Справа № 2-3334/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2011 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Хмельковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики грошей,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, у якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договорами позики від 15.10.1999 року, 19.12.2001 року, 15.06.2006 року, 28.05.2006 року, 20.10.2006 року, 28.12.2006 року на загальну суму 237705 грн. 00 коп., що є еквівалентом 29900 доларів США, та судових витрат, понесених позивачем при подачі позову до суду, які складаються з: держмита у розмірі 1700 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні позивач зазначив, що 15 жовтня 1999 року він позичив ОСОБА_2 суму у розмірі 4000 доларів США, 19 грудня 2001 року суму, еквівалентну 5000 доларів США, 15 травня 2006 року суму, еквівалентну 10000 доларів США, 28 травня 2006 року суму, еквівалентну 4280 доларів США, 20 жовтня 2006 року суму, еквівалентну 2220 доларів США, а 28 грудня 2006 року суму еквівалентну 4400 доларів США, а всього 29900 доларів США, про що відповідачем власноручно були написані письмові розписки. Зазначені суми позичальник зобовязався повернути за першою вимогою. Наприкінці 2007 року він звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак, останній запропонував йому скласти графік повернення коштів, свої зобовязання щодо повернення позики не виконав і до теперішнього часу гроші не повернув, всіляко ухиляється від спілкування, не телефонні дзвінки не відповідає. У звязку з чим просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно письмових розписок, копії яких знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2: 15 жовтня 1999 року суму у розмірі 4000 доларів США, 19 грудня 2001 року суму, еквівалентну 5000 доларів США, 15 травня 2006 року суму, еквівалентну 10000 доларів США, 28 травня 2006 року суму, еквівалентну 4280 доларів США, 20 жовтня 2006 року суму, еквівалентну 2220 доларів США, а 28 грудня 2006 року суму еквівалентну 4400 доларів США, а всього 29900 доларів США. Строк повернення сум за договорами позики був встановлений моментом предявлення кредитором вимоги боржнику.

Як встановлено в судовому засіданні, ні факт отримання грошових коштів від позивача в сумі, еквівалентній 29900 доларів США, ні факт предявлення до відповідача наприкінці 2007 року вимоги кредитором про повернення грошових коштів, ОСОБА_2 спростований не був.

Відповідно до ст..610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач порушив умови договору, не сплативши суму боргу на момент подачі позовної заяви позивачем, тому сума боргу повинна бути стягнена з відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Відповідно до довідки про офіційні курси валют НБУ станом на 21.03.2011 року, 100 доларів США складає 794,77 грн. , таким чином еквівалентом суми 29900 доларів США є сума в розмірі 237705 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, позивач надав суду докази своїх позовних вимог в частині відшкодування судових витрат, а саме - квитанції про сплату держмита у розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, тому суд задовольняє їх в межах наданих доказів.

У звязку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 530, 610, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики грошей від 15.10.1999 року, 19.12.2001 року, 15.05.2006 року, 28.05.2006 року, 20.10.2006 року, 28.12.2006 року у розмірі 237705 ( двісті тридцять сім тисяч сімсот пять ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1820 грн. 00 коп.

Всього стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 239520 (двісті тридцять девять тисяч пятсот двадцять) гривень грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Сиротников Р.Є.