Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2011
року
Жовтневи
й районний суд м. Дніпропетровська

у складі:           головуючого судді
–Башмакова Є.А.,

при секретарі –Куляба Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення розміру
спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2011 року позивач звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про визначення розміру спадкового
майна.

В обґрунтування своїх вимог, які були
уточнені позивачем у судовому
засіданні, позивач у позовній заяві та
у судовому засіданні посилалась на те,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4. 21.08.2010 року помер
чоловік позивача –ОСОБА_3. Була
відкрита спадщина на його частку у
праві власності на вказану квартиру.
Нотаріусом було відмовлено позивачу у
видачі свідоцтва на спадщину у зв’язку
з тим, що квартира АДРЕСА_1 є спільною
сумісною власністю, в якій не визначені
частки кожного з співвласників та
позивачу було рекомендовано
звернутися до КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації»Дніпропетровської
обласної ради, але розмір часток
кожного з співвласників в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно не
зазначено. Тому позивач просила суд
визнати, що частки співвласників
спільної сумісної власності –ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у квартирі
АДРЕСА_1, що передана у спільну сумісну
власність на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 23.12.2008
року, виданого Управлінням житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, відповідно становлять:
ОСОБА_3 ј частини, ОСОБА_1 Іванівни-ј
частини, ОСОБА_2 Миколаївни-ј частини,
ОСОБА_4 Ігоровича-ј частини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримала, наполягала
на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позовних вимог позивача не
заперечувала.

Вислухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
даної цивільної справи, суд приходить
до наступного висновку з таких
підставах.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 23.12.2008 року Управлінням
житлового господарства
Дніпропетровської міської ради.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3
помер 21 серпня 2010 року, що
підтверджуються копією свідоцтва про
смерть серії 1-КИ № 363968 від 26 серпня 2010
року, копія якого міститься в
матеріалах даної цивільної справи.

Також судом з’ясовано, що позивач
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину за законом на
нерухоме майно –частину квартири, яка
належить її чоловіку ОСОБА_3, померлому
21.08.2010 року, проте, їй було відмовлено, у
зв’язку із тим, що свідоцтво про право
на спадщину за законом чи за заповітом
після смерті одного з учасників
спільної сумісної власності може бути
видане нотаріусом лише після виділення
(визначення) частки померлого у
спільному майні. Державним нотаріусом
Першої дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 19.03.2011 року
було направлено запит до КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації», в якому
державний нотаріус просить видати
витяг з Реєстру прав власності на
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 (копія запиту наявна в
матеріалах справи).

Відповідно до наявної в матеріалах
справи копії витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
09.07.2009 року частки для співвласників
зазначеної квартири не визначені.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані нормами
Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що перебуває у власності двох
або більше осіб належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. 368 ЦК України, спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного із них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Ст. 370 ЦК України встановлено, що
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, а у разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Так, згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що
перебуває у спільній сумісній
власності, може бути за згодою
співвласників поділене між ними. При
цьому, право спільної сумісної
власності на таке майно припиняється.

Втім, у спірних правовідносинах поділ
спільного сумісного майна у
позасудовому порядку, шляхом укладання
відповідної угоди між співвласниками,
є неможливим у зв’язку зі смертю
одного із них.

Виходячи зі змісту ст. ст. 370, 372 ЦК
України частки співвласників у майні,
що перебуває у спільній сумісній
власності, презюмуються рівними, якщо
інше не встановлено законом або
домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред’явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється, або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно із положеннями п. 224 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
№ 20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус може
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті одного із
учасників спільної сумісної власності
лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні.

Оцінюючі усі докази, які було
досліджено судом у процесі судового
засідання в їх сукупності, враховуючи
джерела набуття спільного сумісного
майна, а також приймаючи до уваги, що у
справі приймають участь співвласники,
суд приходить до висновку про те, що
слід визначити, що частки
співвласників спільної сумісної
власності –ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, що передана
у спільну сумісну власність на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 23.12.2008 року, виданого
Управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської ради
відповідно становлять: ОСОБА_3 ј
частини, ОСОБА_1 Іванівни-ј частини,
ОСОБА_2 Миколаївни-ј частини, ОСОБА_4
Ігоровича-ј частини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,60,212,213,215,224,233 ЦПК України,
ст.ст.355, 368, 370, 372, 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визначити, що частки співвласників
спільної сумісної власності –ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у квартирі
АДРЕСА_1, що передана у спільну сумісну
власність на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 23.12.2008
року, виданого Управлінням житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, відповідно становлять:
ОСОБА_3 ј частини, ОСОБА_1 - ј частини,
ОСОБА_2 -ј частини, ОСОБА_4 -ј частини.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Є.А.
Башмаков