АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Ляпченко Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Індустріальної у м.Дніпропетровську ради, про розподіл майна подружжя, -

В с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.(а.с.4-5, т.1).

До участі у справі у якості третьої особи залучено Орган опіки та піклування Індустріальної у м.Дніпропетровську ради(а.с.75).

Позивач зазначав, що 22.11.1991року зареєстрував з ОСОБА_2 шлюб, який розірвано 07.02.2007року. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_4, 1993року народження; ОСОБА_5, 1995року народження; ОСОБА_3, 2000року народження.

В період шлюбу у 2003році придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1; гараж №А-138 в ГК «Планер» по вул.Іжевській у м.Дніпропетровську, правовстановлюючі документи оформлені на ОСОБА_2

Крім того придбали: меблі «Метеор», пральну машину «Канді», ковдри та коврові вироби, кухонний гарнітур, водонагрівач «ISЕА», меблі для передпокою, кухонний витяг повітря, газову піч, шафу, диван, холодильник «INDEZIT», телевізор «Весна-51», стіл письмовий, стіл для кухні, музичний центр «АІWА», єлектронагрівачі «Сатурн», крісло-ліжко, диван, DVD-програвач ВВК.

Посилаючись на відсутність згоди щодо поділу майна, позивач просив визнати за ним право власності на ? частину зазначеної квартири та на ? частину за ОСОБА_2, стягнути з відповідачки грошові кошти в розмірі ? частини вартості сумісного майна та гаража в сумі 27900грн.

В ході розгляду справи в судовому засіданні 14.06.2010року ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири та стягути з ОСОБА_2 ? частину вартості гаража(а.с.225, т.1).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2010року уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 ? вартості гаража №А-138, розташованого в ГК «Планер» по вул.Іжевській в м.Дніпропетровську, яка дорівнює 8378грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в сумі 51,00грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30грн.(а.с.227-229, т.1).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2010року виправлена описка в судовому рішенні, а саме: зазначено вірно в резолютивній частині рішення: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ? вартості гаража №А-138, розташованого в ГК «Планер» по вул.Іжевській в м.Дніпропетровську, яка дорівнює 8378грн.(а.с.233, т.1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково. Поділити спільне майно подружжя, відступивши від рівності часток подружжя на її користь, з урахуванням інтересів трьох неповнеолітніх дітей, визнати за нею право власності на ? частини, а за ОСОБА_3 на ? частину вказаної квартири; виділити ОСОБА_3 автомобіль Форд Скорпіо, 1987року випуску, вартістю 51800грн., мобільний телефон Sony Ericsson К 750-1080грн., стереопосилювач Лорта 50у-202С 200грн., стереопосилювач Лорта 75У-101С 300грн., акустичну систему СОЮЗ 50 АС-012 1000грн., стягувши з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію 3/4 часток вартості вказаного майна в сумі 40388,75грн.; в задоволенні позовних вимог про стягнення грошової компенсації ? частки вартості гаража відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх зясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.238-241, т.1).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).

По справі встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 1991року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07 лютого 2007року(а.с.7, т.1), від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 1993року народження; ОСОБА_5, 1995року народження; ОСОБА_3, 2000року народження(а.с.24-26, т.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 20.08.2003року ОСОБА_2 на праві власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2(а.с.6,33, т.1).

Із довідки Гаражного кооперативу «Планер» від 05.09.2007року №12 вбачається, що капітальний гараж А-138 в даний час належить ОСОБА_6 з 26.08.2007року, який з 19.10.2003року належав ОСОБА_2 та переданий дочці на підставі п.5.6 Статуту(а.с.218, т.1). Вартість вказаного гаража згідно звіту експерта від 11.09.2007року становить 16756грн.(а.с.184-215, т.1).

Встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до правильного висновку, що зазначене майно, а саме квартира та гараж, як набуте подружжям під час шлюбу, є згідно ст.61 Сімейного Кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і відповідно до вимог ст.ст.63,70 Сімейного Кодексу України обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_3 щодо його права на ? частину вказаного майна, стягнувши при цьому з ОСОБА_2 вартість ? частини гаража, який остання переоформила на дочку ОСОБА_6

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що позивач не включив в перелік спільного майна, яке підлягало поділу, інше майно, придбане в період шлюбу, у тому числі автомобіль «Форд Скорпіо», не можуть бути взяті до уваги, оскільки поділ майна подружжя проведено судом відповідно до ч.1ст.11 ЦПК України в межах заявлених ОСОБА_3 позовних вимог.

Що стосується іншого майна, яке на думку ОСОБА_2 підлягає поділу, то вона не позбавлена можливості пред'явити відповідний позов у встановленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_2 про те, що при ухваленні рішення не вирішено питання про поділ вказаного нею в запереченнях на позов ОСОБА_3 майна та питання про відступлення від засади рівності часток подружжя на її користь, з урахуванням трьох неповнолітніх дітей, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідні позовні вимоги у встановленому законом порядку вона не заявляла, а заперечення на позовну заяву(а.с.27-31, т.1), не є позовною заявою в розумінні ст.119 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 сплачує аліменти, яких не достатньо для задоволення потреб дітей, що не врахував суд при ухваленні рішення, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вимоги щодо розміру аліментів не були предметом спору.

Доводи ОСОБА_2 про те, що справа розглянута у її відсутність без належного повідомлення, не може бути підставою про скасування правильного по суті рішення, оскільки, як видно із справи, ОСОБА_2 знала про пред'явлений позов, надала суду відповідні заперечення(а.с.27-31, т.1), 13.05.2010року просила про перенесення засідання суду, призначеного на 13.05.2010року, на один місяць(а.с.180, т.1), в судовому засіданні апеляційної інстанції не спростувала висновок суду про задоволення позову ОСОБА_3 в межах заявлених ним вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-