Справа № 2-151/2011
Провадження № 2-151/2011
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"27" січня 2011 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

при секретарі Балакіній С.В.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

позивач та її представник в судовому засіданні уточнили свої позовні вимоги та просять суд скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №524393 від 21.12.2005 р., зобов'язати Управління Держкомзему в Кагарлицькому районі внести до державного земельного кадастру відомості про недійсність та скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №524393 від 21.12.2005р., посилаючись на те, що 25.11.1999 р. померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №028100 від 21.08.1996 р. належала земельна частка (пай) члена КСГП «Червоний маяк» розміром 3,57 умовних кадастрових гектарів.

Отже, після смерті ОСОБА_3 залишилась вищезазначена земельна частка (пай).

Заповіт на все своє майно та вказану земельну частку (пай) ОСОБА_3 складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось двоє спадкоємців першої черги, а саме: дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_4. Інших дітей у ОСОБА_3 не було, батьки та чоловік на момент її смерті вже померли.

Позивач та ОСОБА_4 відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. (який діяв на час відкриття спадщини) прийняли спадщину померлої ОСОБА_3

Однак, ОСОБА_4 не повідомив державного нотаріуса, що позивач також прийняла спадщину, у зв'язку з чим отримав свідоцтво про право на спадщину за законом №2192 від 05.04.2008р. ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на 1/2 частину земельної частки (паю).

Рішенням Кагарлицького районного суду від 12.01.2009 р. позов позивача було задоволено, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №2192 від 05.04.2008р. видане ОСОБА_5, встановлено факт прийняття спадщини Позивачем та визнано за Позивачем права власності на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі КСГП «Червоний маяк» розміром 3,57 умовних кадастрових гектарів, що належав померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №028100 від 21.08.1996 р.

З метою оформлення права власності на земельну частку (пай), а саме виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, Позивач звернулась до Управління земельних ресурсів у Кагарлицькому районі.

Однак, в Управлінні Держкомзему у Кагарлицькому районі Позивачу повідомили, що Відповідачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2192 від 05.04.2008 р. та сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №028100 від 21.08.1996 р. було вже виготовлено державний акт на земельну частку (пай).

У зв'язку з чим, Позивачу повідомили, що державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Кагарлицького районного суду від 12.01.2009 р., яким за Позивачем було визнано право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), не може бути виготовлений без визнання судом частково недійним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_5

Для визнання державного акту недійсним Позивач звернулась до Кагарлицького районного суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №524393 від 21.12.2005 р. виданого ОСОБА_5

Рішенням Кагарлицького районного суду від 13.01.2010 р. позов Позивача було задоволено, визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №524393 від 21.12.2005 р. в частині права власності на 1/2 частину земельної ділянки.

З рішенням Кагарлицького районного суду від 13.01.2010 р. Позивач знову звернулась до Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі з метою виготовлення державного акту на її 1/2 частину земельної ділянки. В Управлінні Держкомзему у Кагарлицькому районі Позивачу повідомили, що необхідно скасувати державну реєстрацію державного акту, який рішення суду був визнаний недійсним. При цьому, зазначили, що відомості про визнання недійсним державного акту та скасування його державної реєстрації здійснює ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Після чого, Позивач звернулась до Кагарлицького районного відділу Київської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» де Позивачу повідомили, що вони не можуть внести записи про визнання недійсними державного акту ЯБ №524393 від 21.12.2005 р., оскільки згідно рішення Кагарлицького районного суду від 13.01.2010 р. їх не зобов'язували цього зробити та реєстрація державного акту не скасована.

Позивач вважає, що така відмова є незаконною та безпідставною.

Згідно ч. 1 ст. 204 Земельного кодексу України державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно п. 1 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №135 від 23.05.2003 р. «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах".

Виходячи з вищезазначених положень Земельного кодексу України та наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №135 від 23.05.2003 р. обов'язок щодо ведення державного земельного кадастру, в тому числі і внесення в нього записів покладено на державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах".

Отже, оскільки земельна ділянка, на яку виданий державний акт знаходяться на території Кагарлицького району, внесення записів до державного земельного кадастру.

Представник відповідача в засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що в матеріалах є розписка про отримання судової повістки, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що представник відповідача в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача та її представника, які не заперечують проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.11.1999 р. померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №028100 від 21.08.1996 р. належала земельна частка (пай) члена КСГП «Червоний маяк» розміром 3,57 умовних кадастрових гектарів.

Отже, після смерті ОСОБА_3 залишилась вищезазначена земельна частка (пай).

Заповіт на все своє майно та вказану земельну частку (пай) ОСОБА_3 складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось двоє спадкоємців першої черги, а саме: дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_4. Інших дітей у ОСОБА_3 не було, батьки та чоловік на момент її смерті вже померли.

Позивач та ОСОБА_4 відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. (який діяв на час відкриття спадщини) прийняли спадщину померлої ОСОБА_3

Однак, ОСОБА_4 не повідомив державного нотаріуса, що позивач також прийняла спадщину, у зв'язку з чим отримав свідоцтво про право на спадщину за законом №2192 від 05.04.2008р. ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на 1/2 частину земельної частки (паю).

Рішенням Кагарлицького районного суду від 12.01.2009 р. позов позивача було задоволено, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №2192 від 05.04.2008р. видане ОСОБА_5, встановлено факт прийняття спадщини Позивачем та визнано за Позивачем права власності на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі КСГП «Червоний маяк» розміром 3,57 умовних кадастрових гектарів, що належав померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №028100 від 21.08.1996 р.

З метою оформлення права власності на земельну частку (пай), а саме виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, Позивач звернулась до Управління земельних ресурсів у Кагарлицькому районі.

Однак, в Управлінні Держкомзему у Кагарлицькому районі Позивачу повідомили, що Відповідачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2192 від 05.04.2008 р. та сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КВ №028100 від 21.08.1996 р. було вже виготовлено державний акт на земельну частку (пай).

У зв'язку з чим, Позивачу повідомили, що державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Кагарлицького районного суду від 12.01.2009 р., яким за Позивачем було визнано право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), не може бути виготовлений без визнання судом частково недійним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_5

Для визнання державного акту недійсним Позивач звернулась до Кагарлицького районного суду з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №524393 від 21.12.2005 р. виданого ОСОБА_5

Рішенням Кагарлицького районного суду від 13.01.2010 р. позов Позивача було задоволено, визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №524393 від 21.12.2005 р. в частині права власності на 1/2 частину земельної ділянки.

З рішенням Кагарлицького районного суду від 13.01.2010 р. Позивач знову звернулась до Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі з метою виготовлення державного акту на її 1/2 частину земельної ділянки. В Управлінні Держкомзему у Кагарлицькому районі Позивачу повідомили, що необхідно скасувати державну реєстрацію державного акту, який рішення суду був визнаний недійсним.

При цьому, зазначили, що відомості про визнання недійсним державного акту та скасування його державної реєстрації здійснює ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Після чого, Позивач звернулась до Кагарлицького районного відділу Київської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» де Позивачу повідомили, що вони не можуть внести записи про визнання недійсними державного акту ЯБ №524393 від 21.12.2005 р., оскільки згідно рішення Кагарлицького районного суду від 13.01.2010 р. їх не зобов'язували цього зробити та реєстрація державного акту не скасована.

Позивач вважає, що така відмова є незаконною та безпідставною.

Згідно ч. 1 ст. 204 Земельного кодексу України державний земельний кадастр ведеться уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Отже, оскільки земельна ділянка, на яку виданий державний акт знаходяться на території Кагарлицького району, внесення записів до державного земельного кадастру.

У зв'язку набранням чинності з 1 січня 2011 року постанови Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. N 1021 Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (далі - Постанова) - функція щодо ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів в письмовому вигляді передано територіальним органам Держкомзему, а тому суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача необхідно задовольнити та скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 524393 від 21.12.2005 року і зобовязати управління Держкомзему в Кагарлицькому районі Київської області внести до державного земельного кадастру відомості про недійсність та скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 524393 від 21.12.2005 року.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.. ст. 78, 81, 88, 116, 118, 125, 126, 152 Земельного кодексу України, ст. 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Держкомзему у Кагарлицькому районі про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку та зобовязання вчинити дії задовольнити повністю.

Скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 524393 від 21.12.2005 року.

Зобовязати управління Держкомзему в Кагарлицькому районі Київської області внести до державного земельного кадастру відомості про недійсність та скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 524393 від 21.12.2005 року.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

ССуддя:ОСОБА_6