27.09.2011 Справа № 2-1017|11|2011
УХВАЛА

(про виправлення допущеної у судовому рішенні описки)

27 вересня 2011року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді Пархоменко В.М.

при секретарі Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівці цивільну справу у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України за позовом за позовом ОСОБА_1 ,представник за довіреністю ОСОБА_2 до Шевченка ВолодимираВолодимировича,Пустовітської сільської ради,треті особи,що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

Представник позивача звернулась до суду з позовом про визнання недійсним заповіту брата позивача ОСОБА_9, посвідченого 02 квітня 2004 року секретарем Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області. Свої вимоги обгрунтувала тим,що брат позивача був інвалідом з дитинства,страждав на хронічний психічний розлад-шизофренію,перебував на обліку у лікаря-психіатра Миронівської ЦРЛ та лікувався в психоневрологічних закладах. У останні роки життя у померлого почастішали випадки несприйняття дійсних подій,він не здатний був усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час складання заповіту ОСОБА_9Г був тяжко хворий,страждав на психічні розлади здоровя,не міг у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувавати ними.Відповідач був сторонньою сообою для померлого,веде аморальний спосіб життя,ніде не працює,зловживає алкогольними напоями.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 07.12. 2010року у справі була призначена посмертна судово-психіатрична (амбулаторна)експертиза для визначення психічного стану ОСОБА_9Г під час складання заповіту у Пустовітській сільській раді 02.02.2004року

Згідно акта посмертної судово-психіатричної експертизи №73 від 22.06.2011року ОСОБА_9Г,1942р.н. з дитинства страждав на легку розумову відсталість (олігофренію у ст.помірно вираженої дебільності).Цей розлад є хронічним психічним захворюванням.Психічні розлади у ОСОБА_9Г під час підписання заповіту 02 лютого 2004року були вираженв суттєво,він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керуати ними.

У судове засідання представник позивача подала заяву,в якій просить виправити описку в ухвалі

Миронівського районного суду від 07.12.2010року про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи,де помилково вказано дату складання ОСОБА_9Г заповіту- 02 .02. 2004року замість 02.04.2004року, у звязку з чим у висновку експертизи також вказана дата 02.02.2004року замість 02.04.2004року.

Сторони в судове засідання не зявились,проте їх явка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлення в судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи,суд прийшов до висновку про необхідність внесення виправлення в судове рішення.

У відповідності зі ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб,що брали участь у справі, виправити допушені в судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Згідно ст.208 ЦПК України судові рішення викладаються у двох формах:

1)ухвали 2)рішення

Керуючись ст. 219 ЦПК України,суд

Ухвалив:

Виправити допущену в ухвалі Миронівського районного суду від 07.12.2010року про призначення посмертної судово-психіатричної (амбулаторної) експертизи описку у справі за позовом

ОСОБА_1 ,представник за довіреністю ОСОБА_2 до Шевченка ВолодимираВолодимировича,Пустовітської сільської ради,треті особи,що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним, - зазначивши у резолютивній частині ухвали дату складання заповіту замість 02.02.2004року 02.04.2004року.

Копію ухвали та матеріали цивільної спарви № 2-1017/11/2011 направити експертам Київської обласної психоневрологічної лікарні,які проводили вказану експертизу для внесення виправлення у висновок експертизи.

На цей час провадження у справі зупинити.

Суддя В.М.Пархоменко