АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-u -1411/2011p. Головуючий 1 інстанції
Категорія: угоди ОСОБА_1
Доповідач - Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 р. судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів: - ОСОБА_2., ОСОБА_3,

при секретарі Москаленко Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 вказала, що 26.06.2008 року між нею та Банком було укладено кредитний договір, згідно умов якого вона отримала від Банка кошти в сумі 38 900 доларів США з кінцевим терміном погашення - до 26.06.2015 року на споживчі цілі, а саме: для придбання автомобіля.

Одночасно ними було укладено договір застави цього транспортного засобу.

Грошове зобовязання було визначено в іноземній валюті - доларах США, курс якого по відношенню до гривні на той час складав 4,85 грн. за 1 долар США.

Укладаючи договір вона розраховувала на незначне підвищення курсу долара, однак за цей період він зріс до 8,05 грн. за 1 долар США.

Передбачити такий зріст курсу було неможливо і вона не укладала б договір на кабальних для себе умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися на стільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали його на інших умовах.

Таким чином, існують підстави для розірвання договору. Одночасно з розірванням кредитного договору припиняється договір застави.

Крім того, гроші видані в доларах, що є порушенням закону, оскільки єдиним платіжним засобом на Україні є гривня.

Видаючи гроші в доларах ОСОБА_6 порушив Декрет КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», оскільки в Банку відсутня індивідуальна ліцензія на використання іноземної валюти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України при вказаних обставинах кредитний договір є недійсним.

У звязку з недійсністю правочину слід застосувати двосторонню реституцію, а саме: зобов'язати банк повернути позивачці перераховані нею Банку тіло кредиту та проценти, а позивач повинен сплатити тіло кредиту, отримане на момент укладення договору.

Просить визнати кредитний договір та договір застави недійсними та застосувати двосторонню реституцію.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 січня 2011 року ОСОБА_4 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що судом безпідставно не враховані їх доводи.

Підставами для предявлення позову є істотна зміна обставин, на які сторони не могли розраховувати при укладанні договорів; недостатній обсяг цивільної дієздатності позивача при укладанні договорів; відсутність предмету договору кредиту, оскільки грошове зобовязання визначено в іноземній валюті; відсутність у сторін відповідної на це ліцензії; приховання під договором кредиту - договору позики грошей.

Всі ці обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Не враховано, що на час передачі майна у заставу позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі; переданий у заставу транспортний засіб є спільною власністю подружжя; однак, згода чоловіка на передачу майна у заставу відсутня.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 26 червня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір згідно умов якого Банком надано кредит у розмірів 38 900 доларів США для придбання автомобіля, а саме HYUNDAI SANTA-FE NEW, 2008 року випуску.

У забезпечення виконання зобовязання між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір застави цього транспортного засобу.

Посилання апелянта на істотну зміну умов кредитного договору - знецінення національної валюти, як на підставу визнання договору недійсним є помилковим, оскільки відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, ця вимога закону виконана банком перед укладенням оспореного позивачем кредитного договору, що підтверджується підписом позичальника на договорі.

Крім того, діючим законодавством не передбачено стабільного курсу долара США.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 та ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, в тому числі при здійснені розрахунків на території України за зобовязаннями, допускається у випадках, в порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність кошти - це гроші у національній або іноземній валюті.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Така ліцензія у банку мається.

Суд обґрунтовано згідно положення закону та обставин справи дійшов висновку про законність надання відповідачем позивачу кредиту в іноземній валюті.

Посилання ОСОБА_4, що на час укладання договору застави вона перебувала у шлюбі і судом не надана правова оцінка відсутності згоди чоловіка на передачу майна у заставу є також безпідставним.

З тексту договору застави вбачається, що співвласником автомобіля є чоловік позивачки - ОСОБА_7 та визначено, що предмет застави передається в заставу за письмовими згодами всіх співвласників, які зберігаються у заставодержателя.

При цьому обов'язкового підписання договору застави іншим подружжям діючим законодавством не передбачено; воно може бути виражено іншим способом.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладанні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Тобто, чоловік ОСОБА_4 має право звернутись до суду з позовом про визнання договору недійсним з цих підстав.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог ОСОБА_4 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вище вказаних вимог закону.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 січня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді