Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Судова палата з цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Іжевська Н.Г. Суддя доповідач Бондар М.С.
11 січня 2011 року Справа № 22-138/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С. , судді: Кухар С.В., Гончар О.С.

секретар - Белименко С.В.

при участі: прокурора - адвоката .

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 в особистих інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод та ОСОБА_3, треті особи: Шевченківський районний відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Запорізькій області, орган опіки і піклування Шевченківського районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням та за зустрічними вимогами про відмову у наданні у користування житлове приміщення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до до Відкритого акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" (двалі-Завод) та ОСОБА_3, треті особи: Шевченківський районний відділ УМВС України в Запорізькій області, орган опіки і піклування Шевченківського районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що у 1996 році вона разом з матір'ю - ОСОБА_3 відповідач у справі та батьком посилилися в кімнати 45,46 в гуртожитку по вул.Полякова,19 в м.Запоріжжі. Після смерті батька, починаючи з 2004 року, мати є наймачем зазначеного житлового приміщення. У лютому 2006 року вона скасувала свою реєстрацію за адресою зазначеного гуртожитку, а у травні цього ж року тимчасово знову зареєструвалась. Відповідач відмовляє їй та малолітньому сину у постійній реєстрації за спірною адресою, оскільки вважає її тимчасовим мешканцем. Тому просила позов задовольнити.

Завод заявив зустрічні вимоги у яких фактично поставив питання про позбавлення позивача права користування спірним житловим приміщенням.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2010 року з'явленний первісний позов задоволено, а зустрічний вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати судове рішення і відхилити позов ОСОБА_1, оскільки на його думку, суд не мав правових підстав для визнання за позивачем право користування житловим приміщенням.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення в звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

При задоволенні позову суд послався на ст.64,65 ЖК і визнав, що позивач набув право користування приміщенням, оскільки постійно приживав в ньому з наймачем і вів з наймачем спільне господарство.

Про те цей висновок щодо позивача зроблено з порушенням вимог ст.61 ЦПК.

Із матеріалів вбачається наступне.

Кімнати № 45,46, право користування на які оспорює позивач, знаходяться в гуртожитку "Молодість" по вул.Полякова,19 в м.Запоріжжі і на праві власності належить ВАТ "Запорізький сталепрокатний завод" (а.с.72).

Наймачем спірної кімнати є ОСОБА_3.

Позивач є донькою наймача. До спірної кімнати поселялась разом з батьками у 1987 році (а.с.11).

На цей час позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 і має сина - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16,18).

У лютому 2006 року свою реєстрацію за адресою проживання матері за власним бажанням, а у травні цього ж року отримала тимчасову реєстрацію в гуртожитку за погодженням з адміністрацією Заводу (а.с.16,112).

З приводу спору щодо реєстрації за спірною адресою у 2008 році позивач звертався до суду.

За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2008 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вимог в особистих і інтересах та малолітнього сина в зобовязанні органу реєстрації здійснити реєстрацію позивача за спірною адресою (а.с.29).

При з'ясуванні обставин спору у зазначеному рішенні суд дійшов до висновку проте, що позивач не має жодних законних підстав для проживання в гуртожитку.

Суд апеляційної інстанції це рішення залишив без змін і підтвердив, що ОСОБА_1 є тимчасовим мешканцем гуртожитку (а.с.31).

Преюдиціальність фактів ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом в рішенні у такій справі факти і правовідносини.

З цього випливає, що факти, встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2008 року, яке набрало законної сили, не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ (ст.61 ЦПК).

Беручи до уваги наведене, районний суд не правильно вирішив справу і ухвалив в цій частині необґрунтоване рішення.

Керуючись ст.307,309,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод" задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2010 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявленого позову.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: