Справа № 2-1726/11
РІШЕННЯ

іменем України

"05" жовтня 2011 р. м.
Дніпродзержинськ

Дніпровський суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Ковальової А.Б.

при секретарі
Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі Дніпровської районної
в м. Дніпродзержинську ради, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог, - Третя дніпродзержинська
державна нотаріальна контора, Обласне
комунальне підприємство
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» про визначення
спадкової частки та визнання права на
спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник виконавчого
комітету Дніпровської районної в м.
Дніпродзержинську ради до судового
розгляду справи надав заяву про
визнання позову.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Територіальної громади в
особі Дніпровської районної в м.
Дніпродзержинську ради, в якому
просить суд визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на квартиру, розташовану в
АДРЕСА_1 після померлої матері ОСОБА_3
та вітчима ОСОБА_4. В обґрунтування
позову посилається на те, що її мати
ОСОБА_3 з 18 серпня 1979 року знаходилася
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, і
ними 25 жовтня 1996 року на підставі
нотаріально посвідченого договору
міни квартирами, що був укладений з
ОСОБА_5, була придбана у спільну
власність квартира по АДРЕСА_1, в якій
мати та вітчим проживали та були
зареєстровані з моменту укладення
договору міни. З 2004 року, в зв'язку з
поганим станом здоров'я матері та
вітчима, так як мати перенесла два
інсульти, хворіла на цукровий діабет, а
вітчим страждав на провали в пам'яті, і
залишаючись без стороннього догляду,
міг піти з дому в невідомому напрямку,
вона, позивач, стала проживати разом з
ними у вищевказаній квартирі однією
сім'єю, стала вести з ними спільне
господарство, готувати батькам їжу,
доглядати за ними, піклуватися про них,
лікувати. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, і
протягом шести місяців з моменту
смерті матері вона звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та отримання
свідоцтва про право на спадщину, 04
грудня 2009 року вона отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті матері на грошові внески, але в
зв'язку з тим, що не була визначена
спадкова частка у праві спільної
сумісної власності на квартиру,
отримати свідоцтво про право на
спадщину на частку квартири вона
мала можливість тільки після
визначення частки спадкодавця у
праві спільної власності на квартиру
в судовому порядку. Чоловік матері
ОСОБА_4 не звертався до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті матері,
оскільки, перебуваючи з матір'ю в
шлюбі більше 30 років, і відносячись
до неї, позивача, як до рідної дочки, не
маючи ніяких інших близьких родичів,
мав намір після визначення часток
подарувати їй, позивачу, належну йому
частку квартири, тим паче, що після
смерті матері вона продовжували
проживати разом з вітчимом однією
сім'єю, та доглядати за ним. Але
трагічна загибель вітчима, який 10
липня 2009 року попав під колеса поїзда,
стала перешкодою для укладення
договору дарування. Після його смерті
вона також звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, як спадкоємець, що проживав
разом із померлим однією сім'єю
протягом п'яти років до моменту
відкриття спадщини. Але, зважаючи на
те, що не були визначені спадкові
частки, та на те, що в договорі міни
квартирами було невірно зазначено
по-батькові вітчима, так як нотаріус
замість «ОСОБА_4»помилково вказала
«ОСОБА_4», їй рекомендовано було
звернутися до суду для вирішення
питання по суті. Вважає, що її мати та
ОСОБА_4, кожний, володіли 12 часткою
квартири по АДРЕСА_1, і саме ці частки
є спадковими після смерті батьків, і
договір міни квартирами дійсно
належить її матері ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а
тому, зважаючи на те, що вона своєчасно
прийняла спадщину як після смерті
матері, так і після смерті вітчима, не
заявила про відмову від спадщини,
піклується про спадкове майно,
проживає в спадкові й квартирі,
вона має право на спадщину у вигляді 12
частки квартири після смерті матері,
як спадкоємиця першої черги за законом,
і має право на спадщину на іншу 12
частку квартири після смерті вітчима,
як спадкоємиця за законом четвертої
черги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, повідомлена про дату, час та
місце розгляду справи належним чином,
згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до
судового розгляду справи надала суду
заяву з клопотанням про розгляд справи
за її відсутності, позов по суті та за
обставинами справи підтримала в
повному обсязі.

Представник відповідача Дніпровської
районної в м. Дніпродзержинську ради
Лєбєдєв Вадим Геннадійович, який діє на
підставі довіреності, в судове
засідання не з'явився, повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76
ЦПК України, до судового розгляду
справи надав суду заяву з клопотанням
про розгляд справи за його відсутності
у ради в зв'язку з визнання позову.

Третя дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, ОКП
«Дніпродзержинське БТІ», які залучені
до участі у справі, як треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору, до судового розгляду
справи надали суду клопотання про
розгляд справи за відсутності їх
представників в зв'язку з відсутністю
заперечень проти позову.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності позивача,
представника відповідача та третіх
осіб згідно вимог частини 2 ст. 158 ЦПК
України, відповідно до якої особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Судом досліджені письмові докази по
справі шляхом оголошення їх у судовому
засіданні:

- висновок про оцінку майна ( а.с. 9),
яким підтверджується ринкова
вартість квартири по АДРЕСА_1

- постанова нотаріуса про відмову
у вчинення нотаріальної дії (а.с. 10),
якою підтверджується факт відмови у
вчиненні нотаріальної дії щодо видачі
позивачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину за законом на квартиру,
розташовану по АДРЕСА_1

- заява про прийняття спадщини
(а.с. 11), якою підтверджується факт
прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини у
вигляді квартири, розташованої по
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

- договір міни квартирами (а.с. 12),
яким підтверджується факт укладення
договору міни квартирами між ОСОБА_5, з
однієї сторони, та ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з
іншої сторони, та посвідчення цього
договору приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 25 жовтня
1996 року, реєстр № 7041;

- свідоцтво про право на спадщину
(а.с. 13), яким підтверджується факт
отримання позивачем спадщини після
смерті матері ОСОБА_3 у вигляді
грошових внесків;

- свідоцтво про смерть (а.с. 14), яким
підтверджується факт та дата смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1;

- Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі ( а.с. 15), яким
підтверджується внесення
реєстраційного запису до Спадкового
реєстру про відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_3;

- свідоцтво про смерть ( а.с. 16), яким
підтверджується факт та дата смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2;

- Витяг про реєстрацію в
Спадковому реєстрі ( а.с. 17), яким
підтверджується внесення
реєстраційного запису до Спадкового
реєстру про відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_4;

- копія паспорту позивача ОСОБА_1 (
а.с. 18), якою підтверджується її особа
громадянина України;

- свідоцтво про народження
позивача (а.с. 19), яким підтверджується
факт її народження ОСОБА_3;

- свідоцтво про укладення шлюбу,
видане Палацом щастя м.
Дніпродзержинська 12 квітня 1980 року,
актовий запис № 209 (а.с. 20), яким
підтверджується факт реєстрації шлюбу
між позивачем (дівоче прізвище ОСОБА_1
та ОСОБА_9 та факт присвоєння позивачу
прізвища ОСОБА_1;

- свідоцтво про шлюб, видане
Баглійським РАЦС Дніпродзержинського
міського управління юстиції 13
листопада 2007 року, актовий запис № 339
від 18 серпня 1979 року (а.с.21), яким
підтверджується факт реєстрації шлюбу
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та факт
присвоєння дружині прізвища ОСОБА_3;

- технічний паспорт на квартиру (
а.с. 22-23), яким підтверджується технічна
характеристика квартири по АДРЕСА_1

- пояснення ОСОБА_10 та ОСОБА_11,
ОСОБА_12, їх копії паспортів (а.с. 24 - 31),
якими підтверджується факт спільного
проживання позивача разом з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в квартирі по АДРЕСА_1 протягом
п'яти років до моменту їх смерті;

- повідомлення Третьої
дніпродзержинської державної
нотаріальної контори від 22.09.2011 р. (а.с.
36), яким підтверджується той факт, що
будь-які інші особи, окрім позивача
ОСОБА_1, до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зверталися.

Вивчивши письмові докази та
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні судом
встановлені наступні обставини та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
дочкою ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження позивача,
свідоцтвом про укладення шлюбу між
позивачем та ОСОБА_9, свідоцтвом про
шлюб між матір'ю позивача ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 ( а.с. 19,20, 21).

Судом також встановлено, що 25 жовтня 1996
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був
укладений договір міни квартирами,
згідно якому ОСОБА_5 обміняла належну
їй квартиру, розташовану по АДРЕСА_1, на
належну ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру,
розташовану по АДРЕСА_2. Цей договір
міни квартирами був посвідчений
приватний нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_14 та
зареєстрований в реєстрі за № 7041 (а.с.
12). Не зважаючи на те, що в договорі
прізвище по батькові ОСОБА_4 нотаріус
зазначила «ОСОБА_4», суд вважає, що
вищевказаний договір дійсно належить
ОСОБА_4, а зазначене по батькові
«ОСОБА_4» є помилкою нотаріуса, яка
невірно переклала прізвище по
батькові ОСОБА_4 з російської на
українську.

Таким чином, суд вважає, що квартира
по АДРЕСА_1 була дійсно правомірно
придбана подружжям ОСОБА_4 у приватну
спільну власність, які спільно
володіли та користувалися цією
квартирою з моменту її придбання.

Суд дійшов до висновку, що кожний із
подружжя ОСОБА_4, був власником 12
частки квартири, так як під час
володіння та користування квартирою
між ними будь-які договори про поділ
квартири не укладалися, і не було
домовленості щодо розміру часток у
праві спільної сумісної власності на
квартиру.

