Справа №2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2011 р.
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу

у складі: головуючого судді
-
Тарасенко О.В.

при секретарі -
Карнаух В.В.

за участю: позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі №5 в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області
цивільну справу за позов ОСОБА_1 до
державного нотаріуса Шостої
Криворізької нотаріальної контори
Чорнобай Зінаїди Леонідівни про
визнання незаконною відмову нотаріуса
у видачі свідоцтва про право на
спадщину та зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 року ОСОБА_1
звернулася до суду с позовом до
державного нотаріуса Шостої
Криворізької нотаріальної контори
Чорнобай З. Л. про визнання незаконною
відмову нотаріуса у видачі свідоцтва
про право на спадщину та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказала,
що ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На час смерті вона була
зареєстрована та проживала за адресою:
АДРЕСА_1. Саме ця квартира є основним
об'єктом, що входить до складу спадщини.
Протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини нею до Шостої криворізької
державної нотаріальної контори була
подана заява про видачу свідоцтва про
право на спадщину за заповітом. До
нотаріальної контори був поданий
заповіт, що складений тіткою за життя
та посвідчений 30 грудня 2004 року
секретарем виконавчого комітету
Жовтянської сільської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області Шуляк О.А., а
також заповіт, складений тіткою ж, але
раніше - 23 вересня 1994 року, посвідчений
старшим державним нотаріусом Шостої
криворізької державної нотаріальної
контори Бикановою І.М. Як першим, так і
другим заповітом ОСОБА_3 зробила
розпорядження, згідно якого: все майно,
де б воно не було, та з чого б воно не
складалось, усі майнові права та
обов'язки, які належать їй на час
посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов'язки, які
належатимуть їй на день смерті
заповідала ОСОБА_1

Спадкову справу, розпочатою за
її заявою, веде державний нотаріус
Шостої криворізької державної
нотаріальної контори Чорнобай З. Л.

11 лютого 2011 року нотаріус
Чорнобай З.Л. повідомила, що не може
видати свідоцтво про право на спадщину
та видала письмовий лист з вихідним №
274/02-14, в якому зазначила, що «заповіт,
посвідчений виконкомом сільської ради,
не відповідає вимогам діючого
законодавства», та вказує на те, що мені
з цього приводу «слід звернутися до
суду». У листі нотаріус роз'яснює, що
секретарем виконкому сільської ради
при посвідченні заповіту були допущені
порушення «Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських Рад
народних депутатів України», які
полягають в тому, що не зазначена
причина, через яку нотаріальна дія
проводилась поза приміщенням
виконавчого комітету, та з якої причини
заповіт не підписаний власноручно
заповідачем. Крім того, нотаріус
Чорнобай З.Л., посилаючись на ст.1254
Цивільного кодексу України, зазначає,
що заповітом від 30 грудня 2004 року
скасований заповіт від 23 вересня 1994
року. Вважає відмову нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину
помилковою, а дії такими, що суперечать
вимогам Закону України «Про нотаріат».
Бездіяльність нотаріуса створює
перепони у користуванні спадковим
майном.

Частиною 2 статті 1254 Цивільного
кодексу України дійсно передбачено
наступне: «Заповіт, який було складено
пізніше, скасовує попередній заповіт
повністю або у тій частині, в якій він
йому суперечить». Але, з урахуванням
того, що заповіт, складений ОСОБА_3 30
грудня 2004 році за своїм змістом не
суперечить заповіту від 23 вересня 1994
році, а навпаки - повністю його дублює,
він не скасовує попередній. Повторний
заповіт з аналогічним змістом
спадкодавця склала, через те, що
загубила перший заповіт і вважала, що
його неможливо відновити.

Частиною 3 статті 47 Закону України
«Про нотаріат»визначено, що «Для
вчинення нотаріальних дій не
приймаються документи, які не
відповідають вимогам законодавства..,».
Таким чином, нотаріус Чорнобай З.Л.
могла не приймати для вчинення
нотаріальної дії заповіт від 30 грудня
2004 року, який оформлений з недоліками,
але на підставі заповіту від 23 вересня
1994 року повинна була вчинити
нотаріальну дію і видати їй свідоцтво
про право на спадщину, що врегульовано
ст.ст.66-69 Закону України „Про нотаріат".

З наведених норм чинного
законодавства України та фактичних
обставин справи випливає наступне:
ОСОБА_3 бажала зробити розпорядження
стосовно всього свого майна на випадок
своєї смерті, що можна зробити тільки
шляхом складення заповіту у письмовій
формі. Реалізуючі своє бажання, вона
двічі склала заповіт, залишивши все
своє майно одній і тій самій особі. Воля
померлої повинна бути виконана і може
бути виконана нотаріусом в рамках
діючого законодавства України.

В судовому засіданні позивач
свої вимоги підтримала у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася , звернулася до суду з позовом
про розгляд справи у її відсутність, в
своїх письмових запереченнях
зазначила, що 11.02.2011 року за вих. № 274/02-14
гр. ОСОБА_1 письмово було повідомлено
про неможливість видати їй свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкала в АДРЕСА_1, на
квартиру за цією ж адресою, грошові
внески у відділенні Ощадбанку та суму
недоотриманої в зв'язку зі смертю
пенсії, зі слідуючих причин: 23.09.1994 року
за р.№ 3-2128 6-ю Криворізькою державною
нотаріальною конторою від імені ОСОБА_3
посвідчено заповіт, яким вона все
належне їй майно, де б воно не було б та
з чого б воно не складалося б,
заповідала ОСОБА_1

30.12.2004 року за р.№ 656 від її імені також
на все належне їй майно, де б воно не
було б та з чого б воно не складалося б,
на ім'я ОСОБА_1 посвідчено заповіт
секретарем виконкому Жовтянської
сільської ради П'ятихатського району
Дніпропетровської області. Заповіт,
посвідчений виконкомом сільської ради,
не відповідає вимогам діючого
законодавства: заповіт складається у
письмовій формі, на прохання особи може
бути записаний нотаріусом чи
уповноваженою на це посадовою,
службовою особою відповідного органу
місцевого самоврядування власноручно
або за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів (ст. 1247,1248,1251
Цивільного кодексу України). У цьому
разі заповіт має бути в голос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо особа не може особисто
підписати заповіт в зв'язку з хворобою
чи фізичною вадою за її дорученням у її
присутності заповіт підписує інша
особа. Нотаріус або посадова особа
посвідчує заповіт із зазначенням
причин, з яких заповіт не може бути
підписаний заповідачем (ч.4 ст.207 ЦК
України).

При вчиненні нотаріальної дії поза
приміщенням нотаріальної контори чи
виконкому сільради в посвідчувальному
написі зазначається місце вчинення
нотаріальної дії та причини, з яких
така дія вчинялася поза приміщенням
нотконтори чи виконкому сільради ( п.8
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів України).

В заповіті, посвідченому секретарем
виконкому сільради, який виготовлено
за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів, про що зазначається
в тексті заповіту, дата складання
заповіту та його посвідчення дописана
від руки і не застережена належним
чином, ким прочитано текст заповіту
вголос, з якої причини заповіт не
підписаний власноручно заповідачем, з
якої причини заповіт посвідчено поза
приміщенням виконкому сільради не
зазначено.

Нотаріус при видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом шляхом
витребування відповідних доказів
перевіряє: факт смерті спадкодавця,
наявність заповіту, час і місце
відкриття спадщини, склад спадкового
майна, на яке видається свідоцтво,
перевіряє коло осіб, які мають право на
обов'язкову долю в спадщині. Перевірка
наявності заповіту здійснюється за
допомогою Спадкового реєстру - п.214
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.
У Спадковому реєстрі знайдено
інформацію про посвідчення від імені
ОСОБА_3, 1927 р.н., трьох заповітів: 30.07.1993
року р. 2-3574, 23.09.1994 року р.№ 3-2128,
посвідчених Шостою Криворізькою
державною нотаріальною конторою, та
30.12.2004 року за р.№ 565 заповіт
посвідчений Жовтянською сільською
радою П'ятихатського району
Дніпропетровської області. Відповідно
до вимог ст.1254 Цивільного кодексу
України кожний новий заповіт скасовує
попередній і не відновлює заповіту,
який заповідач склав перед ним, тобто,
посвідченим виконкомом сільської ради
заповітом було скасовано заповіт від
23.09.1994 року за р.№ 3-2128, посвідчений
нотаріальною конторою. Нотаріус не
приймає для вчинення нотаріальної дії
документи, якщо вони не відповідають
вимогам, встановленим у ст.47 Закону
України «Про нотаріат», а саме не
відповідають вимогам законодавства -
ст.49 Закону України « Про нотаріат».
Керуючись викладеним вище, ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, а тому
вважаю, що вимога позивачки визнання
відмови незаконною є безпідставною і
задоволенню не підлягає. Вважає, що в
даному випадку ОСОБА_1 доцільніше було
б звернутися до суду про визнання
заповіту, посвідченого в сільській
раді дійсним, і визнання за нею права
власності на спадкове майно згідно
заповіту в порядку спадкування.

