справа № 2-80/11
Гірницький районний суд
м. Макіївки Донецької області у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Макіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про захист честі, гідності та
Позивач звернувся до Гірницького
районного суду м. Макіївки до
відповідача із позовом про захист
честі, гідності та ділової репутації.
У судовому засіданні представник
позивача за довіреністю - ОСОБА_5,
уточнив позовні вимоги та показав суду,
що позивач на теперішній час працює
директором шахти «Холодна Балка» та
одночасно є депутатом Макіївської
міської ради шостого скликання від
«Партії Регіонів». Раніше, на
зазначеному вище підприємстві
працював син відповідача, який приймав
участь в ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС. На підставі рішення суду,
адміністрація шахти 16 травня 2001 року
надала довідку сину відповідача про
середній заробіток за увесь час
знаходження в зоні відчуження для
нарахування та виплати відповідних
сум. Починаючи з 2001 року відповідач, яка
представляє інтереси свого сина,
зверталась до судів різних ланок про
перерахунок та стягнення з ДП
«Макіїввугілля» ВП «Холодна Балка» не
донарахованих сум по заробітній платні
та пенсії, що належали її сину. Проте,
незважаючи на рішення Гірницького
районного суду від 16 травня 2001 року та
судів вищих ланок, ОСОБА_4 почала
складати скарги, звернення та заяви, в
яких зневажливо, в грубій формі почала
ображати позивача, уражаючи його честь,
гідність та ділову репутацію. Так,
відповідач 25 грудня 2009 року склала від
свого імені заяву на ім'я міністра
вугільної промисловості Полтавца В.І.,
в якій зневажливо охарактеризувала
позивача як безталанного керівника
підприємства, до того ж підкресливши і
його національність. Також, відповідач
звернулась до Адміністрації
Президента України із скаргою, в якій
образливо визначила позивача «дурнем».
Таким, чином позивач, вважає, що
вказаними образливими зверненнями
відповідача, на які він вимушений був
робити відповіді, постраждала його
честь, гідність та ділова репутація,
оскільки необґрунтовано та незаконно
завдала моральної шкоди йому,
розповсюджуючи в адміністративні
заклади недостовірну та образливу
інформацію в грубій формі. Він особа із
вищою освітою, маюча многорічний
досвід роботи на посаді директора
підприємства, авторитет та повагу
керівництва державного підприємства
«Макіїввугілля», колег по роботі,
знайомих та друзів, являючись діючим
депутатом Міської ради від Партії
Регіонів повинен був реагувати на
вказані образливі звернення
відповідача чисельними відповідями. За
таких обставин представник позивача
прохав зобов'язати ОСОБА_4 спростувати
необґрунтовану та образливу
інформацію в грубій формі, яка була
розповсюджена в заявах та листах, тим
же засобом, яким вона була
розповсюджена та стягнути на користь
позивача одну гривню в рахунок
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати.
Відповідач, у судовому засіданні,
заявлений до неї позов не визнала та
показала суду, що відповідно до ст. 40
Конституції України усі мають право
направляти письмові звернення в органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, посадовим та службовим
особам цих органів. Вона зверталась в
ці інстанції за захистом особисто її та
її сина конституційних прав. До того ж,
позивач є депутатом Макіївської
міської ради від політичної партії,
тобто представником територіальної
громади, який займається публічною
діяльністю. В статтях 3, 4, 6 Декларації
про свободу політичних дебатів в
засобах масової інформації
зазначається, що оскільки політичні
діячі вирішили звернутися до довіри
суспільства та погодились піддатися
публічним політичним обговоренням, то
вони підлягають ретельному
суспільному контролю та потенційній
різкій суспільній критиці. Відповідно
до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про
інформацію» оціночними судженнями, за
виключенням образи та поклепу, є
висловлювання, які не містять
фактичних даних, в ому числі критика,
оцінка дій, а також висловлювання, які
не можуть бути розтлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з урахуванням
характеру використання мовних засобів,
у тому числі гіпербол, алегорій, сатири.
Таким чином, відповідач вважала
заявлений до неї позов необґрунтований
та такий, що не підлягає задоволенню.
Суд, вислухавши пояснення позивача
та відповідача, дослідивши письмові
докази встановив такі факти та
відповідні ним відносини.
Відповідно до статті 3 Конституції
України людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканість і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.
Стаття 28 Конституції України
закріплює право кожної людини на
повагу до його гідності.
Ч. 4 ст. 32 Конституції України
передбачає кожному гарантований
судовий захист права спростувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучання будь - якої інформації, а
також право на відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
завданої збиранням, зберіганням,
використанням та поширенням такої
недостовірної інформації.
Статтею 16 ЦК України передбачені
способи захисту цивільних прав та
- визнання права;
- визнання правочину недійсним;
- припинення дії, яка порушує
- відновлення становища, яке
існувало до порушення;
- примусове виконання обов'язку в
- зміна правовідношення;
- припинення правовідношення;
- відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;
- відшкодування моральної
- визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
Відповідно до ст. 275 ЦК України
фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 ЦК України.
Ст. 277 ЦК України визначає, що
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї недостовірної
інформації, має право на спростування
цієї інформації. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка поширила інформацію.
Спростування недостовірної
інформації здійснюється у такій же
спосіб, у який вона була поширена.
Законом, а саме в ст. 277 ЦК України
встановлено, що негативна інформація,
поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного.
Тобто, таким чином законодавець
встановив презумпцію, відповідно до
якої доказування того, що
розповсюджена інформація є
достовірною, покладається на особу, які
її розповсюдила, у даному випадку на
Судом встановлено, що дійсно
відповідач двічі зверталась до
міністра вугільної промисловості
Полтавца В.І. із відповідними заявами
(а.с. 7-9) та із скаргою в Адміністрацію
Президента України (а.с. 10)
Ст. 40 Конституції України гарантує,
що усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Але, на думку суду, вказані
звернення повинні мати виключно
коректну, необразливу форму, що зокрема
закріплено в ст. 47-1 Закону України «Про
Так, в скарзі складеної в
Адміністрацію Президента України
відповідач застосувала наступний
вислів: «Директор шахты ОСОБА_3 я
неоднократно обращалась как депутату и
как директору…Кто взял такого дур..ка
как директор шахты «Холодная Балка» в
вашу партию депутатом»
В судовому засіданні по суті цієї
скарги та застосування зазначеного
вище образливого висловлювання ОСОБА_4
показала суду, що застосування вислову
«дур..к» відносно ОСОБА_3 вона мала на
увазі, що останній в силу свого
розумового розвитку не розуміє законів
та підзаконних актів, і відповідно не
може надати їй документи, які їй
необхідні та не може вирішити спірне
питання, яке стосується її сина.
Тобто, таким чином відповідач саме
не заперечувала, що вона фактично
застосувала образливий вислів у скарзі
для того щоб підкреслити
некомпетентність позивача у певних
Оскільки відповідач застосувала
образливе російське слово, то
тлумачний словник російської мови
інституту російської мови ім. В.В.
Віноградова Російської академії наук
С.І.Ожегова та Н.Ю.Швєдової 4 - го
видання, доповненого, видавництва 1999
року, розтлумачує вислів «Дур..к» як
глупу людину. (арк. 182)
Відповідно до сучасної версії
тлумачного словнику російської мови
В.І. Даля, видавництва ЕКСМО 2010 року, -
вислів «Дур..к» розтлумачується як
«глупый человек, тупица, тупой,
непонятливый, безрассудный, малоумный,
безумный, юродивый. Шут, промышляющий
дурью, шутовством» (арк. 225)
Судом було встановлено, що позивач
наказом від 28 листопада 1996 року
призначений директором шахти «Холодна
Балка». На теперішній час позивач є
депутатом Макіївської міської ради VI
скликання 2010 - 2015 років, що підтверджує
посвідчення НОМЕР_1. Указом Президента
України від 26 серпня 2004 року № 1002
ОСОБА_3 присвоєне почесне звання
«Заслужений шахтар України», що
об'єктивно підтверджує копія
посвідчення НОМЕР_2.
Таким чином, не думку суду,
сукупність рис публічної особи, до якої
і відноситься позивач, передбачає
певне коректне ставлення до останнього
будь - кого, тому характеристика з боку
ОСОБА_4 викладена у скарзі в
Адміністрацію Президента України
позивача як глупої, мало розумної, не
тямущої людини завдало моральної шкоди
його честі, гідності та діловій
репутації, оскільки на думку суду така
образлива характеристика позивача
викликала у позивача почуття обіди,
обурення та неспокою, тому за таких
підстав останньому було завдано
Проте суд вважає, що вказаний позов
підлягає частковому задоволенню,
оскільки позивач зазначав, що фактично
відповідач образила його і в заявах
складених на ім'я міністра вугільної
промисловості. Але аналіз зазначених
заяв не дає суду підстав вважати, що
тезиси викладені у вказаних заявах
містять образи по відношенню до
З огляду на вищенаведене суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з мотивів наведених вище.
На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 6, 10, 15, 214, 215, 218 ЦПК
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист
честі, гідності та ділової репутації, -
задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_4 спростувати
інформацію відносно ОСОБА_3, викладену
у скарзі та адресовану в Адміністрацію
Президента України способом, у який
вона була поширена, тобто складанням
Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 в рахунок відшкодування
моральної шкоди одну гривню та судові
витрати у вигляді сплаченого
державного мита у розмірі 17 гривень та
ІТЗ у розмірі 75 гривень.
В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя