Справа № 2-49/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2011 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачовій О.О.,

за участю секретаря Нечаєвій К.О.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, правонаступником якої виступає ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач первинно звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь вчинену матеріальну шкоду в розмірі 263900 грн. та моральну в сумі 40000грн.

16.09.2008р. позивач ОСОБА_1 померла.

Ухвалою суду від 14.04.2009р. ОСОБА_2 залучено до участі по цивільній справі за вказаним позовом в якості правонаступника позивача ОСОБА_1

20.01.2010р., 03.03.2010р. ОСОБА_2 уточнено вимоги позову, яким позивач остаточно просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 352300грн. і моральну в розмірі 40000грн.

Ухвалою суду від 02.11.2011р. в частині стягнення моральної шкоди провадження закрито на підставі п.6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Обґрунтовуючи доводи позову ОСОБА_1 зазначила, що в квітні 2007р. в усній формі уклала договір доручення з ОСОБА_3, яким доручила останній продати двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 краю РФ. 27.04.2007р. на виконання договору доручення видала ОСОБА_3 через нотаріуса ХМНО ОСОБА_4 довіреність на продажу квартири. 19.05.2007р. ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності, продала вказану квартиру за договором купівлі-продажу і отримала від покупця гроші в сумі 1300000 рублів РФ. Одночасно з продажем квартири, відповідач, без дозволу ОСОБА_1 вивезла майно із проданої квартири, у звязку з чим остання зверталась до правоохоронних органів. В подальшому ОСОБА_3 не виконала свої зобовязання щодо виконання доручення і не передала кошти, отриманні від продажу квартири позивача. Своїми діями ОСОБА_3 залишила позивача без засобів існування, остання вимушена позичати кошти, а у звязку із похилим віком, станом здоровя, позивач отримала моральні страждання, що оцінює в 40000грн.

Позивач, її представник, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні повністю підтвердили доводи позову. В подальшому ОСОБА_2, його представник, що діє на підставі довіреності також підтримали позов і просять його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, її представник, що діє на підставі довіреності, вимоги позову не визнали у повному обсязі, посилаючись на той факт, що ОСОБА_3 повністю розрахувалась з позивачем, передавши кошти з продажу квартири її знайомим. ОСОБА_2 не може бути правонаступником позивача, оскільки остання склала заповіт на ОСОБА_3 В подальшому відповідач, її представник в судове засідання не зявились, будучи повідомленими судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки або слухання за їх відсутністю не надали.

Суд, вивчивши доводи позивача, ОСОБА_2, його представника, заперечення відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, із довіреності від 27.04.2007р., посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційний № 3376, ОСОБА_1, уповноважила ОСОБА_3 бути її представником в усіх підприємствах, установах, організаціях з будь-яких питань, зокрема, бути представником в компетентних органах з питань оформлення та отримання документів, необхідних для продажу нижчезазначеної квартири та продати за суму і на умовах на її розсуд квартиру АДРЕСА_2 краснодарського краю Російської Федерації (а.с.10-12 ).

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки довірителя.

У відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 19.05.2007р., зареєстрований 18.06.2007р. Управлінням федеральної реєстраційної служби Краснодарського краю за № 23, ОСОБА_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_3, продала ОСОБА_5 за ціною 1300000 рублів квартиру АДРЕСА_1 краю РФ, що належить ОСОБА_1 (а.с.14).

На а.с. 15 міститься копія розписки, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_1 прийняла від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1300000 рублів на підставі договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

Дані факти і вчинені правочині відповідач не спростовує.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_1, діяла на підставі довіреності від ОСОБА_1 і продала належну останній на праві власності квартиру, отримавши від її продажу грошові кошти.

Відповідно до вимог ст. 1006 ЦК України повірений зобовязаний повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, в надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення та негайно передати довірителеві все одержане у звязку з виконанням доручення.

Судом встановлено, що відповідач не розрахувалась з довірителем ОСОБА_1 після продажу належної останньої квартири в м. Темрюк.

Доводи відповідача, що нею у присутності свідків передавалось 50000 доларів США ОСОБА_2 є голослівними та спростовуються дослідженими доказами.

Так, на а.с. 58 міститься копія заяви ОСОБА_6, посвідченої нотаріусом Темрюкського нотаріального округу Краснодарського краю, зареєстрованого в реєстрі № 155 про те, що ОСОБА_6 ОСОБА_3 не знає, ніколи особисто не зустрічались, ніяких грошів не отримувала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 зазначив, що йому стало відомо від ОСОБА_3, що вона повинна була передати гроші від продажу квартири невістці ОСОБА_1, факту передачі грошів особисто не бачив.

Яких-небудь доказів, а саме, пояснення свідків, що були присутні при передачі коштів, розписки про прийняття значної суми, грошовий переказ на адресу довірителя тощо, суду не надано.

Далі, згідно заповіту від 27.04.2007р. ОСОБА_1 заповіла ОСОБА_3 все своє майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_2.

Разом з цим, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що саме вона є спадкоємцем ОСОБА_1, т.я. на час відкриття спадщини майно, що складається із вищевказаної квартири, відчужено 19.05.2007р. Більш того, з боку ОСОБА_3 не надано доказів щодо прийняття спадщини на інше спадкове майно ОСОБА_1, не містять таких відомостей і матеріали справи.

Таким чином, суд надійшов до висновку, що вимоги позову щодо стягнення коштів за продану квартиру в розмірі 1300000 рублів, що за курсом НБУ станом на 12.01.2010р. становить 352300 грн., які не отримала ОСОБА_1, повинні бути задоволені, оскільки такий факт знайшов своє підтвердження наданими доказами.

Посилання відповідача на наявність постанов про відмову в порушенні кримінальних справ за заявами сторін по справі, факти надання своєї квартири для проживання на спростовують висновків суду та також не є доказами тих обставин, на які посилається як на підставу своїх заперечень.

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або берегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Керуючись ст.ст.10,11,27,60,88,209,212-215,218 ЦПК, ст.ст. 1000, 1006, 1212 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, що є правонаступником ОСОБА_1, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, що є правонаступником ОСОБА_1, 352300 (триста пятдесят дві тисячі триста)грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отамання копії цього рішення.

Суддя