РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-1005/11

19.01.2011 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т. В.,

при секретарі Пізній К. Ю.,

за участю представника прокуратури ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкова цивільну справу за позовною заявою прокуратури Московського району м. Харкова в інтересах Держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_3 про знесення об»єкту самовільного будівництва,

встановив:

Прокурор Московського району м. Харкова звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради, з позовом, у якому просить зобовязати відповідача знести самовільну будівлю залізобетонний граж, розташований поблизу буд. 29-В по пр. Тракторобудівників у м. Харкові за власний рахунок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішенням виконавчого комітету Московської районної у м. Харкові ради № 320/3 від 23.09.2008 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на встановлення в тимчасове користування металевий гараж біля будинку 29-в по вул.. Тимурівців у м. Харкові, для особистого транспорту ОСОБА_3, як інваліда ІІ групи, яка мешкає за адресою: м. Харків, вул.. Тимурівців. 29-д, кв. 12. Зобовязано ОСОБА_3 до початку встановлення гаражу одержати в управлінні містобудування та архітектури м. Харкова проект на розміщення гаражу та погодити за встановленим порядком. Попереджено ОСОБА_3, що відчуження гаражу крім металевих конструкцій без спеціального рішення райвиконкому не здійснювати. Зобовязано відповідні служби здійснювати контроль за встановленням та експлуатацію гаражу згідно з проектом. Однак, в результаті перевірки встановлено, що фактично на місці розташований залізобетонний блок замість металевого розбірного гаражу, який використовується нею, як гараж. Головним державним інспектором ДАБК у Харківській області на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у звязку з порушенням нею законодавства у сфері містобудування. З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідач ОСОБА_3 Г І. визнала себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 97 КУпАП, тобто самовільного будівництва споруди. У звязку з тим, що дозвільних документів на встановлення залізобетонного блоку під час перевірки не виявлено, обєкт самочинного будівництва підлягає знесенню за рахунок особи, що його вчинила. Оскільки до теперішнього часу обєкт самочинного будівництва не знесено, позивач звернувся до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник прокуратури, ОСОБА_1, зазначив, що порушення ОСОБА_3 вимог містобудівного законодавства, допущення нею самовільного будівництва та збереження самовільно побудованих споруд суттєво порушує інтереси держави у сфері містобудування, тому підтримав заявлені в позові вимоги та наполягав на задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача по справі, ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 06.10.2010 року, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог прокурора Московського району м. Харкова, зазначивши при цьому, що всі необхідні документи для розташування гаражу у нього наявні, однак, він для того, щоб не створювати незручності сусідам замови залізобетонні блоки, з яких збудував гараж. ОСОБА_2 наполягав, що збудований ним з залізобетонних блоків гараж є тимчасовою спорудою. Таким чином, представник відповідача наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог прокурора.

Представник особи, в інтересах якої позивач звернувся до суду, про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, однак надав суду відповідного листа про розгляд справи за його відсутності та просив постановити законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів (а. с. 22-23).

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши думку представника відповідача, та особи, в інтересах якої заявлено позов, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Московської районної у м. Харкові ради № 320/3 від 23.09.2008 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на встановлення в тимчасове користування металевий гараж біля будинку 29-в по вул.. Тимурівців у м. Харкові, для особистого транспорту ОСОБА_3, як інваліда ІІ групи, яка мешкає за адресою: м. Харків, вул.. Тимурівців. 29-д, кв. 12. Зобовязано ОСОБА_3 до початку встановлення гаражу одержати в управлінні містобудування та архітектури м. Харкова проект на розміщення гаражу та погодити за встановленим порядком. Попереджено ОСОБА_3, що відчуження гаражу крім металевих конструкцій без спеціального рішення райвиконкому не здійснювати. Зобовязано відповідні служби здійснювати контроль за встановленням та експлуатацію гаражу згідно з проектом (а. с. 5).

В судовому засіданні як представник позивача, так і представник відповідача підтвердили наявність такого рішення та зазначили, що воно ніким не оскаржено станом на теперішній час.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться копія проекту на установку саме металевого гаражу по вул.. Тимурівців, 29-в, а не залізобетонного, наявність якого за вказаною адресою не заперечує представник відповідача (а. с. 7-8).

ОСОБА_3 було отримано всі погоджувальні документи державної санітарно-епідеміологічної служби України від 26.11.2008 року, ГУ МНС України в Харківській області від 12.11.2008 року, копії яких її представник надав суду, на розташування саме металевого гаражу. Більше того, як вбачається з пп.. 4 п. 4 пояснювальної записки Проекту на установку метелавого гаражу по вул.. Тимурівців, 29-в гр.. ОСОБА_3 заборонено встановлювати гараж з інших конструкцій і матеріалів (дозволяється тільки металевий розбірний) (а. с. 31-33).

Не зважаючи на заборону вчиняти самовільне встановлення гаражу з інших матеріалів, ОСОБА_3 в період 2009 року здійснила самовільне будівництво без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт, а саме: встановила залізобетонний гараж замість металевого. За фактом даного правопорушення у відношенні ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.09.2009 року та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ст.. 97 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 85 гривень, який було сплачено згідно квитанції №2229908 від 03.09.2009 року, визнавши таким чином себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення (а. с. 34-36).

Представник відповідача по справі в судовому засіданні не заперечував, що Головним державним інспектором ДАБК у Харківській області на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у звязку з порушенням нею законодавства у сфері містобудування. З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідач ОСОБА_3 Г І. визнала себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 97 КУпАП, тобто самовільного будівництва споруди, однак вказав, зазначена постанова ніким оскаржена не була, штраф було сплачено. Однак, з позовними вимогами прокурора не згоден, вказав, що вважає залізобетонну споруду, збудовану ОСОБА_3 тимчасовою будовою. Крім того, зазначив, що знесення залізобетонної споруди спричинить мешканцям сусідніх будинків незручності.

У відповідності до ч. 7 ст. 376 ЦК України, в разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Виходячи з положень вказаної статті, самочинне будівництво забудова на земельній ділянці, яка не була належним чином відведена, або була відведена для іншого цільового призначення, або будівництво здійснювалось без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Представником відповідача під час розгляду справи не було надано суду інших дозвільних документів для розміщення будь-яких споруд. Окрім металевого гаражу за адресою: м. Харків, вул.. Тимурівців, 29-В.

Відсутність згоди з боку власника (користувача) земельної ділянки або порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб є підставою для постанови судового рішення про знесення самочинно побудованих обєктів забудовником, або за його рахунок.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги прокурора в інтересах Харківської міської ради, зобовязавши відповідача знести самовільну будову за адресою: м. Харків, вул.. Тимурівців, 29-В.

Судові витрати суд розподіляє на підставі ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 45, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 376 ЦК України, ст.. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги прокуратури Московського району м. Харкова в інтересах Держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_3 про знесення обєкту самовільного будівництва задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: 61142 м. Харків, вул.. Тракторобудівників, б. 29-Д, кв. 12, знести самовільну будову залізобетонний гараж біля будинку № 29-В по вул.. Тракторобудівників у м. Харкові за власний рахунок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т. В. Поліщук