ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-2226/11
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2011 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
Куренкова Є.С.,

при секретарі
Ридзель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні №217 по вул.
Кошиця, 5А в м. Києві цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованої суми кредитним
договором та звернення стягнення на
майно,

УСТАНОВИВ:

Позивач 02.11.2010 року звернувся до суду з
позовною заявою до відповідачів про
стягнення заборгованої суми 155833 гривні
84 копійки за кредитним договором №
014/2563/73/46213 від 26.09.2009 року, сплативши
судові витрати.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, збільшив, збільшені позовні
вимоги в розмірі 226709 гривень 01 копійка
підтримав та пояснив, що відповідачці
було надано кредит, але відповідачка не
виконує умови договору, таким чином
виникла зазначена заборгованість, тому
судові витрати та зазначені суми по
заборгованості просить стягнути з
відповідачів на користь позивача,
оскільки з метою забезпечення
виконання зобов'язань між позивачем,
відповідачкою і співвідповідачкою
було укладено договір поруки та
договір застави.

Відповідачка позовні вимоги визнала та
пояснила, що намагається погасити
заборгованість шляхом
реструктуризації, суми, які вона
вносила пішли на погашення пені.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачки, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

26.09.2006 року між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль», з
однієї сторони та відповідачкою
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 014/2563/73/46213, відповідно до якого
позивач надав відповідачці кредит в
сумі 27588 доларів США 00 центів на
споживчі цілі строком на 72 місяці (
відповідно до додаткової угоди від
31.03.2009 року строк кредиту 75 місяців),
тобто з 26.09.2006 року по 26.12.2012 року, зі
сплатою за користування кредитними
коштами 13,00% річних, що підтверджується
копією зазначеного кредитного
договору та додаткової угоди №1 ( а. с. 9-
13 ).

Згідно договору поруки б/н від 26.09.2006
року ОСОБА_4 взяла на себе солідарне
зобов'язання перед банком і
відповідачкою на підставі кредитного
договору №014/2563/73/46213 від 26.09.2006 року ( а.
с. 17).

26.09.2006 року між позивачем та ОСОБА_3 з
метою забезпечення виконання умов
кредитного договору було укладено
договір застави транспортного засобу
марки HONDA CIVIC, 2006 року випуску, шасі
(кузов,рама) НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий
седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.
с. 16).

Згідно із розрахунком заборгованості
від 04.05.2011 року, який проведений
позивачем сума заборгованості за
кредитом становить 130466 гривень 60
копійок, прострочена заборгованість за
кредитом становить 47964 гривні 57
копійок, заборгованість за процентами
становить 19070 гривень 04 копійки, сума
пені за кредитом становить 53429 гривень
56 копійок, сума пені за відсотками
становить 23742 гривні 81 копійка, а
всього: 226709 гривень 01 копійка ( а. с. 61-62).

Згідно із квитанцією №10ВН ОСОБА_3
22.03.2011 року сплатила 5037 гривень 09
копійок у рахунок погашення
заборгованості за кредитом ( а. с. 47).

Згідно з квитанцією №10ВН ОСОБА_3
22.03.2011 року сплатила 2910 гривень 61
копійку у рахунок погашення
заборгованості за кредитом ( а. с. 47).

В судовому засіданні 21 червня 2011 року
ОСОБА_3 повідомила про те, що всі суми,
які нею було сплачено Банком було
зараховано на сплату пені ( а. с. 65).

Відповідно до квитанції №13АU
ОСОБА_3 03.10.2011 року сплатила 1497 гривень 59
копійок у рахунок погашення
заборгованості ( а. с. 81).

Згідно з квитанцією №13АU ОСОБА_3
03.10.2011 року сплатила 3684 гривень 66
копійок у рахунок погашення
заборгованості ( а. с. 81).

Відповідно до квитанції №0JDТ13203117
ОСОБА_3 03.11.2011 року сплатила 27155 гривень
71 копійку у рахунок погашення
заборгованості ( а. с. 81).

Згідно із квитанцією №0JDТ ОСОБА_3
03.11. 2011 року сплатила 10347 гривень 00
копійок у рахунок погашення
заборгованості ( а. с. 93).

Згідно із службовою запискою
начальника управління пізнього збору
проблемної заборгованості
Департаменту проблемної
заборгованості роздрібних клієнтів
Ольховика С.В. від 25 червня 2011 року
заступнику директора - начальнику
управління пізнього збору
Департаменту проблемної
заборгованості роздрібних клієнтів
Савінову І.В. повідомлено про те, що
Управлінням пізнього збору проблемної
заборгованості було вжито заходи,
спрямовані на стягнення простроченої
заборгованості. Зокрема, надано
інформацію по кредиту відповідно до
якої: залишок заборгованості по
кредиту становить 16379 доларів США 37
центів, розмір прострочених відсотків
становить 2749 доларів США 99 центів, пеня
становить 2193 долари США 38 центів, пеня
за відсотками становить 1130 доларів США
03 центи. Добровільної згоди на
реалізацію майна ОСОБА_3 не надала ( а. с.
72).

Згідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно із п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Згідно із службовою запискою
начальника управління пізнього збору
проблемної заборгованості
Департаменту проблемної
заборгованості роздрібних клієнтів
Ольховика С.В. від 25 червня 2011 року,
причинами, що призвели до порушення
умов кредитного договору стали
хвороба, пов'язана з перебуванням на
лікуванні, зміна місця роботи, зниження
доходу, збільшення платежів, пов'язане
з підвищенням курсу валюти ( а. с. 72).

Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Згідно з ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, підлягає стягненню з
відповідачів солідарно на користь
позивача 184024 гривні 05 копійок.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Таким чином, суд вважає розірвати
кредитний договір № 014/2563/73/46213 від
26.09.2006 року, оскільки відповідач
вносила кошти у рахунок погашення
заборгованості за кредитом не в
повному обсязі, внаслідок чого виникла
заборгованість по сплаті.

Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, при триманням, завдатком.
Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
заставу», застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом. В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право
в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого
заставою зобов'язання одержати
задоволення з вартості заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами. Застава виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
заставу» за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором
застави.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України,
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про
заставу», заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

Суд вважає задовольнити позовні вимоги
позивача та звернути стягнення на
предмет застави автомобіль марки HONDA
CIVIC, 2006 року випуску, шасі (кузов,рама)
НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий седан,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
Серії НОМЕР_3, виданого УДАІ ГУМВС
України в м. Києві 22.09.2006 року, оскільки
ОСОБА_3 виконувала кредитні
зобов'язання перед Банком не в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України і на підставі ст. ст. 14, 525,
526, 553,554,598,599,610,614,617, 592, 625, 651,1050, 1054 ЦК
України, ст.ст.19-21 Закону України «Про
заставу», суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати кредитний договір №
014/2563/73/46213 від 26.09.2006 року, що укладений
між Акціонерним поштово-пенсійним
банком «Аваль» правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4
солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» заборговані 184024 гривні 05
копійок за кредитним договором №
014/2563/73/46213 від 26.09.2006 року.

У рахунок погашення заборгованої суми
184024 гривні 05 копійок звернути
стягнення на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на предмет застави -
автомобіль марки HONDA CIVIC, 2006 року
випуску, шасі (кузов,рама) НОМЕР_2, тип ТЗ
- легковий седан, реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу Серії НОМЕР_3,
виданого УДАІ ГУМВС України в м. Києві
22.09.2006 року шляхом проведення прилюдних
торгів з початковою ціною предмет
застави для її реалізації згідно
експертної оцінки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» 779 гривень 17
копійок судового збору, 60 гривень 00
копійок оплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього: 839 гривень 17
копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» 779 гривень 17
копійок судового збору, 60 гривень 00
копійок оплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього: 839 гривень 17
копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, з дня
отримання його копії.

Суддя