І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №2-69/2011
Провадження № 2/1303/69/2011
Буський районний суд Львівської
в складі: головуючого судді
з участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду місті Буськ
цивільну справу за позовом ТзОВ
«Кадет» до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4, про відшкодування майнової
шкоди в порядку регресу, завданої
дорожно-транспортною пригодою , -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженої
відповідальністю «Кадет» звернулось в
суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4, про відшкодування майнової
шкоди, завданої дорожно-транспортною
пригодою в порядку регресу. Позов
мотивує тим, що 17 травня 2007 року вироком
Чутівського районного суду
Полтавської області ОСОБА_3 визнаний
винним у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тому
позивач, власник автомобіля, несе
відповідальність перед потерпілим по
кримінальній справі, та сплатив на
користь потерпілих шкоду та судові
витрати. У відповідно до ст..1191 ЦК
України ТзОВ «кадет» має право
зворотної вимоги до винної особи,
оскільки особа, яка відшкодувала шкоду
завданою іншою особою має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
В процесі розгляду справи позивачем
неодноразово збільшувались позовні
вимоги. Остання заява про збільшення
позовних вимог була подана позивачем
27.01.2011 року з сплатою квитанцій про
сплату судового збору, у відповідності
до збільшеної суми відшкодування
шкоди. Просить позивач стягнути
матеріальну шкоду в сумі 134648 гривень 01
копійка, судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 1346 гривень 47
копійок, ІТЗ розгляду справи в сумі 120
гривень 00 копійок. В заяві про
збільшення позовних вимог зазначає, що
виконавче провадження закрите,
повністю проведено розрахунок з
потерпілими. Просить повністю
Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов в
частині стягнення матеріальної шкоди
визнав, однак суду зазначив, ТзОВ
«Кадет» не провело повного розрахунку
з ним при звільненні, не сплатило кошти
Третя особа ОСОБА_4 позов про стягнення
матеріальної шкоди з її чоловіка
ОСОБА_3 не заперечила, однак піддає
сумніву платіжні документи з банку,
оскільки не на всіх квитанція про
сплату відшкодування є відтиск штампу
банку. Крім цього, настоює на тому, що з
її чоловіком не було проведено повного
розрахунку при звільненні.
Адвокат відповідача, суду зазначила, що
позивачем не представлено повністю
всіх документів, коли відповідач
перебував у трудових відносинах з
позивачем, а саме не представлено
повної відомості про проведених
розрахунках при звільненні
відповідача. Оскільки при вирішення
питання стягнення необхідно суду
враховувати несплачені суми позивачем,
а саме відрядження та сплата
розрахункових сум при звільненні. Крім
цього позов слід задоволити тільки в
сумі відшкодування шкоди за вироком,
без врахування суми виконавчого збору,
а саме 119240 гривень 91 копійка.
Вислухавши всіх учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.
Вироком Чутівського районного суду
Полтавської області від 17 травня 2007
року ОСОБА_3 визнаний винним у вчинення
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України і призначено йому покарання у
вигляді п»яти років позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком два
роки. Змінено запобіжний захід на
тримання під вартою в залі суду.
Стягнуто з ТзОВ «Кадет» на користь:
ОСОБА_6 93120,91 гривня у відшкодування
матеріальної шкоди та 30000 гривень у
відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_7
181 гривню 29 копійок у відшкодування
матеріальної шкоди та 500 гривень у
відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_8
149,95 копійок у відшкодування
матеріальної шкоди та 500 гривень
моральної шкоди; ОСОБА_9 11,84 гривень
матеріальної коди та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_10 500 гривень у
відшкодування моральної шкоди. Вирок
суду вступив в законну силу. ОСОБА_3
частково відбув покарання, достроково
був звільнений з місць позбавлення
волі.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов»язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок суду, з
питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Вироком суду встановлено, що 13 серпня
2005 року близько 17 години 30 хвилин
ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«Сканія-112», д.н. 00304 ТА, що належить ТзОВ
«Кадет», рухався по автодорозі
Київ-Харків» в напрямку м.Києва.
Проїзджаючи 373 км вказаної автодороги,
знаходячись в стані алкогольного
сп»яніння, не впевнився в безпеці
маневру при виконанні обгону
автомобіля ГАЗ-2410, д.н. НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_7, рухаючись в
попутному напрямку, виїхав на смугу
зустрічного руху і допустив зіткнення
із зустрічним автомобілем
«Мерседес-Бенц-С180», д.н. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_6

