АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2322/11 Справа № 22ц-9775/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Куць О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2011року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4, про захист прав споживача, скасування виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за заявою відповідача, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2009року ОСОБА_3 звернувся з позовом, який уточнив у вересні 2009року, лютому 2010року, до Закритого акціонерного товариства ОСОБА_5 «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4, про захист прав споживача, скасування виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за заявою відповідача(а.с.3-5,54-56,82-84).

Позивач зазначав, що 09 квітня 2008року між ЗАТ ОСОБА_5 «Приватбанк» та ним, ОСОБА_3, укладено кредитний договір №DN10GA00000186, за умовами якого банк надав йому кредит в сумі 44 000,00 доларів США на ремонт та будівництво будинку, а також 9 428,64доларів США на сплату страхових платежів у порядку, передбаченому п.2.1.3 договору.

У забезпечення виконання кредитних зобовязань відповідач прийняв нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві спільної власності йому, ОСОБА_3, та дружині ОСОБА_4, про що укладено договір іпотеки, посвідчений 09.04.2008року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований у реєстрі за №5528.

10 червня 2009року на підставі заяви відповідача приватний нотаріус вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3693, на загальну суму 51 046,90доларів США, що еквівалентно 388 472,01грн., та запропоновано звернути стягнення на зазначене нерухоме майно. За рахунок коштів, отриманих від реалізації останнього пропонується задовольнити вимоги ЗАТ ОСОБА_5 «Приватбанк».

Листами від 24.04.2009року відповідач запропонував погасити борг за кредитним договором з вказаними сумами щодо простроченої заборгованості, але розрарахунок заборгованості в листах не навів.

Посилаючись на те, що у відповідача не було правових підстав для звернення до приватного нотаріуса з заявою про вчиненя виконавчого напису, сума загальних вимог у виконавчому написі не є безспірною, не враховано, що 9 428,64доларів США на сплату страхових платежів фактично не отримував, нотаріусом допущені порушення Закону України «Про нотаріат», позивач просив скасувати виконавчий напис від 10 червня 2009року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 і зареєстрований в реєстрі за №3693 та відмовити відповідачу у задоволенні вимог на загальну суму 51 046,90доларів США.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2011року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із справи вбачається, що 09 квітня 2008року між ЗАТ ОСОБА_5 «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №DN10GA00000186 за умовами п.8.1 якого банк зобов'язався надати останньому кредит в сумі 44 000,00 доларів США на ремонт та будівництво будинку, а також 9 428,64доларів США на сплату страхових платежів у порядку, передбаченому п.2.1.3, 2.2.7 договору. Погашення заборгованості за договором передбачено в строки відповідно до графіка погашення кредиту(а.с.6-11).

В рахунок забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором №DN10GA00000186 від 09 квітня 2008року між ЗАТ ОСОБА_5 «Приватбанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, як майновим поручителем, укладено договір іпотеки від 09.04.2008року, за умовами якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали банку у заставу(в іпотеку) квартиру АДРЕСА_1, що належить на їм праві спільної власності(а.с.12-19,106-109).

Згідно розрахунку відповідача заборгованість у ОСОБА_3 за кредитним договором №DN10GA00000186 від 09 квітня 2008року станом на 24.04.2009року склалась на загальну суму 50 172,25дол.США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 386326,33грн., про що зазначено в листах відповідача від 24.04.2009року, направлених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з приводу дострокового погашення кредиту і заборгованості з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зазначеної вимоги(а.с.31-32,135-136).

У звязку з невиконанням вказаної вимоги, ЗАТ ОСОБА_5 «Приватбанк» звернулося з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису по договору іпотеки від 09.04.2008року щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 До заяви додані відповідні документи та розрахунок заборгованості, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження(а.с.93-119).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачено п.п.282, 283,284,286,287,288 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004року №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004року за №283/8882.

10 червня 2009року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на належну боржнику квартиру АДРЕСА_1 за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ЗАТ ОСОБА_5 «Приватбанк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 10.06.2009року на загальну суму в розмірі 51 046,90дол.США, що за курсом НБУ станом на 10.06.2009року становить 388 472,01грн.(а.с.103).

Перевіряючи доводи та заперечення сторін щодо вчиненого виконавчого напису, суд встановив, що останній вчинено нотаріусом з дотриманням вимог ст.88,89 Закону України «Про нотаріат», якими передбачено умови вчинення виконавчих написів та зміст виконавчого напису, а також «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у тому числі п.287, 288, якими передбачено зміст, форма та порядок вчинення виконавчого напису.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчий напис вчинено без отримання відповідних документів та що нотаріус не пересвідчився в безспірності суми, напис вчинено в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та без проведення відповідної експертизи щодо розрахунку заборгованості, не можуть бути взяті до уваги, оскільки останні не спростовують висновки суду про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Доказів про те, що розмір заборгованості за кредитним договором №DN10GA00000186 від 09 квітня 2008року станом на 10.06.2009року не відповідає фактичному розміру заборгованості позивачем не надано, в той час як згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює вказані правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -