АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3091/11 Номер провадження 22-ц/1690/6825/11Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Чічіля В.А.

Суддів: Антонова В.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Ренкевич М.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від ЗО травня 2011 року

по справі за позовом прокурора Карлівського району Полтавської області в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» та його структурного підрозділу ТВБВ № 10016/031 філії Полтавське обласне управління до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 30 травня 2011 року позов прокурора Карлівського району Полтавської області в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» та його структурного підрозділу ТВБВ № 10016/031 філії Полтавське обласне управління до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10016/031 філії Полтавське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України»заборгованість за кредитним договором № 2157 від 07 липня 2007 року в сумі 2474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.

З рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 В своїй апеляційній скарзі просив рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, гцо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до.кредитного договору № 2157 від 02 липня 2007 року ОСОБА_2 одержав у філії -Карлівське відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» споживчий кредит на суму 5000 грн. 00 коп. строком на 36 місяців з виплатою 22 % річних.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору № 2157 від 02 липня 2007 року позичальник зобовязався щомісячно здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 138 грн. 89 коп.

В період з 02 липня 2007 по 23 жовтня 2009 року позичальником виконувалися умови договору в частині своєчасного погашення кредиту, а саме за вказаний період позичальником сплачено 2771 грн. 11 коп. Проте з 23 жовтня 2009 року і на даний час позичальник не виконує умов кредитного договору в частині щомісячного погашення кредиту, в звязку з чим станом на 18 лютого 2011 року залишок заборгованості позичальника по кредиту становить 2474 грн. 74 коп., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту -2068 грн. 15 коп., проценти 17 грн. 45 коп., пеня за прострочені платежі 389 грн. 14 коп.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що в забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2 перед банком, 02 липня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1, а також 02 липня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 2, згідно з умовами яких поручителі прийняли на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням позичальника, які випливають з умов кредитного договору № 2157 від 02.07.2007 року, в разі його невиконання позичальником.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк ., та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає, що місцевим судом вірно встановлено обставини виникнення між сторонами правовідносин, та дана належна оцінка доказам, наданим у справі.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 підлягають стягненню кошти в сумі 25,50 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які не були сплачені апелянтом при зверненні до апеляційного суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 30 травня 2011 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 25,50 грн. - судового збору та 120 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в апеляційному суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно