Справа № 2-1989/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.09.2011 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Шестакової З.С.

при секретарі Пометій Є.Т.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини.

Її дошлюбне прізвище ОСОБА_2 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1). Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Крім неї у батьків є ще донька, та її сестра ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_5.

Її батькові ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами №6 по вул. Чапаєва в с. Лошкарівка Нікопольського району на підставі свідоцтва про право власності від 18.07.1987 року, а також земельна ділянка площею 0,45 га для обслуговування вказаного житлового будинку на підставі державного акту про право приватної власності на землю від 08.02.1998 року. Також йому належала земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, грошові внески, що знаходяться на збереженні у ВАТ „Державний Ощадний банк України.

18.01.2010 року батько помер. За життя він розпорядився своїм майном, уклавши заповіт на її імя, посвідчений 30.06.2004 року секретарем Лошкарівської сільської ради, ОСОБА_6 Згідно вказаного документу батько заповідав їй належний йому житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування. Згідно того ж заповіту, він заповідав її сестрі усе майно, з чого б воно не складалося.

На даний час між нею та сестрою немає спору щодо розподілу спадкового майна. Сестра не заперечує, щоб вона прийняла спадщину на житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування, а вона не заперечує, щоб сестра оформила спадок на усе інше майно після смерті батька.

В той же час позивач посилається на те, що вона не встигла своєчасно звернутись до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини в звязку з його величезною завантаженістю. Крім того смерть, батька дуже тяжко відобразилась на стані здоровя її матері, яка захворіла, а вона повинна була доглядати її.

Враховуючи те, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин позивача просить суд задовольнити позов та надати чотирьох місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала.

Відповідачі в судове засідання не зявились від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, 18.01.2010 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

За життя ОСОБА_4 розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 30.06.2004 року секретарем Лошкарівської сільської ради, ОСОБА_6 Згідно вказаного заповіту ОСОБА_4 заповідав позивачу належний йому житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування. Згідно того ж заповіту, ОСОБА_4 заповідав ОСОБА_3 (відповідачу по справі) усе майно, з чого б воно не складалося.

На даний час між позивачем та ОСОБА_3 немає спору щодо розподілу спадкового майна. ОСОБА_3 не заперечує, щоб позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину на житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування, а ОСОБА_1 не заперечує, щоб ОСОБА_3 оформила спадок на усе інше майно після смерті батька.

Їх мати ОСОБА_2 має право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4, але не бажає вступати у права спадкування, не заперечує проти того, щоб усе майно після смерті ОСОБА_4 отримали її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Маючи намір прийняти спадщину, ОСОБА_1М, звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 в звязку з пропуском нею встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Після смерті батька ОСОБА_4 позивач була вимушена доглядати свою матір оскільки в неї погіршився стан здоровя, а тому в неї не було достатньо часу для звернення до нотаріусу для прийняття спадщини.

Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позивач дійсно є спадкоємцем спірного спадкового майна за заповітом, причина пропуску встановленого законом строку для прийняття ним спадщини є поважною, а тому її позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 10,11,14,15,212,213-215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер 18 січня 2010 року, тривалістю у 4 (чотири) місяця.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_7