Справа № 2-2992/11
06 грудня 2011 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Чайка І.В.,
при секретарі Ємельяненко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором,
Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 12.06.2008 року між ПриватБанком та відповідачем укладено договір іпотеки та 27.11.2009 року укладено додатковий договір № 1 до вказаного договору іпотеки, згідно з яким ОСОБА_1 надав в іпотеку, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 32.7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, Фесенківський вїздАДРЕСА_1.
В звязку з тим, що ОСОБА_1П зобовязання за крединим договором не виконує, добровільно предмет іпотеки не передав, з житла не виселився, позивач звернувся до суду із цим позовом для захисту своїх прав.
В судове засідання представник ПриватБанку не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, справу розглядати за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяв про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу в заочному порядку.
Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надали, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином про причини своєї неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 10 по 15 числа кожного місяця позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії.
Позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту, відсотків і винагороди в порядку і терміни згідно з умовами кредитного договору, що передбачено п.п. 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4., 8.1.1..
Відповідно до п. 5.3. кредитного договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.
Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
- 31,37 Долларів США (еквівалент 250 грн.) - штраф фіксована частина;
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.
В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 12.06.2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки (реєстраційний номер 2917) та 27.11.2009 року укладено додатковий договір № 1 до вказаного договору іпотеки (реєстраційний номер 6093), згідно з яким ОСОБА_1 надав в іпотеку, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 32.7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, Фесенківський вїздАДРЕСА_1.
Згідно з п. 2.3.7 кредитного договору, банк має право стягнути кредит до настання дати, зазначеної в п. 8.1., у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно при настанні умов, передбачених п. 2.3.3 (зокрема порушення позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених умовами цієї угоди, у тому числі при порушенні цільового використання кредиту).
Відповідно до п.п. 16.7.1 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання іпотекодавцем якого-небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.
Стаття 526 ЦК України закріплює загальні умови виконання зобовязання: Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності цих вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). - ч. 1 ст. 530 ЦК України.
В ч. 1 ст. 625 ЦК України закріплено правило за яким боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За ст. 589 ЦК України: У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором
Відповідно до ч. 1 ст. 590 Цивільного Кодексу України: Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави, у випадках, встановлених договором.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотекуу разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
За ч. 2 ст. 39 Закону України Про іпотекуодночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ Про іпотекута с. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: м. Харків, Фесенківський вїздАДРЕСА_1.
Згідно з довідкою № 1177, виданою КП Жилкомсервіс 04.04.2008 року, в квартирі № 146 будинку № 8 по Фесенківському вїзду в м. Харкові, зареєстрований та проживає: ОСОБА_1. Останньому була надіслана вимога про добровільне звільнення вказаного житла, яка до цього часу не виконана, тому у ПриватБанку зявилося право звернутися до суду з вимогою про його примусове виселення.
Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівстановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами вказаними в додатках до цієї заяви.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 16, 526, 530, 589, 590, 592, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 19, 20 Закону України Про заставу, статтям 25, 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, ст. 6, 33, 38, 39, 40 Закону України Про іпотеку, ст. 109 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, статтями 3, 15, 107 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_2