Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-1442/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 травня 2011 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

народних засідателів: Чегак Н.В., Радика В.І.

при секретарі Шведовій Я.О., з участю представника ОСОБА_1 ЦРЛ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за заявою ОСОБА_1 ЦРