Справа № 2- 107/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року смт. Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т АН О В И В :

14 квітня 2011 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 у звязку з неналежним виконанням зобовязань за договором позики.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 31 липня 2009 року позивач запозичив відповідачу для власних потреб 20 000 гривень, про що була складена боргова розписка /ас. 3/, за якою встановлена розстрочка і визначений порядок повернення боргу, а саме розпочати повернення боргу з 31 серпня 2009 року у розмірі 1000 гривень щомісячним платежем, Дана угода відповідачем ніколи не оспорювалась та в порядку, передбаченому ЦК України недійсною ніколи не визнавалася. Відповідач ОСОБА_4 допустив неналежне виконання взятих на себе зобовязань і станом на 28 лютого 2011 року виникла заборгованість у сумі 19 000 гривень. В досудовому порядку спір не врегульовано, а тому просив позов задовольнити і вирішити питання щодо судових витрат.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути на його користь 20000 гривень за договором позики /ас.19/. Відповідач у судове засідання прибув і предявлений позов визнав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Приймаючи до уваги зазначене вище, суд дійшов висновку, що правовідносини між сторонами виникли у звязку з укладенням договору позики, врегульовані нормами ЦК України, договором укладеним між сторонами.

Відповідно до ч. 2ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Матеріалами справи встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідач був ознайомлений з умовами договору позики у формі розписки, умов договору не виконав, а тому суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, погоджується з його розрахунками і позовні вимоги задовольняє у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58 - 60, 79,81, 88, 174, 209, 212, 214 215, 217, 218, 294 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити .

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 20 000 /двадцять тисяч/ гривень за договором позики, а також 200 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а усього 20 320/ двадцять тисяч триста двадцять / гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Косар

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 травня 2011 року о 16 год. 00 хв.