Вислухавши позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3.(а.с.24).

Листом № 274/02-14 від 11.02.2011 року позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину (а.с.28).

23.09.1994 року, старшим державним
нотаріусом Шостої криворізької
державної нотаріальної контори
Бикановою І.М. було посвідчено заповіт
ОСОБА_3, згідно якого: все майно, де б
воно не було, та з чого б воно не
складалось, усі майнові права та
обов'язки, які належать їй на час
посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов'язки, які
належатимуть їй на день смерті
заповідала ОСОБА_1 (а.с.27).

30.12.2004 року секретарем
виконавчого комітету Жовтянської
сільської ради П'ятихатського району
Дніпропетровської області Шуляк О.А.,
було посвідчено заповіт ОСОБА_3, згідно
якого вона також : все майно, де б воно
не було, та з чого б воно не складалось,
усі майнові права та обов'язки, які
належать їй на час посвідчення
заповіту, а також ті майнові права та
обов'язки, які належатимуть їй на день
смерті заповідала ОСОБА_1 (а.с.25-26).

Відповідно до ст.. ст.. 1247,1248,1251 ЦК
України заповіт складається у
письмовій формі, на прохання особи може
бути записаний нотаріусом чи
уповноваженою на це посадовою,
службовою особою відповідного органу
місцевого самоврядування власноручно
або за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів. У цьому разі заповіт
має бути в голос прочитаний
заповідачем і підписаний ним. Якщо
особа не може особисто підписати
заповіт в зв'язку з хворобою чи
фізичною вадою за її дорученням у її
присутності заповіт підписує інша
особа.

Згідно до ч.4 ст.207 ЦПК України, нотаріус
або посадова особа посвідчує заповіт
із зазначенням причин, з яких заповіт
не може бути підписаний заповідачем.

Пунктом 8 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських Рад
народних депутатів України,
передбачено, що при вчиненні
нотаріальної дії поза приміщенням
нотаріальної контори чи виконкому
сільради в посвідчувальному написі
зазначається місце вчинення
нотаріальної дії та причини, з яких
така дія вчинялася поза приміщенням
нотконтори чи виконкому сільради.

В заповіті від 30.12.2004 року, посвідченому
секретарем виконкому сільради, який
виготовлено за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів,
про що зазначається в тексті заповіту,
дата складання заповіту та його
посвідчення дописана від руки і не
застережена належним чином, ким
прочитано текст заповіту вголос, з якої
причини заповіт не підписаний
власноручно заповідачем, з якої
причини заповіт посвідчено поза
приміщенням виконкому сільради не
зазначено.

Частиною 3 статті 47 Закону України «Про
нотаріат»визначено, що «Для вчинення
нотаріальних дій не приймаються
документи, які не відповідають вимогам
законодавства», таким чином відповідач
не повинна була приймати для вчинення
нотаріальної дії заповіт від 30 грудня
2004 року, який оформлений з недоліками.

Крім того ч.1 ст. 1257 ЦК України,
встановлено, що заповіт складений
особою, яка не мала на це права, а також
заповіт, складений з порушенням вимог
щодо його форми та посвідчення, є
нікчемним, і у відповідності до ч.2 ст. 215
ЦК України заповіт від 30.12.2004 року від
імені ОСОБА_3 , є недійсним, а тому суд
вважає, що відповідач повинна була
вчинити нотаріальну дію і видати
ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину
за заповітом ОСОБА_3 від 23.09.1994 року.

На підставі ст.. ст.. 215,1247, 1248, 1251,1257 ЦК
України, ст.ст.47, 49, 66-69 Закону України
„Про нотаріат", п. 8 «Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України»,
керуючись ст.ст. 10,11,57-60,79,81,88,209,212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до державного нотаріуса
Шостої Криворізької нотаріальної
контори Чорнобай Зінаїди Леонідівни
про визнання незаконною відмову
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину та зобов'язання вчинити
певні дії -задовольнити у повному
обсязі.

Визнати незаконною відмову державного
нотаріуса Шостої Криворізької
нотаріальної контори Чорнобай Зінаїди
Леонідівни у видачі ОСОБА_1 свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
ОСОБА_3 від 23.09.1994 року.

Зобов'язати державного нотаріуса
Шостої Криворізької нотаріальної
контори Чорнобай Зінаїду Леонідівну
видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_3,
посвідченому старшим державним
нотаріусом Шостої Криворізької
нотаріальної контори 23.09.1994 року за №
3-2128.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м. Кривого
Рогу. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: