Справа №22-ц-3160/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія56Доповідач у 2 інстанції Березовенко
УХВАЛА

Іменем України

01 червня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 31 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Насташківської сільської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно мотивуючи тим, що у 1996 році на наданій їй сільською радою земельній ділянці, розташованій в с.Колеснікове по вул.Ватутіна, 91 Рокитнянського району і яка виділена їй в натурі, вона розпочала будівництво житлового будинку. По закінченню будівництва право власності на будинок вона не отримала за браком часу. Разом з тим, у 2008 році вона дізналася, що невістка ОСОБА_6 подала до суду заяву про поділ житлового будинку і з цього часу дізналася, що право власності на житловий будинок без її згоди за рішенням Насташівської сільської ради надано її синові ОСОБА_4 та видано свідоцтво на право власності. В зв"язку з цим, просить визнати недійсним рішення сільської ради про визнання права власності та визнати недійсним свідоцтво про право власності.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 31 січня 2011 року року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до статті 303 ЦПК України, апеляційний суд при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі апеляційної скарги, так і за межі вимог заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що у 1996 році на наданій позивачці сільською радою земельній ділянці, розташованій в с.Колеснікове по вул.Ватутіна,91 Рокитнянського району і виділеній в натурі, було розпочато будівництво житлового будинку. По закінченню будівництва у вказаний будинок вселилися син позивачки ОСОБА_4, його дружина - відповідачка ОСОБА_5 та іх дочка. У 2005 році позивачка звернулася до сільської ради за визнанням права власності. При цьому повідомила, що хоче оформити право власності на свого сина - ОСОБА_4, після цього на засіданні виконкому рішенням №62 від 28.10.2005 року було визнано за ОСОБА_4 право власності на будинок та згодом видано свідоцтво на право власності. Він же уклав з Рокитнянським РЕМ та ФЕГГ договори на постачання електроенергії та газопостачання. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_5 та поділ між ними у 2008 році спільного будинку, позивачка у 2010 році звернулася до суду з вказаним позовом про визнання недійсними документів, які стверджують право власності її сина на житловий будинок, мотивуючи тим, що дані документи видані без її згоди.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що позивачка вчасно була обізнана про рішення виконкому і про видачу свідоцтва на право власності на будинок на її сина ОСОБА_4, так як вона особисто отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно 14 грудня 2005 року ( а.с.35 зв.)та в судовому засіданні підтвердила, що знала про укладення ОСОБА_4 договорів на газо- та електропостачання, а укладення даних договорів можливе тільки із власником будинку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, на думку колегії суддів, правильно керувався ст.ст. 267 та 328 ЦК України і дійшов вірних висновків щодо недоведеності та необгрунтованості вимог та відсутності законних підстав для їх задоволення, у зв»язку із спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові.

Апеляційна скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставини, які б свідчили про незаконність ухваленого рішення не містить.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 31 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: А.С.Сержанюк

Судді: Р.В.Березовенко

ОСОБА_7