АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2371/11 Номер провадження 22-ц/2569/11Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Петренка В.М.

Суддів: Акопян В.І.., ОСОБА_2

при секретарі: Фадейкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною ОСОБА_3, на ухвалу Київського районного суду м.Полтави 6 червня 2011 року,

у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 6 червня 2011 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про стягнення виконавчого збору - відмовлено.

З ухвалою не погодився скаржник ОСОБА_3 В апеляційній скарзі прохає скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу якою вимоги скарги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не обґрунтована і не підлягає задоволенню.

Згідно із п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до п.1 ч.І ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції, з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства, встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20 серпня 2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2008 року, укладеним між ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_3 у розмірі 262 073 грн. 16 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_4

Встановлено, що на виконання рішення суду державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ. На підставі виконавчого листа №2-605/10 від 20 жовтня 2010 року, 16 грудня 2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 22 грудня 2010 року.

(а.с.29).

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови від 26 січня 2011 року виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передано до підрозділу примусового виконання рішень відділу виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області де згідно постанови були обєднані у зведене виконавче провадження.

(а.с.43,45).

Судом встановлено, і це знаходить підтвердження матеріалами справи, з часу відкриття провадження і до березня 2011 року виконавчою службою проводились дії направлені на виконання рішення суду, оскільки боржник добровільно не виконав рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи 8 лютого 2011 року в рахунок погашення боргу по кредитному договору №2203-1819 від 11 серпня 2008 року, ОСОБА_6 внесла 50000 грн. таким чином погасила частково заборгованість.

(а.с.13,14,16).

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки кошти в рахунок погашення заборгованості внесені в період примусового виконання рішення суду, дії державного виконавця, який діяв в межах норм ст..46 Закону України Про виконавче провадження відповідають вимогам закону, вимоги ОСОБА_3 викладені у скарзі не ґрунтуються на вимогах цього Закону і не можуть бути підставою для визнання постанови недійсною.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 6 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: /підписи/

Згідно: /підпис/