У вищевказаній квартирі разом із своєю
матір'ю та вітчимом з 2004 року однією
сім'єю стала проживати і позивач
ОСОБА_1, яка вела з ними спільне
господарство, піклувалася про батьків,
доглядала за ними, зважаючи на їх
похилий вік та поганий стан здоров'я.
Факт спільного проживання позивача з
2004 року разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
перебували у зареєстрованому шлюбі з 18
серпня 1979 року, підтверджується
письмовими поясненнями свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с. 24 -31), які
довгий час були знайомі з подружжям
ОСОБА_4, знайомі з позивачем ОСОБА_1,
проживають по сусідству, і
підтвердили, що позивач з 2004 року
проживала разом з батьками, доглядала
їх, забезпечувала їх продуктами
харчування, одягом, ліками, вела
домашнє господарство та надавала їм
всіляку підтримку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3
померла, і після її смерті відкрилася
спадщина у вигляді частки квартири по
АДРЕСА_1 та грошових внесків. Протягом
шести місяців після смерті матері
позивач прийняла спадщину,
звернувшись до Третьої
дніпродзержинської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини (а.с. 11 -заява про
прийняття спадщини), 04 грудня 2009 року
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на частину
спадкового майна -грошові внески з
нарахованими відсотками та
компенсаційними сертифікатами ( а.с. 13
-свідоцтво про право на спадщину). Але в
зв'язку з не визначенням спадкової
частки у праві спільної сумісної
власності на квартиру позивач була
позбавлена можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину на
частку квартири, і повинна була
визначити частку спадкодавця в
спільному майні в судовому порядку.

При цьому, судом достовірно
встановлено, що чоловік померлої
-ОСОБА_4 з завою про прийняття спадщини
після смерті дружини до нотаріальної
контори не звертався, не мав наміру
приймати спадщину, фактично
відмовившись від неї на користь
позивача, яку вважав своєю дочкою, з
матір'ю якої він прожив більше 30
років.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і ОСОБА_4, після
смерті якого відкрилася спадщина на
іншу 12 частку квартирі по АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 протягом шести місяців
після його смерті також звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, як спадкоємець за
законом, що постійно проживав із
спадкодавцем однією сім'єю протягом
п'яти років до моменту його смерті. Але
в зв'язку з не визначенням спадкової
частки у праві спільної сумісної
власності на квартиру та невірним
зазначенням прізвища спадкодавця в
договорі міни квартирами їй знову
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, та
рекомендовано звернутися до суду для
вирішення по суті.

Зважаючи на те, що в судовому
засіданні на підставі наданих
позивачем доказів було встановлено,
що договір міни квартирами, на
підставі якого подружжя ОСОБА_4 набуло
право приватної спільної сумісної
власності на квартиру по АДРЕСА_1,
дійсно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
встановлено, що кожен з них володів 1/ 2
часткою вищевказаної квартири, що
позивач, яка проживала разом з
померлими однією сім'єю з 2004 року,
протягом встановленого законом
шестимісячного строку прийняла
спадщину, подавши до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини,
на підставі яких були заведені
Спадкові справи та внесені відомості в
Спадковий реєстр ( а.с. 15, 17), і що
будь-які інші спадкоємці після смерті
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з заявами про
прийняття спадщини не зверталися (а.с. 36
-повідомлення завідувача Третьою
дніпродзержинською державною
нотаріальною конторою С.С. Бурдік),
суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1
дійсно має право на спадщину після
смерті матері на 12 частку квартиру по
АДРЕСА_1, як спадкоємиця за законом
першої черги, та на 12 частку цієї
квартири в порядку спадкування за
законом, як спадкоємиця четвертої
черги, після смерті ОСОБА_4.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України,
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування,
згідно ст. 1217 ЦК України, здійснюється
за заповітом або законом.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадщину мають
батьки, діти спадкодавця та той з
подружжя, який його пережив.

Відповідно до статті. 1264 ЦК України, в
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше як
п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Згідно статті 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

На підставі вивчених судом матеріалів
справи, з'ясованих обставин справи, які
досліджені доказами, суд прийшов до
висновку, що визнання відповідачем
позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи та інтереси
інших осіб, і тому позов ОСОБА_1,
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 355, 368, 369, 372, 1216, 1217, 1261,
1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 57, 59, 60, 158,
169, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади
в особі Дніпровської районної в м.
Дніпродзержинську ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог, -
Третя дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, Обласне
комунальне підприємство
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації» про визначення
спадкової частки та визнання права на
спадщину за законом, - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру, загальною площею 27,9 кв.м.,
житловою площею 14,7 кв.м., розташовану у
АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4, що є підставою для реєстрації
на ім'я ОСОБА_1 права власності на
квартиру, розташовану у АДРЕСА_1, в
Єдиному державному реєстрації прав
власності.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення. Якщо рішення
було проголошено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя:
А.Б. Ковальова