Справа № 2-566/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2011 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

судді Пісоцького О.М.;

з участю: секретаря Сіваченко Ю.І.;

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з жилого будинку, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину жилого будинку з господарськими та надвірними спорудами,

У С Т А Н О В И В:

02 червня 2011 р. ОСОБА_1 предявив до ОСОБА_3 позов про виселення з жилого будинку № 1 по вулиці І.Франко в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області.

01 липня 2011 р. ОСОБА_3 предявлено зустрічний позов до ОСОБА_1, в якому вона вимагає визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку № 1 по вулиці І.Франко в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та заявили, що позивач не визнає зустрічний позов. При цьому вони пояснили, що позивач з 1972 р. проживав однією сімєю з відповідачем, в 1973 р. у них народилась спільна дитина син ОСОБА_4. Пізніше вони з відповідачем зареєстрували шлюб, а згідно рішення суду в 2011 р. їх шлюб було розірвано. Також рішенням суду було розділено їх майно. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю, позивачу належить жилий будинок № 1 по вулиці І.Франко в смт. Костянтинівка Арбузинського району. Позивач наполягає, що цей будинок йому перейшов у власність як спадщина, що залишилась після смерті бабусі. Також позивач пояснив, що протягом тривалого часу відповідач та їх спільний син створюють йому нестерпні умови проживання в будинку, пиячать, бють його. Наполягаючи на тому, що після розірвання шлюбу відповідач перестала бути членом його сімї, не має ніяких прав на вказаний жилий будинок, позивач вимагає виселити ОСОБА_3 з жилого будинку та відмовити в задоволенні поданого нею зустрічного позову. Також позивач просив врахувати, що відповідач має інший жилий будинок, який отримала в спадщину.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що позов предявлений ОСОБА_1 не визнає, предявлений нею зустрічний позов підтримує. Також відповідач пояснила, що проживала однією сімєю з ОСОБА_1 з 1972 р., в 1973 р. у них народилась спільна дитина син ОСОБА_4 В період проживання однією сімєю у позивача померла бабуся, в похованні якої вони приймали спільну участь. Після бабусі залишилась хатинка, яку позивач оформив на себе через сільську раду. Цю хатинку в подальшому вони спільно добудовували. Наполягаючи на тому, що у позивача немає документів, що підтверджують отримання ним будинку в спадщину, відповідач вважає жилий будинок № 1 по вулиці І.Франко в смт. Костянтинівка Арбузинського району таким, що придбаний в період спільного проживання однією сімєю. Тому просить визнати за нею право на ? частину цього будинку та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд вважає встановленим, що в період з 1972 р. по 1997 рік позивач і відповідач проживали однією сімєю, що визнано ними в судовому засіданні. В 1997 р. вони зареєстрували шлюб, що підтверджується записами в їх паспортах ( аркуш 5 ), рішенням Арбузинського районного суду від 02 лютого 2011 р. шлюб розірвано ( аркуш 9 ). З копії свідоцтва № 634 від 16 серпня 1979 р. видно, що на підставі рішення Костянтинівської селищної ради № 28 від 16 серпня 1979 р. позивач ОСОБА_1 став власником жилого будинку № 1 по вулиці І.Франко в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області. Дійсна вартість цього будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями станом на 2002 рік згідно акту вартості на аркуші 7 складає 38440 грн.

Відповідно встановленим обставинам, суд вважає що між сторонами наявні правовідносини, врегульовані ст. 74 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що майно, набуте за час спільного проживання чоловіка та жінки, які не перебували в шлюбі між собою, але проживали однією сімєю, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Тому, оскільки судом встановлено, що право власності на жилий будинок ОСОБА_1 було отримано в період проживання однією сімєю з відповідачем ОСОБА_3, суд вважає спірний жилий будинок обєктом їх спільної сумісної власності.

Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Встановлені судом обставини та правовідносини дають суду підстави для висновку про необхідність відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про виселення, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 має право власності на жилий будинок, а виселення власника з жилого будинку діючим законодавством не передбачено. При цьому посилання позивача на те, що жилий будинок він отримав в спадщину спростовуються свідоцтвом про право власності № 634 від 16 серпня 1979 р. з якого видно, що він отримав будинок у власність на підставі рішення Костянтинівської селищної ради № 28 від 16 серпня 1979 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 59, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину жилого будинку № 1 по вулиці І.Франко в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області з надвірними спорудами та господарськими будівлями.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 505 ( пятсот пять ) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат по оплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Пісоцький