Справа № 2-121/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя у складі судді Шатілової Л.Г., при секретарі Гапон Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом Відкритого Акціонерного товариства МК Азовсталь до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплаченої заробітної плати та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відкритого Акціонерного товариства МК Азовсталь про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2010р. позивач звернувся до суду з позовом до вiдповiдача про стягнення зайво виплаченої заробітної плати за березень 2009 р. у сумі 2 714,24 грн.

У судовому засiданнi представник позивача підтримала заявлені вимоги та пояснила, що позивач перебував у трудових відносинах з ВАТ "МК "Азовсталь" до березня 2009 р. включно, працюючи на посаді головного інженера першого заступника начальника УКСа, оплата праці вiдповiдачу провадилася на підставі контракту, відповідно до якого позивач зобов'язався виплачувати відповідачеві щомісячний оклад у розмірі 2180 USD та премію за виконання ключових показників ефективності відповідно до затвердженої мотиваційної карти за фіксованим курсом 5,05 грн. за 1 долар.

31.03.09 р. відповідач був звільнений з роботи і йому було виплачено по видатним касовим ордерам у квітні 2009 р. 18 000,00 грн. и 4 379,00 грн. у червні 2009 р., а також у січні 2010 р. -0,68 грн. через банкомат, а всього - 22 379,68 грн. При розрахунку заробітної плати за березень 2009 р. позивач допустив помилку у розрахунках, тому невірно визначив відповідачу суму премії за березень 2009 р.: замість премії в розмірі 1 832,50 грн. нарахував відповідачеві суму 6 158,00 грн., і замість загальної суми нарахувань 50 076,87 грн. у березні 2009 р. нарахував загальну суму 54 402,37 грн., з якої утримав обовязкові збори, податки та аліменти. Та замість належної відповідачеві суми 19 665,44 грн. виплатив йому 22 379,68 грн., тобто на 2 714,24 грн. більше, що згідно ст. 127 КЗПП України підлягає поверненню. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити у зв?язку з недоведеністю у судовому засіданні.

Відповідач 08.08.2010 звернувся до суду із зустрічним позовом у якому просив стягнути з ВАТ МК Азовсталь заборгованість по заробітній платі з квітня 2007 по березень 2009р. з урахуванням індексації доходів громадян у сумі 48 470,03 грн. та моральну шкоду 5 000,00 грн., а також просив зобовязати ВАТ МК Азовсталь провести з заробітної платні удержання податків та зборів. 29.04.2011р. представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути заборгованість на загальну суму 54 382,65 грн.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позов ВАТ МКАзовсталь не визнала, пояснила, що помилки не було, навпаки позивач повинен виплатити відповідачеві заборгованість по заробітній платі за період із квітня 2007 р. по березень 2009 р. у сумі 54 382,65 грн. з урахуванням індексації доходів громадян та моральну шкоду 5 000,00 грн., оскільки позивач отримав моральні страждання, у зв?язку з неповажним відношенням до нього , неможливістю одержати повний розрахунок при звільненні. Просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 з підстав, викладених у письмових поясненнях ОСОБА_1 , а у задоволенні позову ВАТ МК Азовсталь просила відмовити.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона працює начальником відділу мотивації керівників, спеціалістів та службовців у ВАТ МКАзовсталь. ОСОБА_1, якій працював у позивача, заробітна плата нараховувалась згідно з укладеними контрактами, до яких додавалась мотиваційна карта. Контракти та мотиваційні карти , які були надані суду, відповідають дійсності, тому ніякої заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 підприємство не має.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він працював на посаді заступника начальника виробничого відділу з грудня 2005р по 12.02.2009р. на підприємстві ВАТ МК Азовсталь .У нього,як і у ОСОБА_1 був 8-часовий робочий день, але ОСОБА_1 працював кожний день до 19-20 часів, коли були простої, ОСОБА_1 ,також , виходив на роботу.

Вислухавши представників сторін, допитавши свідків, суд вважає, що позов ВАТ МКАзовсталь підлягає задоволенню, а у зустрічному позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 працював у позивача головним інженером - першим заступником начальника УКС, оплата праці якого проводилася на підставі контракту по оплаті праці і наданню соціальних гарантій, пільг і компенсацій.

