Справа 2-243-2011 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ Н Е М У К Р А І Н И

28 липня 2011 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

при секретарі Калініченко М.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати недійсним договір позики між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений 19 листопада 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 3756. У обґрунтування позову позивачі вказали, що 08 листопада 2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, було укладено попередній договір купівлі-продажу. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач зобов'язався передати у власність позивачів наступне майно: 1/2 земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, яка належить відповідачу, згідно Державного акту на право власності ОСОБА_4 Д ЯА №159773 вії 26.04.07 р., (ділянка № 38), що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка, в районі будівлі 225; земельну ділянку, загальною площею 0.1000 га, яка належить відповідачу, згідно Державного акту на право власності ОСОБА_4 Д ЯЕ №156448 від 13.02.07 р. (ділянка №39), що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Широка, в районі будівлі 225; об'єкта незавершеного будівництва у вигляді трьохповерхового будинку загальною площею 510 м2, який розташований на території вищевказаних земельних ділянок. Вартість продажу вищевказаних об'єктів майна була встановлена у доларовому еквіваленті та складає на теперішній час згідно з курсом НБУ- 6160 000,00 грн. Вказаний договір не було нотаріально посвідчено та зареєстровано в органах державної реєстрації, так як на час укладання попереднього договору обєкт незавершеного будівництва v вигляді трьохповерхового будинку загальною площею 510м2 не був відповідачем добудований, прийнятий державною комісією до експлуатації, зареєстрований в КП ДМБТІ. Умовами попереднього договору, укладеного сторонами від 08.11.08 р. було передбачено, що з метою дотримання вимог Закону щодо форми договору, відповідач зобов'язується у строк до 01.01.2009 р. укласти з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відповідні нотаріально посвідчені угоди по відчуженню на їх користь майна, визначеного у попередньому договорі купівлі-продажу, а саме земельних ділянок, загальною площею 0,15 га, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, по вул. Широка, в районі будівлі 225 та об'єкту незавершенного будівництва у вигляді трьохповерхового будинку загальною площею 510 м2, який розташований на території вищевказаних земельних ділянок. До вказаного моменту відповідач повинен був підготувати і мати у власному розпорядженні усі документи, які необхідні для нотаріального оформлення таких договорів. На виконання умов попереднього договору купівлі-продажу позивачами за термін з 08.11.08 р. по 20.11.08 р. сплачено відповідачу три авансових платежі на сумму 643 676,00 дол. США. Платежі відбувалися у гривні, але фіксувалися у дол. США. В свою чергу відповідач прийняв вказані кошти, про що свідчить власноруч виконаний ним в договорі тексту розписок. Остаточна сплата згідно попередньої домовленості склала 900 000 грн. Тому 19.11.08 р. у один день та у одного й того ж приватного нотаріуса були укладені наступні договори: Договір купівлі-продажу земельної ділянки (реєстр.№3789). При цьому відчуження було виконано відповідачем за ціною 244 200грн. Заборгованість згідно договору 204 000грн.; Договір дарування земельної ділянки (реєстр. №3793). Договір позики (реєстр.№3796) на суму 696 000 грн. Зазначений договір позики було посвідчено 19 листопада 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 3756. Відповідно до договору позивачі, нібито отримали від ОСОБА_5 гроші у сумі 696000 грн., яку зобов'язалися повернути до 27 грудня 2008 року. Але за зазначеним договором вони не отримали гроші. Відповідач бажаючи скрити свої доходи і не сплатити належні податки, умовив позивачів не зазначати всю вартість земельної ділянки в договорі купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Широка, в районі, будинку 225 (ділянка № 39), а укласти договір позики. З цих підстав позивачі не отримали зазначені в договорі позики кошти. У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не виконав зобовязань згідно з договором купівлі-продажу від 08.11.08 р., позивачі бажають розірвати цей договір і повернути сторони в першочергове становище, після отримання сплачених позивачами коштів за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.11.2008 року та договору купівлі-продажу від 08.11.2008 року.

В судовому засіданні позивачі уточнили правові підстави позовних вимогвизнання договору недійсним, посилалися на ст.ст. 234, 1046 ЦК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений 19 листопада 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 3756 на підставі ст.. 234 ЦК України. Посилалася на доводи, викладені раніше в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, пояснила, що між позивачами та відповідачем було укладено договір позики від 19.11.2008 року, але за зазначеним договором позивачі гроші не отримали, а відповідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. У звязку з чим, просила визнати договір позики недійсним, посилалася на докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, пояснила, що договір позики було укладено між позивачами та відповідачем добровільно, позивачі одержали від відповідача гроші в сумі 696 000 грн., які не повернули до теперішнього часу.

Третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, раніше надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. (а.с. 40). Але на попередньому засіданні давав пояснення по справі, що всі правові наслідки сторонам розяснювалися, перед підписанням даного договору він звертався до сторін з питанням, чи передані грошові кошти взяті у борг, сторони підтвердили факт передачі грошових коштів по договору, пілся чого договір було підписано сторонами та засвідчено ним.

Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 необхідно відмовити по наступним підставам.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено попередній договір купівлі-продажу, за яким сторони домовились про купівлю-продаж майнового комплексу, що складається з земельних ділянок №38 та №39, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Широка в районі будинку №255 та незакінченого будівництвом триповерхового будинку площею 510 кв.м., який знаходиться на вказаних земельних ділянках, за суму 800 000 дол.США. На виконання вказаного договору від 08.11.2008 року покупцями ОСОБА_1, ОСОБА_4 було передано продавцю ОСОБА_5 авансовий платіж у розмірі 100 000 дол.США, що складало на той час 580 000 грн. за курсом НБУ, другий авансовий платіж 10.11.2008 року у розмірі 50 000дол.США, та 20.11.2008 року третій авансовий платіж у розмірі 493 676 дол.США, а всього станом на 20.11.2008 року ОСОБА_5 було отримано 643 676 дол.США, про що останнім були виконані власноручно написані розписки, в яких він зазначив, що вказані гроші отримав за продаж незакінченого будівництвом будинку та земельну ділянку.(а.с.11-12). 19 листопада 2008 року між позивачами та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1, ОСОБА_4 одержали гроші в сумі 696 000 грн., яку зобовязалися повернути до 27 грудня 2008 року (а.с.7).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Як встановлено у судовому засіданні матеріалів справи, згідно попереднього договору укладеного між сторонами по справі (а.с. 11), майно яке продавалося є: земельна ділянка 0,15 га, яка складається з 2-х державних актів на земельну ділянку та незакінченого будівництва у 3-и етажі. Дана земельна ділянка була передана відповідачам за двома договорами: договор купівлі-продажу та договор дарування. За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.11.2008 року (а.с. 8), згідно якого залишок суми за покупку земельної ділянки становить 204 200 грн.

Тому посилання позивачів на той факт, що грошові кошти за договором позики вони не отримували, а сума 696 000 грн. є остаточною сумою боргу за купівлю-продаж земельних ділянок, зазначених у попередньому договорі, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки позивачами не надано належних доказів. Позивачі у судовому засіданні не довели того факту, що вони не отримували грошові кошти у сумі 696 000 грн. в борг. Крім того, дана обставина спростовується наявною сумою заборгованості у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 19.11.2008 року (а.с. 8)., а також поясненнями у судовому засіданні приватного нотаріуса, який зазначив, що перед підписанням даного договору він звертався до сторін з питанням, чи передані грошові кошти взяті у борг, сторони підтвердили факт передачі грошових коштів по договору, пілся чого договір було підписано сторонами та засвідчено ним (а.с.7).

Що стосується посилань позивачів, що доказом неотримання ними коштів за договором позики є також свідчення свідка ОСОБА_7С, то вони є необгрунтованими та безпідставними, оскільки пояснення свідка у якості доказа суд не бере до уваги, тому що даний свідок при укладенні договору позики не була присутня, та не знає ніяких обставини, що стосується договору позики.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 234, 1046 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Самсонова