АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-8039/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 29 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Каратаєвої Л.О.

Суддів Михайловської С.Ю., Чубукова О.П.

При секретарі Ляпченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволені частково (а.с.153-155).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 11616,45 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а також 400 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 124,67 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановив, що 18 березня 2007 р. внаслідок ДТП, що виникло з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-21099, було пошкоджено автомобіль ВАЗ-2106, що належить ОСОБА_4 та яким під час зіткнення керував ОСОБА_3, чим спричинено матеріальну шкоду. Внаслідок ДТП позивачам було спричинено також моральну шкоду.

Відносно ОСОБА_2 був складений адмінпротокол, але постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2007 р. провадження по справі закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова є чинною.

Згідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 682-08 від 20 червня 2008 р. з технічної точки зору в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою знаходиться невиконання водієм автомобіля ВАЗ - 21099 ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, а дії водія ОСОБА_3 не суперечили Правилам дорожнього руху.

Матеріальна шкода через пошкодження автомобіля складає 11616 грн. 45 коп., що підтверджується висновком спеціаліста автотоварознавця № 164/07 від 31 березня 2007 р. Також, відповідно до даного висновку, вартість матеріального збитку дорівнюється ринкової вартості транспортного засобу, так як його відновлення економічно не доцільне (а.с.46-65).

Що стосується моральної шкоди спричиненої позивачам, через те, що ОСОБА_3 було травмовано та пошкоджено автомобіль ОСОБА_4, який до того ж знаходився в автомобілі під час аварії, суд першої інстанції врахував, що обидва були вимушені змінити свій звиклий склад життя та докладати додаткових зусиль для його забезпечення, оскільки ОСОБА_3 проходив лікування, страждав через фізичний біль, а ОСОБА_4 втратив автомобіля зазнав психічних потрясінь під час аварії. Враховуючи, характер та ступень моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 грн., на користь ОСОБА_3 - 4000 грн.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК вина відповідача в спричиненні матеріальної та моральної шкоди є доведеною. В зв'язку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення ст.ст. 1167 та 1187 ЦК, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; матеріальна шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом.

Одночасно, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в рахунок пошкодженого автомобіля, не вирішив питання щодо передачі відповідачу цього автомобіля. Відповідно до ч.3 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних спорів за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 р. № 6, позивач зобов'язаний передати відповідачу замінені деталі або пошкоджений автомобіль.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає доповненню, а саме - непридатний до експлуатації автомобіль ВАЗ-2106 д/з М 62-59 ДП підлягає вилученню із власності у ОСОБА_4 та передачі у власність ОСОБА_2

Що стосується доводів апелянта щодо відсутності його вини в скоєні дорожньо-транспортної пригоди так як постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2007 р. провадження по справі закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення, то вони є необґрунтованими, через те, що вказана постанова свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та не виключає наявність підстав для цивільно-правової відповідальності, які підтверджені висновком судової автотехнічної експертизи № 682-08 від 20 червня 2008 р. (а.с.103-110).

Таким чином, доводи апелянта зводяться до тлумачення чинного законодавства, переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2010 року доповнити, зобов'язавши ОСОБА_4 передати у власність ОСОБА_2 непридатний до експлуатації автомобіль ВАЗ-2106 д/з М 62-59 ДП.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді