Справа № 2-47/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" березня 2011 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

у складі головуючого судді Кунцік О.С.

при секретарі Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ПП "Галичбудпроект" про поділ майна подружжя та уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ПП "Галичбудпроект" про поділ майна подружжя та заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 30 серпня 2001 року зареєстрував свій шлюб з відповідачкою у відділі РАГС Самбірського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №155.

Від спільного подружнього життя народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя виявилось невдалим. Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 15.05.2009 року шлюб було розірвано. 23.06.2009 року зареєстровано розірвання шлюбу у відділі РАЦС м. Самбора Самбірського МУЮ, актовий запис №23.

За час спільного подружнього життя з відповідачкою вони набули житлову квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1. Дану житлову квартиру набули за спільні кошти згідно договору купівлі-продажу укладеного 04.02.2002 року та посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №363.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Самбірського МБТІ від 16.04.2010 року житлова квартира зареєстрована на ім'я відповідачки, ОСОБА_2, її вартість становить 25589, 00 грн.

Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Оскільки, житлова квартира була набута за час шлюбу за спільні кошти, то вона належить йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності, тобто кожен з подружжя має право на 1/2 частину даного майна.

Житлова квартира в м. Самборі по вул. Г.Крут, будинок №11, №64 є однокімнатна, її реально поділити не має можливості, тому є необхідність провести поділ квартири в ідеальних частках. В даний час між ним та відповідачкою не досягнуто згоди щодо поділу спільно набутого за час шлюбу майна. Відповідачка, проживаючи в іншому житловому приміщенні, в даний час заявляє претензії про виселення з житлової квартири, а тому є необхідність звернення до суду з позовом про поділ спільно набутого майна, а саме спірної житлової квартири.

Просить постановити рішення, яким майно набуте ним та відповідачкою за час спільного подружнього життя поділити.

Виділити йому в особисту приватну власність Ѕ частину житлової квартири за адресою АДРЕСА_2.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 доповнив позовні вимоги, просить стягнути ОСОБА_3 4100 гривень судових витрат, понесених ним для оплати послуг по наданню юридичної допомоги.

ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. В підтвердження позовних вимог посилається на те , що С'амбірським міськрайонним судом Львівської області слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 1гора Павловича до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. У відповідності до ст. 123 ЦІІК України відповідач має право до або під час попереднього судового засідання пред'явити зустрічний позов. Також право подати зустрічний позов після попереднього судового засідання закріплено у ст. 31 ЦПК України, де зазначено, що крім прав та обов'язків, визначених у ст.27, відповідач протягом усього часу розгляду справи має право визнати позов повністю або частково, пред'явити зустрічний позов.

30 серпня 2001 року відділом РАЦС Самбірського міського управління юстиції Львівської області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем ОСОБА_1, актовий запис № 155 ( копія свідоцтва про одруження знаходиться у матеріалах справи за первісним позовом ). 14 червня 2002 року у сторін народилась донька ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження знаходиться в матеріалах справи за первісним позовом). Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 травня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. 25 червня 2009 року відділом РАГС Самбірського міського управління юстиції Львівської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 23 ( копія свідоцтва про розлучення знаходиться в матеріалах справи за первісним позовом. Як зазначає відповідач у первісному позові, житлова квартира № 64, яка :находиться в будинку № II. по вул. Г. Крут що у м. Самборі Львівської області, була придбана за спільні кошти подружжя. Це твердження не відповідає дійсності, адже вищезазначена квартира була придбана за кошти її батька - ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу від 04 лютого 2002 року, а право власності було зареєстровано на неї, що підтверджує джерело походження коштів, за які придбавалась спірна квартира. Вищезазначені факти можуть підтвердити свідки: ОСОБА_6, м.Самбір. вул. Калнишевського, 121, приватний нотаріус ОСОБА_5, попередній власник ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії: КА Л360862. виданий Самбірським МВ 13 березня 1997р.

Окрім того, позивач за первісним позовом зазначає, що вона, як одноособовий власник спірної квартири, заявляє претензії про виселення з неї. але не зазначає кого саме. На даний момент у вказаній квартирі проживають чужі їй люди , без її на те згоди, сам відповідач у спірній квартирі не зареєстрований та не проживає.