Згідно контракту (п.п. 5.1 й 5.2) щомісячний оклад ОСОБА_1 складав 2180 USD, а також премію за виконання ключових показників ефективності відповідно до затвердженої мотиваційної карти. Дані виплати відповідно до п. 5.3 контракту проводилися шляхом перерахунку грошової суми в гривні за фіксованим курсом в еквіваленті 5,05 грн., тобто оклад ОСОБА_1 складав 11009 грн.

Преміювання ОСОБА_1 проводилося за підсумками роботи за поточний місяць за виконання ключових показників ефективності відповідно до п. 3.2. Положення про оплату праці та преміюванні керівників ВАТ МК Азовсталь, оплата праці яких проводиться за контрактом і мотиваційної карти.

Наказом № 302/до від 31.03.09 р. ОСОБА_1 за згодою профспілкового комітету був звільнений по п. 1 ст. 40 Кзот України - скорочення чисельності та штату працівників.

У відповідності зі ст. 116 Кзот України з ОСОБА_1 був зроблений розрахунок і ним були отримані наступні грошові суми:

- 02.04.09 р. розрахункові у сумі 18 000,00 грн.; 17.06.09 р. неодержана заробітна плата у сумі 4 379,00 грн.; 15.01.10 р. на рахунок ОСОБА_1 у ПАО Донгорбанк платіжним дорученням від 15.01.10 р. була перерахована сума 0,68 грн., як сума заборгованості по заробітній платі за березень 2009 р, а усього було виплачено 22 379,68 грн.

При розрахунку заробітної плати за березень 2009 р. позивачем була допущена рахункова помилка, у результаті якої ОСОБА_1 зайво була нарахована й зайво виплачена заробітна плата в сумі 2 714,24 грн. Позивач неправильно визначив суму належної ОСОБА_1 премії за березень 2009 р. і замість належної суми премії в розмірі 1 832,50 грн., нарахував суму 6 158,00 грн., що, з урахуванням утримань і була виплачена ОСОБА_1 17.06.09 р.

У результаті рахункової помилки відбулося неправильне нарахування грошових сум, що належали ОСОБА_1, а також неправильне утримання суми податку, а також обов'язкових і добровільних платежів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, вимоги про повернення працівником сум, зайво виплачених внаслідок рахункових помилок, розглядаються судами в тому випадку, коли роботодавець не має можливості провести утримання із зарплати у зв'язку з тим, що працівник заперечує підстави і розмір утримання, або минув місячний строк для видання відповідного наказу, або з інших причин.

Власник або уповноважений ним орган може звернутися із зазначеними вимогами до суду відповідно до ч. 2 ст. 233 Кзпп України протягом одного року від дня виникнення права на утримання зазначеної суми.

Оскільки ВАТ МК Азовсталь не мав можливості зробити утримання із заробітної плати ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 одержав спірну суму після звільнення, а також зважаючи на те, що днем виникнення права вимагати повернення є день одержання ОСОБА_1 суми премії - 17.06.09 р., вимоги ВАТ МК Азовсталь обґрунтовані, заявлені в межах строку позовної давності, згідно зі ст.127 КзпП України підлягають задоволенню в повному обсязі.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки він спростовується наданими до суду контрактами, мотиваційними картами, даними автоматизованої системи кадрового доступу, наказами та розпорядженнями по комбінату, розрахунковими листами, графіками роботи та відпочинку, поясненнями свідка ОСОБА_2

Пояснення свідка ОСОБА_3 суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються вищезазначеними письмовими доказами.

У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід також відмовити, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ВАТ МК Азовсталь витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,218 ЦПК України, ст..ст.127, 233 Кзпп України,

п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. Про практику застосування судами законодавства про оплату праці,

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого Акціонерного товариства МК Азовсталь задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Відкритого Акціонерного товариства МК Азовсталь зайво виплачену заробітну плату в сумі 2714,24 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено у Донецькій Апеляційний суд через Жовтневий районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя