РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого
судді
Леньо С.І

при секретарі Войтюк
І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 комітету
Винниківської міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, третя
особа ОСОБА_6 про зобов»язання до
вчинення дій, визнання незаконним
рішення та дозволу , -

в с т а н
о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із
позовом, в установленому порядку
уточнивши вимоги, в якому просить
зобов’язати ОСОБА_4 відновити первісну
межу між належною їй земельною
ділянкою та її земельними ділянками у
відповідності до первинних документів,
не чинити позивачу перешкод при
ліквідації дерев, що ростуть на межі
ділянок та відшкодувати половину
вартості робіт по їх ліквідації ;
визнати незаконним рішення ОСОБА_5
комітету Винниківської міської ради №
466 від 16.12.2008 року «Про дозвіл на
узаконення та завершення самовільно
розпочатого будівництва
індивідуального житлового будинку по
вул. І.Франка, 81 у м. Винники, згідно
долученої проектної документації»;
визнати незаконним дозвіл на виконання
будівельних робіт Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області № 1/290-09
від 27.03.2009 року ; зобов’язати ОСОБА_2 за
власні кошти демонтувати самовільно
збудовану споруду, що розташована у м.
Львів-Винники, вул. І.Франка, 81 на
належній ОСОБА_4 земельній ділянці.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що на підставі
державних актів їй належить дві
земельні ділянки. Власниками суміжних
земельних ділянок є ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 Межею між ділянками сторін є
спільний паркан –металева сітка.
Провівши самостійно обміри земельних
ділянок позивач виявила, що межа зі
сторони земельної ділянки ОСОБА_4
зміщена, внаслідок чого площа землі
ОСОБА_1 зменшилася. Тому просить
зобов’язати відповідача ОСОБА_4
відновити первісну межу між земельними
ділянками, не чинити позивачу перешкод
при ліквідації дерев, що ростуть на
межі ділянок та відшкодувати половину
вартості робіт по їх ліквідації. Крім
цього, ОСОБА_2 на межі належних їм
земельних ділянок здійснює незаконне
будівництво по вул. Франка, 81. Проведене
будівництво порушує ДБН, а саме
відстань від межі земельної ділянки до
найбільш виступаючої конструкції
будівлі становить менше 1 м, ним не
дотримані протипожежні розриви між
будинками. Вказані обставини порушують
право власності позивача, тому вона
просить зобов’язати ОСОБА_2
демонтувати будівлю за власні кошти.
Враховуючи, що всупереч вимог закону
Інспекцією було надано йому дозвіл на
будівництво, а виконком Винниківської
міської ради своїм рішенням надав
дозвіл на узаконення та завершення
самочинного будівництва, то просить
визнати незаконними вказані дозвіл та
рішення.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та надала
аналогічні пояснення зазначеним в
заяві. Просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили
проти позову та пояснили, що у 2004 році
позивачем було погоджено акт
встановлення межі з сусідніми
землекористувачами, з цього часу межа
залишилася незмінною та закріплена
існуючою огорожею з металевої сітки,
яка сторонами ніколи не переносилася.
На даний час у ОСОБА_2 наявний державний
акт на його земельну ділянку, який
також було видано у встановленому
законом порядку з проведенням
попередніх обмірів землі. Тому позовні
вимоги щодо відновлення межі є
необгрнутованими. Крім цього, дерево,
про яке вказує позивач росте на
земельній ділянці ОСОБА_2, а не на межі
ділянок та не може чинити позивачу
будь-яких перешкод. Також вказали, що
відповідач здійснив будівництво
будинку на належній йому земельній
ділянці на підставі проектної
документації, отримавши належний
дозвіл інспекції на виконання
будівельних робіт та рішення виконкому
Винниківської міської ради від 16.12.2008
року про дозвіл на узаконення та
завершення самочинного будівництва.
Таким чином, ОСОБА_2 діяв правомірно.
Покликання позивача на те, що він
порушив вимоги ДБН є необґрунтованими,
оскільки відповідач здійснював
будівництво на підставі проектної
документації розробленої ліцензованою
організацією, натомість ОСОБА_1 на
даний час здійснює самочинне
будівництво на своїй земельній ділянці
з порушенням ДБН, що може бути причиною
недотримання відстаней між їх
будинками.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з»явилася, подала на адресу суду
заперечення, з яких випливає, що в 2004
році вона приватизувала свою земельну
ділянку та позивачем було погоджено
акт встановлення та узгодження меж.
05.05.2008 року частину своєї земельної
ділянки площею 0,0410 га вона відчужила
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ділянок залишилися
незмінними та закріплені огорожею з
металевої сітки. Просить в позові
відмовити.

Представники відповідачів ОСОБА_5
комітету Винниківської міської ради,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, третя особа ОСОБА_6
в судове засідання не з»явилися, хоча
належним чином повідомлялися судом про
час та місце розгляду справи, причин
неявки не повідомляли. За таких
обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за їх відсутності на
підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши представлені по
справі докази, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1
на підставі державних актів на право
власності на земельну ділянку від
01.07.04р. на підставі договору дарування
від 21.10.2003 року належить земельна
ділянка площею 0,0750 га (для ведення
особистого селянського господарства)
та земельна ділянка площею 0,1000 га (для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель), що
розташовані за адресою: м. Винники, вул.
Наливайка, 2 (а.с.4,5).

Відповідач ОСОБА_4 на підставі рішення
Винниківської міської ради від 20.08.2004
року набула у власність земельну
ділянку площею 0,1000 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, що розташована
за адресою: м. Винники, вул. І.Франка, 81,
про що їй видано державний акт від
16.12.05р. (а.с.24). На підставі договору
купівлі-продажу від 05.05.2008 року ОСОБА_4
відчужила частину вказаної земельної
ділянки площею 0,0410 га ОСОБА_2, про що
йому також видано державний акт від
20.06.08р. (а.с.17). Відтак, відповідачі є
суміжними землевласниками із
позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю.

У відповідності до ст. 107 ЗК України
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки.

Як передбачено ст.ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Як вбачається з акту встановлення та
узгодження зовнішніх меж
землекористування ОСОБА_4 від 2004р. та
акту про передачу і показ меж земельної
ділянки від 2008 р. (а.с.22,24) при оформленні
права власності на земельні ділянки
сторони у встановленому законом
порядку узгодили між собою межі
земельних ділянок, на підставі чого та
правовстановлюючих документів
отримали державні акти, які ними не
оскаржувалися.

Згідно із листом Львівського міського
відділу Львівської регіональної філії
центру державного земельного кадастру
від 04.12.2008 року установа повідомила, що
в процесі повторних обмірів і
обстеження спірної частини межі
земельної ділянки встановлено, що в
натурі дана межа закріплена існуючою
огорожею з металевої сітки і з 2004 року з
часу коли виготовлялися документи для
приватизації земельної ділянки по вул.
І.Франка, 81 залишилась незмінною, тому
не було необхідності у закріпленні
повторних точок межі земельними
ділянками межовими знаками (а.с.8).

Відтак, позивачем погоджено акт
встановлення межі з будинковолодінням
№ 81 по вул. І.Франка, що свідчить про її
згоду з існуючою межею, огорожа з
металевої сітки, що закріплює межу, не
переміщалася, уповноважена особа
провела повторні обміри ділянки та не
встановила жодних порушень, тому
відсутні підстави передбачені ст. 107 ЗК
України для відновлення меж.

Окрім цього, згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
7081/7082 від 01.04.11р. (а.с.204-209) встановлено,
що конфігурація меж земельної ділянки
ОСОБА_4 відповідає правовстановлюючому
документу на землю. Дослідженням
експерта встановлено, що існують
накладення 0,16 м та нестиковка 0,63 м меж
земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
тобто фактичне користування не
відповідає правовстановлюючим
документам. Даний висновок не
спростовується поясненнями
спеціаліста ОСОБА_7 При цьому, суд
звертає увагу, що позивач фактично
використовує більшу частину землі, що
не належить їй по державних актах.

Таким чином, ОСОБА_4, яка фактично
користується належною їй земельною
ділянкою, не порушила прав ОСОБА_1, тому
у суду відсутні правові підстави для
покладення на неї обов’язку
відновлення межі між їхніми ділянками,
яка і не була порушена. Крім цього,
згідно доданої до висновку схеми
вбачається, що дерево (дерева)
розміщені на земельній ділянці
належній ОСОБА_2, а не ОСОБА_4, тому суд
також відмовляє в задоволенні вимог
про відшкодування половини вартості по
ліквідації дерев. До того ж в судовому
засіданні не здобуто доказів та не
надано таких позивачем, що дерева
стоять на межі суміжних земельних
ділянок, а тому в силу ст. 109 ЗК України
підлягають ліквідації.

Щодо позовних вимог про зобов»язання
ОСОБА_2 демонтувати самовільно
збудовану споруду, що розташована у м.
Львів-Винники на вул. І. Франка, 81 суд
враховує наступне.

Як вбачається з поданих позивачем
доказів, ОСОБА_2 здійснювалося
самочинне будівництво за вказаною
адресою на належній йому земельній
ділянці, а не на ділянці ОСОБА_4 як
вказує позивач (а.с.6,7,53). Разом з тим,
відповідачем погоджено проектну
документацію, рішенням ОСОБА_5 комітету
Винниківської міської ради № 466 від
16.12.2008 року «Про дозвіл на узаконення та
завершення самовільно розпочатого
будівництва індивідуального житлового
будинку по вул. І.Франка, 81 у м. Винники,
згідно долученої проектної
документації»затверджено висновок
міжвідомчої комісії та надано ОСОБА_2
дозвіл на узаконення та завершення
самовільно розпочатого будівництва.
27.03.2009 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області йому видано дозвіл
на виконання будівельних робіт
(а.с.19-21,54-56). Відтак, ОСОБА_2 вирішено
дане питання в адміністративному
порядку, що відповідає вимогам закону.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
01.04.11р. відстань від звісу покрівлі
східної сторони будинку № 81 на вул.
ОСОБА_8 до межі земельної ділянки
ОСОБА_1 складають до 0,34 м. з
північно-східної сторони і до 0,28 м. з
південно-східної сторони при нормі 1 м.,
відстань від східного кута балконної
плити будинку до межі земельної
ділянки ОСОБА_1 складає 0,82 м. при нормі 1
м., відстань між будинками ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 становить 5,87 м., а має становити
мінімум 6 м. За таких обставин будинок
не в повній мірі відповідає проекту і
вимогам ДБН.

Поряд з наведеним, позивач не довела
тих обставин та не подала належних
доказів того, що будівництво здійснене
відповідачем порушує її права чи
інтереси. Натомість судом встановлено,
що ОСОБА_1 проводить реконструкцію
свого будинку по вул. Наливайка, 2 з
порушенням законодавства та ДБН (а.с.304),
що теж може слугувати причиною
недотримання відстані між будинками
сторін.

Крім цього, суду враховує, що згідно ч. 7
ст. 376 ЦК України у разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил з позовом про
демонтаж самочинного будівництва чи
проведення відповідної перебудови
вправі звертатися відповідний орган
державної влади або місцевого
самоврядування. При цьому, в ході
розгляду справи не здобуто доказів, що
будівництво здійснене ОСОБА_2
проведене з істотним відхиленням від
проекту, що порушує права інших осіб чи
з істотним порушенням ДБН, тому суд
відмовляє в задоволенні вимог ОСОБА_1
про зобов»язання відповідача
демонтувати споруду по вул. І.Франка, 81.

Відповідно безпідставними є і вимоги
про визнання незаконними дозволу
Інспекції від 27.03.2009 року та рішення
ОСОБА_5 комітету Винниківської міської
ради № 466 від 16.12.2008 року, оскільки такі
видані повноважними особами з
дотриманням встановленого законом
порядку, на підставі чинного
законодавства та не порушують прав чи
інтересів ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,169, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст. 11,15,16,376 ЦК України,
ст.ст.90,107,109,152,158 ЗК України, суд, -

в и р і ш
и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 комітету Винниківської міської
ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, третя особа ОСОБА_6
про зобов»язання ОСОБА_4 відновити
первісну межу між земельними
ділянками, не чинити перешкод по
ліквідації дерев та відшкодувати
половину вартості робіт по їх
ліквідації ; визнання незаконним
рішення ОСОБА_5 комітету Винниківської
міської ради № 466 від 16.12.2008 року;
визнання незаконним дозволу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області від
27.03.2009 року ; зобов»язання ОСОБА_2
демонтувати самовільно збудовану
споруду, що розташована у м.
Львів-Винники на вул. І. Франка, 81 –
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені
ст.ст.294,296 ЦПК України.

Суддя:

Леньо С.І