3
комунального підприємства
«Благоустрій», згідно наказу № 61 від
19.07.2010 року позивач звільнений з роботи
з 19.07.2010 року за ст. 38 КЗпП України - за
власним бажанням на підставі його
заяви. (а.с.31). Наказ про звільнення
позивачем не оскаржувався. Відтак,
заборгованість при звільненні
підлягала виплаті в день звільнення –19
липня 2010 року.

Згідно довідки ОСОБА_3 комунального
підприємства «Благоустрій»(а.с.6)
заборгованість на день звільнення
становила : по зарплаті і лікарняних
–5843,94 грн., по господарських витратах
–3966,98 грн. Вказані кошти загалом в силу
ст. 116 КЗпП України відносяться до
розрахункових сум при звільненні.

06 вересня 2010 року Личаківським
районним судом видано судовий наказ
(а.с.2) про стягнення з ОСОБА_3
комунального підприємства
«Благоустрій»на користь ОСОБА_1
заборгованості по заробітній платі в
сумі 5843,94 грн. Дана сума сплачена
позивачу згідно судового наказу від
06.09.2010 року, який набрав законної сили,
відтак з цього часу вказані кошти
стягувалися в порядку виконання
судового рішення. Тому в цій частині
позовних вимог не застосовуються
положення ст. 117 КЗпП України. Крім
цього, позивач звернувшись до суду
02.03.2011 року з позовом про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні вказаної
вище суми, пропустив строк позовної
давності без поважних причин. Відтак, в
цій частині суд відмовляє в позові.

Разом з тим, заборгованість по
господарських витратах в сумі 3966,98 грн.
належить до розрахункових коштів при
звільненні. Дана сума повернута
позивачу 08.04.2011 року (а.с.23). Такі
обставини не оспорюються сторонами.
Також допитана в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_4 –головний бухгалтер
підприємства підтвердила виплату
позивачу на даний час всіх сум
заборгованості, та вказала, що середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні не обчислювався та не
сплачувався ОСОБА_1 Тому суд вважає за
необхідне в порядку ст. 117 КЗпП України
стягнути з відповідача середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку, а саме з 19.07.2010
року (день звільнення) по 08.04.2011 року (по
день фактичної виплати суми по
господарських витратах).

Згідно довідки ОСОБА_3 комунального
підприємства «Благоустрій»(а.с.47)
середньоденна зарплата позивача
становить 130,26 грн., що сторонами
визнається. Кількість робочих днів за
час затримки розрахунку становить 189
днів. Відтак, середній заробіток за
період з 19.07.2010 року по 08.04.2011 року
становить 24 619,14 грн. (189 днів х 130,26 грн. =
24 619,14 грн.).

Поряд з наведеним, сума такої виплати
повинна бути співрозмірною з сумою
заборгованості, тому суд вважає в межах
розумного та справедливого, виходячи
із співмірності, стягнути з ОСОБА_3
комунального підприємства
«Благоустрій»на користь ОСОБА_1 3 900 грн.
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 19.07.2010 року по
08.04.2011 року.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в дохід
держави судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 38, 116, 117 КЗпП України,
суд, -

в и р і ш
и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 комунального
підприємства «Благоустрій»на користь
ОСОБА_1 3 900 грн. (три тисячі дев’ятсот
гривень) за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 19.07.2010 року по
08.04.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3 комунального
підприємства «Благоустрій»в дохід
держави 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст. ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя:

Леньо С.І