АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 12/4/ Доповідач-Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді- Митрофанової Л.В.

суддів: Соколан Н.О., Михайлів Л.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради - Пилипенко Юлії Миколаївни.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2011 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_2. Відділ опіки та піклування Дзержинської районної у місті ради про розподіл житлової площі та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.06.2011року позов ОСОБА_5 задоволено повністю. Суд виділив 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 у власність та визнав за ним право власності на зазначену частину вищевказаної квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, суд надав невірну оцінку доказам, тому зробив висновки, які не відповідають обставинам справи. Крім того, суд прийняв рішення щодо прав та обов*язків неповнолітніх осіб, не звернув уваги на ті обставини, що рішенням суду у спірній квартирі було визначено порядок користування спірною квартирою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду згідно ч.1п.2,3,4 ст.309 ЦПК України скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що доведеним є той факт, що саме позивач у справі ОСОБА_5 повністю оплатив купівлю спірної квартири та ремонт в ній, відповідач не заперечував, що 1/2 частини належить його батькові, позивачу по справі.

Однак, колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна, оскільки при ухваленні рішення суд неправильно застосував норми матеріального права та судом допущено невідповідність висновків обставинам справи і недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Як убачається з матеріалів справи згідно договору купівлі-продажу від 21.11.2000 року відповідач ОСОБА_6 придбав квартиру АДРЕСА_1 /а.с.5/.

Посилання позивача на ті обставини, що саме він придбав спірну квартиру за свої кошти та що між ним та відповідачем ОСОБА_6 була домовленість щодо права власності позивача на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 є безпідставними та спростовуються вимогами матеріального права.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ /майно/ яке вона здійснює відповідно до закону або за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, в даному випадку позивач ОСОБА_5 не надав доказів того, що спірна квартира була придбана за його кошти та для нього також, та якимось чином він є власником частини спірної квартири, згідно вимог матеріального права. З дня придбання квартири в ній зареєстровані та проживають відповідач ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_2 та їх неповнолітня донька ОСОБА_7 /а.с.20/. Позивач зареєстрований та проживає за іншою адресою.

Крім того, як убачається з позову, позивач усвідомлював ті обставини, що укладаючи договір купівлі-продажу спірної квартири на ім.*я сина ОСОБА_6, саме відповідач набуває всі права власника - користування, володіння, розпорядження спірною квартирою та такий договір не передбачає укладення за умови. Тому, порушення умов на підставі яких було укладено угоду, про те, що відповідач в майбутньому визнає його право власності на частину квартири, не може бути підставою для задоволення позову.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення згідно п.п.2,4 ч.1 ст.309 ЦПК України про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303,307,ч.1п.2,3,4 ст.309,313,316 ЦПК України,колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_2. Відділ опіки та піклування Дзержинської районної у місті ради про розподіл житлової площі та визнання права власності,- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: