АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 20 (І) ОСОБА_1
Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А ЛА

Іменем України

29 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту, але не обліковану електроенергію, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2011 року Відкрите акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (далі ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту, але не обліковану електроенергію, посилаючись на те, що представниками енергопостачальника 20 листопада 2009 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна, 10/115 було проведено знімання показань приладу обліку, внаслідок чого встановлено, що за спожиту електроенергію споживачка розраховувалася за чотиризначними показами, тоді як лічильник є пятизначним.

У звязку з і цим позивачем було здійснено перерахунок вартості та обсягу спожитої електроенергії за період з 02.02.2001 року по 15.02.2010 року й встановлено заборгованість відповідача з її сплати в сумі 4366,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2011 року позов ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» 364,65 грн., а також на користь держави 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та його зміну в частині розміру стягнутої заборгованості з 364,65 грн. до 4366,28 грн., посилаючись на те, що суд необґрунтовано застосував до врегулювання спірних правовідносин ст. 257 ЦК України та не врахував переривання строку позовної давності, оскільки за весь оспорюваний період відповідач здійснювала оплату послуг з електропостачання.

Відповідач ОСОБА_4 заперечує проти доводів апеляційної скарги й просить апеляційну скаргу відхилити й рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2009 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леніна, 10/115 представниками енергопостачальника було проведено знімання показань приладу обліку, внаслідок чого встановлено, що за спожиту електроенергію споживачка ОСОБА_4 розраховувалася за чотиризначними показами, тоді як лічильник є пятизначним, що й спричинило виникнення заборгованості за оплату наданих послуг за період з 02.02.2001 року по 15.02.2010 року в сумі 4366,28 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» й стягуючи на його користь з відповідачки в рахунок погашення заборгованості за спожиту електроенергію грошові кошти в сумі 364,65 грн., суд першої інстанції керувався ст. 257 ЦК України й виходив з того, що заборгованість може бути стягнуто в межах трирічного строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір виник з приводу періоду стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, яка виникла у звязку з плутаниною розрядності показів приладу обліку при розрахунку та сплаті вартості за спожиту електроенергію. Факт наявності заборгованості у звязку з цим відповідач в суді першої інстанції не оспорювала.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_4 09 червня 2011 року, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 02.02.2001 року по 15.02.2010 року в сумі 4366,28 грн. (а.с. 47), яка була нарахована у лютому 2010 року і виникла внаслідок недбалого ставлення енергопостачальника до своїх обовязків в частині дотримання порядку правильності контрольного зняття показів електролічильника та проведення державної його повірки.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_4 просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності й задовольнити вимоги позивача в межах строку позовної давності за період з червня 2008 року по 15.02.2010 року в сумі 364,65 грн. (а.с. 67-69).

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, як передбачено ч.4 даної статті, є підставою для відмови у позові,

Приймаючи до уваги, що позивач з позовом про стягнення заборгованості звернувся 09 червня 2011 року, питання про поновлення строку позовної давності не ставив, тоді як відповідачка наполягала на застосуванні наслідків спливу позовної давності, суд першої інстанції вірно визначив, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, тобто заборгованість повинна бути стягнена з 09 червня 2008 року по 15 лютого 2010 року в сумі 364,65 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, а не в межах строку позовної давності, оскільки мало місце переривання строку необґрунтовані, оскільки положення ч.1 ст. 264 ЦПК України може бути застосовано лише у тому випадку, коли особа вчинила дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Сплата ж відповідачкою вартості спожитої електроенергії за поточний період не може свідчити про визнання нею боргу та відповідно наявності підстав для застосування судом положень вказаної норми права до врегулювання спірних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: