справа № 2-1123/11
№ провадження 2/1808/11
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Похвалітої С.М.,

при секретарі Луценко Л.Л.,

за участю:

- Позивача ОСОБА_1,

- представника позивача ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3,

- третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4,

- представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним.

Позивач прохає суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 19 по 4-му провулку Артема в м.Дніпродзержинську укладений між нею та ОСОБА_6, малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений 11 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі № 1638.

В обґрунтуванні своїх вимог посилався на те, що їй на праві приватної власності належав житловий будинок № 19 по провулку 4-й Артема в м.Дніпродзержинську. 11 серпня 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір дарування зазначеного будинку. ОСОБА_6 її онук обіцяв довічно доглядати, забезпечувати продуктами харчування, здійснювати обовязкові платежі за будинок і землю, займатися домашнім господарством і тільки з цих умов погодилась укласти договір про відчуження йому житлового будинку. Вважала, що між ними укладено договір довічного утримання, але помилялась щодо правових наслідків укладання договору. З таких обставин вона вимушена була заявити відповідачу свої вимоги відносно того, що її сторони було допущена помилку, відносно істотних умов вчиненого правочину та його наслідків. Між нею та відповідачем 11 вересня 2009 року було укладено угоду відносно розірвання договору дарування житлового будинку № 19 по 4-му провулку ОСОБА_8. 11 вересня 2009 року між нею та ОСОБА_6 та його малолітніми дітьми ОСОБА_7, 17.02.2001 року, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено договір дарування житлового будинку № 19 по провулку 4-й Артема в м.Дніпродзержинську. При нотаріальному посвідчені договору дарування інтереси обох малолітніх дітей представляла мати дітей ОСОБА_4. Відповідач та його родина обіцяли її довічно доглядати її, а тому вона погодилась підписати договір, текст якого вона не читала, вважаючи, що в договорі передбачені права та обовязки сторін, про які вони домовились з відповідачем. Проте виявилось, що договір має інший зміст і не передбачає ніяких зобовязань утримувати її, позбавляє права власності на будинок. Після оформлення договору дарування житлового будинку відповідач та члени його сімї повністю змінили ставлення до нього повністю ігнорована була домовленість, було створено незносні умови її проживання в будинку, створені незручності в його користуванні, постійно порушувався її спокій на що вона вимушена була покинути житло в будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, прохала суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 19 по 4-му провулку Артема в м.Дніпродзержинську укладений між нею та ОСОБА_6, малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений 11 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі № 1638.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, прохала суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 19 по 4-му провулку Артема в м.Дніпродзержинську укладений між нею та ОСОБА_6, малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений 11 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі № 1638.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 вимоги позивача не визнала, вважає, що відсутні підстави для визнання договору дарування житлового будинку № 19 по 4-му провулку Артема в м.Дніпродзержинську, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений 11 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_9, недійсним. Прохала суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_4 в судовому засіданні також вважала, що відсутні підстави для задоволення позову, прохала суд відмовити позивачу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної ради м.Дніпродзержинська ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає, що договір дарування оформлений належним чином, без будь-яких порушень, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач була власником домоволодіння № 19 по провулку 4-й Артема в м.Дніпродзержинську, що підтверджується договором дарування від 23 березня 2000 року та рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 червня 2009 року (а.с.9-10, 12-16).

11 серпня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений договір дарування будинку, згідно якого позивач ОСОБА_1, перебуваючи при ясній памяті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлена з приписами чинного законодавства, що регулюють укладений правочин, подарувала ОСОБА_6 будинок № 19 по провулку 4-й Артема в м.Дніпродзержинську, а останній прийняв його у дар. Зазначений договір 11 серпня 2009 року був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі № 1329 (а.с.17).

Згідно до угоди від 11 вересня 2009 року договір дарування від 11 серпня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвали вищезазначений договір дарування.

Після чого, 11 вересня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6, діючий від свого імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, інтереси яких також представляє мати дітей ОСОБА_4, був укладений договір дарування будинку, згідно якого позивач ОСОБА_1, перебуваючи при ясній памяті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлена з приписами чинного законодавства, що регулюють укладений правочин, подарувала ОСОБА_6 ? частину будинку з будівлями, ОСОБА_7 ? частину будинку з будівлями, ОСОБА_8 ? частину будинку з будівлями, № 19 по провулку 4-й Артема в м.Дніпродзержинську, а останні прийняли його у дар. Зазначений договір 11 серпня 2009 року був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі № 1638 (а.с.19).

Крім цього, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 є чоловіком третьої особи ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 23 липня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.20).

Малолітні діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.21, 22).

Посилання позивача на те, що вона помилилась щодо природи договору дарування, прав та обовязків сторін, які мають істотне значення, є безпідставними з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до вимог ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною третьою ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Будь-яких доказів того, що позивач помилилась щодо природи договору дарування, прав та обовязків сторін, які мають істотне значення, при укладання договору дарування житлового будинку № 19 по провулку 4-му ОСОБА_8 в м.Дніпродзержинську від 11 вересня 2009 року, та в чому вони полягають, суду остання не надала.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України та ст. ст. 229, 717 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Похваліта С. М.