Справа № 2-498/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого-судді Галагана О.В.,

при секретарі Кульчицькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, просив стягнути з відповідача на його користь 2743грн. 80коп. матеріальної шкоди та 5000грн. моральної шкоди завданої ДТП, покласти на ОСОБА_2 оплату послуг адвоката.

На обґрунтування позову зазначав, що відповідач згідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2010 року визнаний винним в скоєнні дорожньої пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки 21.01.2010року на перехресті вул. Дзержинського Пр. Винниченка в м. Кіровограді ОСОБА_2 , керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушивши ПДР України допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем „Опель Омега" д.н. НОМЕР_2, яким керував на підставі довіреності ОСОБА_3

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень, перелік яких міститься в протоколі огляду транспортного засобу від 21.01.10 р. моторно-транспортного страхового бюро. Відповідно до калькуляції вартість відновлювального ремонту автомобіля" Опель Омега" д.н. НОМЕР_2, визначена в сумі 6024 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована страховою компанією АТ „ПРОСТО-страхування", позивачу страховиком було сплачено страхове відшкодування в сумі 3280 грн. 20коп. Вважає, що різницю між вартістю відновлювального ремонту та розміром страхового відшкодування йому повинен відшкодувати відповідач.

На обґрунтування розміру моральної шкоди в 5000грн. позивачем зазначено, що він є інвалідом другої групи, після перенесеного інсульту має паралізовані кінцівки, а відтак позбавлений можливості самостійно пересуватись. Через несправність в результаті ДТП автомобіля не мав змоги при допомозі родичів відвідувати медичні установи для системного проведення масажу, здачі аналізів, УЗД, консультацій тощо. Через відсутність автомобіля збільшились витрати повязані з викликом працівників в галузі медицина за місцем проживання позивача. В звязку з пошкодженням належного йому майна зазнав душевних страждань, які позначились на нормальному сні, нервозності в стосунках з оточуючими, що призвело до необхідності вживання заспокійливих засобів. Також, сімя була позбавлена можливості користуватись автомобілем для вирішення побутових питань. Автомобіль втратив товарний вигляд, що призведе до зменшення його вартості в разі продажу(а.с.20).

Представник позивача при розгляді справи позов підтримала, просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Заперечила проти притягнення страхової компанії АТ „ПРОСТО-страхування" в якості другого відповідача, вказуючи про відсутність жодних претензій до даного страховика.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначаючи, що його цивільно-правова відповідальність застрахована страховою компанією АТ „ПРОСТО-страхування", тобто вимоги матеріального характеру до нього є безпідставними. Відносно моральної шкоди вказав, що позивачем не доведена її наявність. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду в якості третьої особи без самостійних вимог залучена страхова компанія АТ „ПРОСТО-страхування", якою на час ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2. В судове засідання представник третьої особи не зявився. Згідно надісланого до суду відзиву на позовну заяву, страхова компанія вважає, що справа повинна розглядатись з урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України, оскільки спеціалістом компанії матеріальний збиток визначено в розмірі 3280грн. 20коп., згідно Звіту №492/1216 від 12.04.2010року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Опель , д.н. НОМЕР_3 становить 3313грн. 52коп., у поданій позивачем заяві на виплату страхового відшкодування від 14.04.2010року, зазначено розмір відшкодування у 3280грн. 20коп який він і просив виплатити, вказавши, що з отриманою сумою згоден, майнових претензій до страховика та страхувальника не має, та зазначено про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.42-69).

Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що відповідач згідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2010 року визнаний винним в скоєнні дорожньої пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки 21.01.2010року на перехресті вул. Дзержинського Пр. Винниченка в м. Кіровограді ОСОБА_2 , керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушивши ПДР України допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем „Опель Омега" д.н. НОМЕР_2, яким керував на підставі довіреності ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована АТ ПРОСТО-страхування"(а.с.45).

Згідно заяви позивача до АТ «ПРОСТО-страхування» від 14.04.2010року, ОСОБА_1 просив виплатити страхове відшкодування в розмірі 3280грн. 20коп. та розписався, що згідний з зазначеним розміром страхового відшкодування, майнових претензій до Страховика та Страхувальника не має(а.с.65).

АТ «ПРОСТО-страхування» перерахувало позивачу страхове відшкодування в розмірі 3280грн. 20коп.(а.с. 7а,69).

Представник позивача вказала, що після першої калькуляції вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля Опель на суму 6024грн., була проведена друга калькуляція, де вартість відновлювального ремонту вже становила 3774грн., на цю суму автомобіль Опель і був відремонтований (а.с.6,41).

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату, тому позивач, як законний володілець автомобіля, має право на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу

Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу(ст. 32.7 Закону).

Статтею 36.3 Закону визначено, що якщо особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до МТСБУ скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо прийняте МТСБУ рішення не задовольняє таку особу, то вона має право подати позов до суду щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку.

Фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану ДТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складових. Фізичний знос ураховується як утрата вартості ДТЗ, що виникає в процесі його експлуатації (Методика товарознавчої експертизи та оцінки ДТЗ, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092).

Крім того, пунктом 8.5.2 вищенаведеної Методики визначено, що величина втрати товарної вартості (ВТВ) ДТЗ не нараховується у разі якщо строк експлуатації легкових ДТЗ перевищує: 5 років для ДТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших ДТЗ.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування)

для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином у суду є всі підстави до відмови у задоволенні позовних вимог майнового характеру, оскільки позивачем самостійно було визначено розмір страхового відшкодування про що зазначено у заяві до страховика та вказано про відсутність жодних претензій майнового характеру до Страховика та Страхувальника (а.с.65), тобто недостатність страхової виплати, яку згідно до норм чинного законодавства (ст. 1194 ЦК) повинен виплатити відповідач позивачу не доведено.

Щодо вимог немайнового характеру, суд з урахуванням вимог ст. ст. 23,1168 ЦК України, доводів позивача про моральні страждання які він зазнав в звязку із пошкодженням належного йому транспортного засобу, доводів про додаткові зусилля інваліда на впорядкування зміненого ритму життя, визначає розмір моральної шкоди у 500грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись 10,11, 57, 60, 88, 213 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 8грн. 50коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4