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах
з позивачем ТзОВ «Кадет» в день
дорожно-транспортної пригоди. Даний
факт підтверджується копією трудової
книжки, яка додана до матеріалів
справи. В трудовій книжці міститься
запис, що ОСОБА_3 прийнятий водієм ТзОВ
«Кадет» 01.12.2003 року, а звільнений 03.08.2007
року з посади водія згідно п. 7 ст. 36 КЗпП
України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року № 6 (з наступними змінами і
доповненнями) ч. 2, 3 п. 4 під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки в силу
права власності, повного
господарського відання, оперативного
управління або з інших підстав
(договору оренди, довіреності тощо). Не
вважається володільцем джерела
підвищеної небезпеки і не несе
відповідальності за шкоду перед
потерпілим особа, яка управляє
джерелом підвищеної небезпеки в силу
трудових відносин з володільцем цього
джерела (шофер та інші).

Однак, згідно діючого цивільного
законодавства, а саме ч. 1 ст. 1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

На підставі наявних доказів у справі
суд приходить до висновку, що ТзОВ
«Кадет» звернулось підставно з позовом
до суду.

Позивач представив суду оригінали
квитанцій про сплату відшкодування
шкоди потерпілим, копії яких були
долучені до матеріалів справи.

Крім цього, в розпорядження суду був
представлений лист начальника ВДВС
Кам»янка-Бузького РУЮ, копія якого
долучена до матеріалів справи про
стягнення з ТзОВ «Кадет» на користь
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 в
примусовому порядку борг на суму 138648
гривень 01 копійка.

З загальної суми позивачем було
відраховано 4000 гривень, які було
сплачено ОСОБА_3 добровільно.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача ОСОБА_3 про те, що суду
необхідно встановити суму не
виплачених коштів при звільненні та
коштів на відрядження, оскільки
предметом розгляду є відшкодування
шкоди в порядку регресу, а не трудові
правовідносини.

Крім цього, заперечення відповідача
про те, що позивачем була врахована
сума виконавчого збору, а не сума
зазначена вироком суду, також не
приймаються до уваги судом, оскільки,
згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року № 6 (з наступними змінами і
доповненнями) п. 8 з винної особи за
регресною вимогою стягується сума
майнових витрат, понесених на
виконання зобов»язання по
відшкодуванню шкоди.

Порушення строків позовної давності
судом не встановлено, оскільки
регресна вимога може бути прд»явлена
протягом трьох років з дня виконання
зобов»язання про відшкодування шкоди.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні
дорожно-транспортної пригоди, ОСОБА_3
працював водієм в ТзОВ «Кадет»,
власником джерела підвищеної
небезпеки відшкодовано повністю шкоду,
завдану її працівником
ОСОБА_5потерпілим, відтак в порядку
регресу з відповідача слід стягнути
заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
сторона, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відтак, слід стягнути з відповідача
судові витрати: судовий збір в сумі 1346
гривень 47 копійок,
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 гривень 00
копійок.

Керуючись 10,11, 60, 61, 208, 209, 215, 218 ЦПК
України, ст.. 1191 ЦК України, Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з
наступними змінами і доповненнями)
суд,-

В И Р І Ш И В :

позов задоволено повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3
матеріальну шкоду в сумі 134648 гривень 01
копійка в користь ТзОВ «Кадет».

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 в
користь ТзОВ «Кадет» судові витрати:
судовий збір в сумі 1346 гривень 47
копійок, інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
шляхом подачі через Буський районний
суд Львівської області апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Г. О. Шендрікова