АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1678/11 Справа № 22ц-9568/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петренко І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Петренко І.О.

суддів Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Костюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2011року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом та з урахуванням доповнених позовних вимог просив стягнути з відповідачів на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини з кожного із всіх їх доходів за місяць, стягнути з відповідача солідарно на його користь додаткові витрати на лікування в сумі 1956 грн. 57 коп. та додаткові витрати на постільну білизну, в сумі 72 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що він був одружений з ОСОБА_7. Від даного шлюбу має трьох повнолітніх дітей відповідачів по справі. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки він переніс три інсульти, після яких залишився паралізованим. У нього не працює ліва сторона тіла і він зовсім не може пересуватися. На лікування його друга дружина ОСОБА_4 витрачає приблизно по 600 - 800 гривень щомісячно. Мінімальна прожиткова корзина на сьогодні складає 890 гривень на місяць, не беручи до уваги комунальні послуги, вартість електроенергії, води та ін. Оскільки, дружина позивача отримує пенсію 700 грн. на місяць, вона не може отримати субсидію на тепло, газ, електроенергію водопостачання, квартирну плату із-за того, що вони перебувають з нею в шлюбі і їй приходиться витрачати значні кошти на утримання позивача. На лікування позивача ОСОБА_4 витратила 1956 грн. 57 коп., що підтверджується чеками, а також 72 гривні на постільну білизну

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2011року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнено з відповідачів (з кожного окремо) на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, додаткові витрати на ОСОБА_3 викликаних тяжкою хворобою в розмірі 1249,54 грн. стягнуто солідарно з усіх відповідачів , стягнуто з відповідачів солідарно витрати на правову допомогу в розмірі 768 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Додатковим рішенням цього ж суду від 23 червня 2011 року вирішено стягувати аліменти з відповідачів на користь ОСОБА_3 починаючи з 03 червня 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати аліменти з дня подачі позову, а саме з 04 жовтня 2010 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково , апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити , а рішення суду та додаткове рішення частково скасувати та постановити в даній частині нове рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи , відповідачі являються повнолітніми дітьми позивача по справі ОСОБА_3 Згідно до положень ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка , син забовязані утримувати батьків , які непрацездатні і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до положень ст.. 203 СК України дочка , син , крім сплати аліментів , забовязані брати участь у додаткових витратах на батьків , викликаних тяжкою хворобою , інвалідністю або немічністю.

Виходячи з наведеного , суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 що до стягнення аліментів з повнолітніх дітей позивача , врахувавши стан здоровя позивача після ішемічного інсульту ( ар. сп. 10) , його матеріальний стан ( ар. сп. 5) та потребу у матеріальній допомозі від повнолітніх дітей як у вигляді аліментів , так і в додаткових витратах ( ар. сп. 6-9,66-70) .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 що до не доведеності додаткових витрат , які викликані хворобою і нинішнім станом здоровя позивача визнати обґрунтованими не можна , оскільки такі витрати підтверджені наданими суду чеками та довідками.

Не обґрунтованими слід вважати і посилання ОСОБА_2 на те , що судом не було враховано матеріальний та сімейний стан відповідачки ,які не можуть бути підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідачів солідарно витрат на правову допомогу , оскільки суду не було надано підтвердження тому , що позивач укладав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_8 , а з квитанцій , наданих до матеріалів справи ( ар. сп. 80-81) не вбачається кому і в звязку з чим надавались послуги вказаним адвокатом. Виходячи з наведеного , в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу , слід відмовити , скасувавши в даній частині рішення суду першої інстанції. В задоволенні решти вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , що до строку розпочатку стягнення аліментів колегія суддів вважає за можливе визнати їх обґрунтованими і в даній частині слід вимоги задовольнити і вказане стягнення починати з дня звернення до суду , тобто з 4 жовтня 2010 року у відповідності до положень ч.8 ст. 8 ЦПК України. Так , оскільки глава 17 СК України не містить вимог що до часу , з якого сплачуються , передбачені нею аліменти , слід застосовувати закон , що регулює подібні за змістом відносини , а саме положення ст..ст. 79,191 СК України.

Керуючись ст..ст. 303,307,308,п.4 ч.1 ст. 309,313,314,315,316,317,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити .

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2011року та додаткове рішення того ж суду від 23 червня 2011 року частково скасувати.

Стягувати з ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі , визначеному рішенням Ново московського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 червня 2011 року , починаючи з 5 жовтня 2010 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в розмірі 768 грн. відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів .

Судді