Справа № 2-812/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: судді Подороги Л.В., при секретарі Третяк І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Городище, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городищенського виробничого відділу ЧРФ «Центр ДЗК», Черкаської регіональної філії «Центр ДЗК» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Городищенського виробничого відділу ЧРФ «Центр ДЗК», Черкаської регіональної філії «Центр ДЗК» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Городищенської міської ради №25-31 від 23.12.2005 року, їй було затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у приватну власність 0,10 га земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,1442 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по вул. Нова, 29, що у м. Городище Черкаської області. Заповнити бланки, провести реєстрацію та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку, було доручено Городищенському виробничому відділу Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Для виготовлення Державного акту, мною були зібрані всі необхідні документи, у тому числі і висновок Городищенського районного відділу земельних ресурсів. Однак, при оформленні документації відповідач допустив помилку, виготовивши державний акт на ім'я на земельну ділянку площею 0,2442 га, без поділу її на категорії, із зазначенням призначення - для ведення особистого селянського господарства. Пізніше, зясувалось про неправильність даних в акті про право власності на земельну ділянку. З метою усунення вказаної помилки, позивач звернулась до відповідача з проханням її усунути, однак їй у цьому було відмовлено. Після цього, вона неодноразово змушена була звертатись до різних інстанцій за захистом своїх прав : до суду, до прокуратури, до Черкаського відділу ДП «Центр ДЗК». Через постійні хвилювання позивач почала часто хворіти. У неї підіймався артеріальний тиск, через що, вона змушена була часто звертатись за допомогою до лікарів та купувати дорогі ліки. У січні 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до Відділу Держкомзему у Городищенському районі Черкаської області, Городищенського виробничого відділу ЧРФ «Центр ДЗК» про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та заміну державного акта на право приватної власності на землю у звязку з технічною помилкою. У ході розгляду справи, через перенесенні хвилювання, у неї погіршувався стан здоровя. У зв'язку з чим, вона неодноразово, 19.01.2011 року, 14.02.2011 року, 16.03.2011 року, 08.04.2011 року, 25.04.2011 року, 05.05.2011 року та 13.05.2011 року, зверталась до лікарні за медичною допомогою, а з 16.05.2011 року по 26.05.2011 року, у зв'язку з черговим загостренням хвороби, перебувала на стаціонарному амбулаторному лікуванні. Просить задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 1699 грн. 00 коп. та матеріальні збитки в сумі 646 грн. 33 коп..

У судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Прокурор Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, заперечує щодо їх задоволення. Вказала, що позивач офіційно не зверталась до відповідача з проханням вирішити питання щодо неточностей у виданих їй Державних актах на право приватної власності на земельну ділянку. Окрім того, позивач тривалий час, близько семи років хворіє на хронічний панкреатит, гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, хронічний гастро дуоденіт і, маючи похилий вік, у неї мається ряд хронічних захворювань, які ніяким чином не повязані з її зверненнями до відповідача та до суду.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що предявлені позовні вимоги не є обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення в силу слідуючих причин. Як вказала сама позивач, остання протягом семи років хворіє на ряд хронічних захворювань: на хронічний панкреатит, гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, хронічний гастро дуоденіт. У зв'язку з вказаними хворобами у неї часто проходять загострення вказаних хронічних захворювань, у зв'язку з чим, вона повинна регулярно проходити ряд курсів лікувань вказаних хвороб. У зв'язку з чим, неможливо встановити причинний зв'язок між загостреннями гіпертонічної хвороби позивача та її зверненнями до відповідача через допущені у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР №001447 від 22.05.2006 року. Ст. 23 ЦК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995р. з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» вказують, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, у порушенні нормальних життєвих звязків, у порушенні стосунків з оточуючими, у принижені честі, гідності, у приниженні ділової репутації фізичної або юридичної особи, це втрати немайнового характеру внаслідок страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі, незаконними діями або бездіяльністю інших осіб і особа має право на відшкодування завданої, внаслідок порушення її права, моральної шкоди. При цьому, при зясуванні фактів, з якими закон повязує відшкодування моральної шкоди, виходячи з вимог ст. 1167 ЦК України та п. 5 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995р., суд повинен зясувати характер правовідносин і встановити якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, коли були вчиненні дії, якими заподіяно цю шкоду. Разом з тим, обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд, повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю), вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Протиправність діяння заподіювача шкоди, у даному випадку яким є відповідач по справі нічим не доведена. Визначаючи розмір спричинених їй матеріальних збитків, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона постійно потребує придбання та вживання ліків, якими лікує гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, яка як вона вказала, загострилась через неправомірні дії відповідача. У обгрунтування розміру спричинених їй матеріальних збитків, ОСОБА_1 надала копії фіскальних чеків про придбання ліків, серед переліку яких лише мала частина має відношення до лікування гіпертонічної хвороби. Окрім того, позивачем не надано медичних рецептів із зазначенням медикаментозних засобів необхідних для лікування гіпертонічної хвороби ІІ ступеню. А, відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку, позивач не довела свою позицію щодо предявлених нею позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» №4 від 31.03.1995 року, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 79, 88, 212, 213, 215, 294 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Городищенського виробничого відділу Черкаської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Повне рішення складено 29.11.2011 року.

Суддя ОСОБА_3