Заявляючи позов про поділ житлової квартири, яка була придбана не за спільні, як зазначалось вище, кошти, відповідач не вказав про наявність у подружжя іншого спільного майна.

01 червня 2007 року було проведено державну реєстрацію приватного підприємства «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ», код ЄДРІІОУ З7126490, засновником та керівником даного підприємства є відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1. Вищезазначені обставини підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 1 7.05.2010 р. (копія додається).

Дане підприємство було засновано на спільні кошти їх подружжя.

Відповідно до ст. 60. ч. 1 ст. 61 Сімейною кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюб), належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), вважається, що кожна річ. набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може були будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права га обов'язки.

У відповідності до ч.1 ст. 70. ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ПП «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ»було створено за спільні кошти подружжя, вона має право на Ѕ частку підприємства.

Крім того у відповідності до положень статей 51, 61, СК України та ч. 2 п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № II від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»інший з подружжя має право на частку одержаних доходів від підприємницької діяльності.

Оскільки у відповідності до ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, а також те, що кошти від одержаних доходів відповідач не надавав вона має право на 50% одержаних доходів ПП "ГАЛИЧБУДПРОЕКТ»та одержуваних у майбутньому.

У зв'язку із неможливістю визначити ціну позову самостійно та у відповідності до ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо. розмір судового збору просить попередньо визначити суд з наступним його стягненням відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Просить визнати Приватне підприємство «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ»ідентифікаційний код 35126490, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя;

Визнати за ОСОБА_3 право власності Ѕ частину Приватного підприємства «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ», ідентифікаційний код 35126490. що становить 50 % статутного капіталу;

Зобов'язати Відповідача ОСОБА_1 внести до установчих документів Приватного підприємства «Г АЛИЧБУДПРОЕКТ » відповідні зміни та доповнення та не чинити перешкод в державній реєстрації внесених змін га доповнень;

Стягнути з відповідача 50 % отриманих доходів ПП «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ»за період з 01.06.2007 р. до дати оголошення рішення.

Стягнути з відповідача судові витрати в розмірі визначеному судом та витрати на оплату і.т.з. Також стягнути з ОСОБА_1 в її користь 14000 гривень витрат, повязаних з наданням юридичної допомоги.

В судовому засіданні подала уточнену позовну заяву. просить стягнути 50% з отриманих в загальному ОСОБА_1 доходів від діяльності підприємства за період з березня 2008 року до дати оголошення рішення в сумі 34743 гривні та 120 гривень ІТЗ.

В судовому засіданні ОСОБА_3 збільшила позовні вимоги, посилаючись на те, що Самбірським міськрайонним судом Львівської області слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

У відповідності до ст.123 ЦПК України відповідач має право до або під час попереднього судового засідання пред'явити зустрічний позов. Також право подати зустрічний позов після попереднього судового засідання закріплено у ст. 31 ЦПК України, це зазначено, що крім прав та обов'язків, визначених у ст.27, відповідач протягом усього часу розгляду справи має право визнати позов повністю або частково, пред'явити зустрічний позов.

Під час розгляду справи, було встановлено, що предметом поділу є житлова однокімнатна квартира № 64, яка знаходиться в будинку №11, по вул. Г.Крут, що у м. Самборі Львівської області.

Спільна з ОСОБА_1 дитина дочка ОСОБА_8 залишилася проживати з нею та перебуває на її утриманні. На даний момент у вказаній квартирі проживають чужі їй люди, яких без її на те згоди, вселив відповідач. Сам відповідач у спірній квартирі не зареєстрований та не проживає. Вона піклується про гармонійний фізичний, духовний та інтелектуальний розвиток дитини. Дитина навчається у спеціалізованій школі по вивченню англійської та французької мов, додатково вивчає німецьку мову, також дитина відвідує платні гуртки з танців, оплата яких здійснюється нею.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду від 10 червня 2010 року відповідач зобов'язаний до сплати в користь позивачки аліментів на утримання дитини, у розмірі 1/4 із всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму залежно від віку дитини ,щомісячно, починаючи з 24 березня 2010р. до досягнення нею повноліття. Аліменти сплачуються відповідачем вкрай нерегулярно у розмірі, який є явно недостатнім для гармонійного фізичного, духовного та інтелектуального розвитку її доньки.

Вона разом з новою родиною, що складається із чоловіка, їх спільного сина та доньки ОСОБА_7 винаймають житло, несе витрати по його оплаті в розмірі 2000 грн. на місяць, що стверджується копією договору майнового найму. Хоча вона та дитина зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3, проживати за цією адресою можливості не має.

Кошти, які сплачує відповідач на утримання дитини, не покривають половини щомісячних витрат на її утримання.

Матеріальної допомоги, крім аліментів, відповідач, на утримання доньки ОСОБА_7, не надає.

Відповідно до ст. ст. 60, 63 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 70 Сімейного кодексу України суд , при вирішенні спору про поділ майна може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У відповідності до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.07 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»суд при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей. За рахунок збільшення її частки у майні вона зможе захистити майнові інтереси дитини, вирішити питання забезпечення дитини окремим житлом у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, і те , що іншим житлом вона не забезпечена, винаймає квартиру і сплачує за це значні кошти, на ній лежить весь тягар утримання дитини. Аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає для погашення половини витрат на оплату житла, забезпечення належних умов утримання, навчання дитини, витрат на лікування та оздоровлення дитини.

Збільшення розміру частки при поділі майна відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності, надасть їй можливість вирішити питання забезпечення дитини житлом.

Просить в інтересах дитини відступити від засади рівності часток подружжя та виділити ОСОБА_3 в особисту приватну власність 3/4 частки однокімнатної квартира № 64, яка знаходиться в будинку №11, по вул. Г. Крут, що у м. Самборі, Львівської області.

Виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність ј частки однокімнатної квартири № 64, яка знаходиться в будинку №11, по вул. Г.Крут, що у м. Самборі Львівської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1,він же представник ПП " Галичбудпроект", та його представник заявлені ними вимоги до ОСОБА_3Б . підтримали, зіслалися на обставини викладені в позовній заяві.. Просить позов задоволити. Зустрічного позову та змінених і доповнених позовних вимог до нього не визнали . тГорбачук І.П. пояснив, що спірна квартира придбана за їх спільні з бувшою дружиною кошти. Пошуком квартири для купівлі займалась його мати ОСОБА_9 Однак, коли оформлявся договір купівлі-продажу квартири, він у зв"язку з оставинами, що склались у них в родині, не міг бути присутній, а тому до нотаріальної контори ходила його дружина та її батько. З моменту купівлі квартири і по даний час в квартирі проживають його бабця та дідусь, а вони з дружиною проживали в їх квартирі, оскільки вона є більшою. Така домовленість була між ним та його дружиною, а також бабцею та дідусем. Його бувша дружина з часу придбання спільної квартири не цікавилась нею , не приймала жодної участі у оплаті житлово-комунальних послуг, проведенні ремонтів, Спільна з бувшою дружиною дочка після розірвання шлюбу проживала з батьками бувшої дружини за адресою м. Самбір вул. Калнишевського 121 і навчалася в Самбірській СШ № 3.Бувша дружина в цей час проживала у м. Львові , де у неї є інша сім"я та діти.

Вважає необгрунтованими посилання ОСОБА_3 на те, що він не надавав коштів на утримання сімї, оскільки його бувша дружина мала доручення на отримання його заробітної плати в Самбірському медичному коледжі, де він працюває провідним інженером з охорони праці.

Що стосується вимог ОСОБА_3 про визнання ПП «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ»об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину даного підприємства, що становить 50 % статутного капіталу та зобов'язання внести до установчих документів Приватного підприємства «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ»відповідні зміни та доповнення та не чинити перешкод в державній реєстрації внесених змін та доповнень вимог не визнав та пояснив, що дане підприємство було створено ним та зареєстроване у червні 2007 року. Статутний фонд у підприємства не створений і по даний час. На його створення не було потрачено жодної копійки із сімейного бюджету. На балансі підприємства немає жодного майна.

Згідно ст. 57 та ст. 61 СК України майно приватного підприємця чи фізичної особи не є об"єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший з подружжя має право на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

Як ствердила ОСОБА_3 та зазначено у заочному рішення про розірвання шлюбу з листопада 2008 року вони проживали окремо, подружні відносини не підтримували. Тому ОСОБА_3 не вправі вимагати від нього частини одержаних доходів від діяльності підприємства за послідуючі роки.

Витрати на правову допомогу, які просить стягнути ОСОБА_3 не є обгрунтованими і суперечать Постанові КМУ "Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави".

29.11.2010 року ОСОБА_3 подала заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що їх спільна дитина залишилась проживати з нею, а тому з метою забезпечення майнових інтересів дитини вони просить в інтересах дитини відступити від засади рівності часток подружжя та виділити їй у приватну власність 3/4 частки спірної однокімнатної квартири.

Подаючи дану заяву про збільшення позовних вимог. ОСОБА_3 тим самим визнала, що майно є їх спільною сумісною власністю.

Просить в задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_3 відмовити.

Крім того, просить стягнути з ОСОБА_3 в його користь 4100 гривень судових витрат за надання правової допомоги.

В судовому звсіданні ОСОБА_3 та її представник зустрічний позов до ОСОБА_1 та доповнені і змінені позовні вимоги підтримали, зіслались на обставини викладені в них. просять позовні вимоги задоволити.Позову заявленого до ОСОБА_3 ОСОБА_1 не визнали. ОСОБА_3 пояснила. що вона документально не може підтвердити придбання спірної квартири її батьком, оскільки він не проводив ніяких грошових операцій через банківські установи ,бо зберігав кошти вдома.Однак і позивач не довів документально, що купівля здійснювалась за їх спільні кошти.

Після одруження вони проживали в її батьків, де постійно виникали сварки і скандали. Тому вона просила у батьків купити їй квартиру.У батька були кошти,оскільки він іздив за кордон.У лютому 2002 року її батько ОСОБА_10 купив у ОСОБА_7 квартиру в м.Самборі вул.Героїв Крут 11/64.,який було засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5, яку оформив на її ім"я.Після придбання квартири між ними та бабусею і дідусем ОСОБА_1 була усна домовленість, що вони підть жити у їх двокімнатну квартиру по вул.Шухевича 82 кв.47,а бабуся і дідусь перейшли жити у її квартиру, де проживають по даний час.

Вона разом з батьком купила в квартиру та придбала за 732 доларів США меблі, які там і залишились ОСОБА_1 після розлучення.

Просить також врахувати , що у неї на утримаанні двоє малолітніх дітей, однак проживати у спірній квартирі не може.так як там проживають родичі Голловачук.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2001 року.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.05.2009 року шлюб між сторонами розірвано, що стверджується рішенням Самбірського міськрайонного суду по справі № 2-527/2009 р.

Розірвання шлюбу зареєстровано у відділі РАЦС м. Самбора Самбірського МРУЮ, актовий запис № 23, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу .

Під час шлюбу згідно договору купівлі - продажу №363 від 04.02.2002 року, засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 сторони купили квартиру № 64 по вул. Героїв Крут в м.Самборі Львівської області загальною площею 30,9 кв.м. житловою 16,5 кв.м. Вартість квартири становить 25589 гривні.

Згоди щодо розподілу подружнього майна сторони не досягли.

У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Суд вважає безпідставним посилання ОСОБА_3 як на підставу заперечення позову ОСОБА_1 те, що спірна квартира придбана за кошти її батька ОСОБА_6 оскільки в судовому засіданні не представлено жодних доказів на їх обгрунтування.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 ствердив, що дав кошти своїй дочці ОСОБА_3 на придбання квартири, однак не назвав яку саме суму, не навів будь-яких доказів, що саме гроші були його і саме він заплатив їх за квартиру.

Жодних інших доказів про те, що ОСОБА_6 вкладались будь-які кошти в придбання квартири АДРЕСА_3 ним в судовому засіданні не представлено.

Суд не надає віри показам свідка ОСОБА_11, так як він є батьком ОСОБА_3 та зацікавлений у вирішенні справи.

Допитаний в якості свідка нотаріус ОСОБА_5 ствердив, що дійсно засвідчував договір купівлі - продажу спірної квартири, однак оскільки пройшов вже тривалий час з моменту його укладення деталей не памятає.

Отже, придбана за час шлюбу сторонами квартира в м. Самборі вул. Г.Крут 11/64 є спільною сумісною власністю бувшого подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3

У відповідності до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні ОСОБА_3 змінила позовні вимоги, просить відступити від засади рівності часток подружжя при вирішенні спору про поділ майна, що є у спільній сумісній власності та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність 1/4 частки однокімнатної квартира № 64, яка знаходиться в будинку №11, по вул. Г. Крут, що у м. Самборі, Львівської області.

В підтвердження даних вимог посилається на те, що за рахунок збільшення її частки у майні вона зможе захистити майнові інтереси дитини, вирішити питання забезпечення дитини окремим житлом у майбутньому. Іншим житлом вона не забезпечена, винаймає квартиру і сплачує за це значні кошти, на ній лежить весь тягар утримання дитини. Аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає для погашення половини витрат на оплату житла, забезпечення належних умов утримання, навчання дитини, витрат на лікування та оздоровлення дитини.

Відповідно до ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин,що мають істотне значення,зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім"ї, а відповідно до ч.3 цієї ж статті з рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони утримують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває в даний час в іншому шлюбі з ОСОБА_12 який зареєстрований 29.12.2009 року міським відділом РАГС Львівського міського управління юстиції. Від цього шлюбу має дитину ОСОБА_13, з новою сім"єю проживає у м.Львові, а тому суд вважає безпідставними посилання позивачки на вищенаведені обставини як на підставу відступу від засади рівності часток подружжя при вирішені спору про поділ майна, що є у спільній сумісній власності.

ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання спільної з ОСОБА_3 дитини, позовної заяви про стягнення додаткових коштів на її утримання ОСОБА_3 не подавала. Згідно наявних у матеріалах справи довідок ОСОБА_4 навчалася в м.Самборі у СШ № 3 протягом 2009-2010 навчальних років і не проживала разом з ОСОБА_3, що ствердив свідок ОСОБА_6 і не заперечили сторони.

Інших доказів на підтвердження заявлених вимог щодо відступу від рівності часток при поділі майна подружжя та збільшення її частки з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 не представлено.

Суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ПП "Галичбудпроект" та визнання за ОСОБА_3 50 % статутного капіталу та забов"язати ОСОБА_1 внести зміни до установчих документів ПП "Галичбудпроект" і не чинити ОСОБА_3 перешкод в державній реєстрації внесених змін, а також стягнення 34743 гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2007 року було проведено державну реєстрацію приватного підприємства «ГАЛИЧБУДПРОЕКТ», код ЄДРІІОУ З7126490. засновником га керівником даного підприємства є ОСОБА_1. Вищезазначені обставини підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 17.05.2010 р.

Із оглянутого у судовому засіданні Статуту ПП "Галичбудпроект" вбачається, що статутний фонд у підприємства відсутній, жодного майна на балансі підприємства немає.

У відповідності до положень статей 51, 61 СК України та ст.52 ЦЦК України майно приватного підприємця чи фізичної особи-підприємця не є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому не може підлягати поділу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № II від 21.12.2007 р. «Про практику застосувания судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя »інший з подружжя має право на частку одержаних доходів від підприємницької діяльності.

Із оглянутого у судовому засіданні заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області про розірвання шлюбу по справі № 2-527 /2009 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу вбачається , що сторони не проживають з 2008 року. Вимог про стягнення доходів з підприємницьої діяльності за час спільного проживання ОСОБА_3 не ставила. Посилання на право отримати від ОСОБА_1 50% від отриманих доходів ПП "Галичбудпроект" в сумі 34743 гривні суд вважає необгрунтованими.

Враховуючи вищенаведене,суд вважає. що вимоги ОСОБА_3 в цій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати між сторонами слід розподіліти у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 88 ЦПК України, ст.ст.60,61,70,71 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № II від 21.12.2007 р. «Про практику застосувания судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя » , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та заяву про збільшення позовних вимог задоволити.

Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 ідеальній частині квартири АДРЕСА_4 та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальної частини спірної квартири за кожним.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ПП "Галичбудпроект" про поділ майна подружжя та зустрічні (нова редакція) позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третяособа ПП "Галичбудпроект" про поділ майна подружжя та заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 4100 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 127 грн. 94 коп. судового збору в дохід держави.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення в апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд.

Суддя