Справа №22-ц-4477/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко
УХВАЛА

Іменем України

20 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Гуль В.В.,

при секретарі: Соловйову А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом. Просить стягнути грошові кошти за договором позики.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в жовтні 2008 року його син ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 приїхали до нього в м. Кривий Ріг з проханням щоб він їм позичив 50 000 гривен для покупки автомобіля, яку вони домовилися купити, але таких грошей в них на той час не було, а з продавцем домовилися купити вказаний автомобіль для сімейних потреб. Вказує, що відповідачі його запевнили, що 50 000 гривен вони йому будуть віддавати частково на протязі 2009 та 2010 років; їм було відомо, що в нього на той час була певна сума грошей, яку він отримав переводом із Росії.

Позивач погодився позичити їм 50 000 гривен, але запропонував написати розписку, в якій вказати, що вони позичили гроші для купівлі автомобіля; 08 жовтня 2008 року він передав синові в присутності невістки 50 000 гривен, які отримав в ощадному банку, на що син дав йому розписку про те, що зобов'язується повернути йому борг до 2011 року, але до цього часу 50 000 гривен йому не повернули ні син, ні невістка. Йому стало відомо, що 10 січня 2011 року Ірпінським міський суд Київської області визнав автомобіль, який куплений за 50 000 гривен спільним майном подружжя та поділив між подружжям автомобіль, де за Ѕ частину автомобіля на користь ОСОБА_4 стягнуто грошову компенсацію в розмірі 16 790,46 гривен. Враховуючи, що автомобіль НОМЕР_1 Ірпінським міським судом визнаний спільним майном подружжя, а борг йому до цього часу не повернули, тому він вимушений звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідачів по 25 000 гривен з кожного за борг, який вони йому не сплатили.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 25 000,0 грн.

В інший частині позов залишити без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги стягнути з ОСОБА_4 на користь 25000 грн.

Позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови позову було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, постановленим по неповно та неналежно встановленим, дослідженим та оціненим обставинам справи. Також вказує на те, що відповідачі на час придбання автомобіля були подружжям, тому повинні повернути вказану суму.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2008 року ОСОБА_3 позичив 50 000 гривен для покупки автомобіля у ОСОБА_2 та зобов'язався повернути борг до 2011 року, про що власноручно написав ОСОБА_2 розписку.

10 січня 2011 року Ірпінським міським судом у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя було постановлено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя в сумі 16 790 грн. 46 коп.

ОСОБА_3 у задоволенні позову було відмовлено.

Згідно відмітки у копії паспорту відповідача ОСОБА_3 він з 25 січня 2007 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.27) Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 є власником автомобіля НОМЕР_2 та у даному свідоцтві є особлива відмітка "Біржова угода 8283 21.10.2008року (а.с.25,26).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно до ст.ст. 1047, 1049 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімум доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому

позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

В суді першої інстанції було встановлено, що борг позивачу ОСОБА_2 в сумі

50 000 гривен не повернутий.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України щодо того, що кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому колегія суддів, перевіряючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319, ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_5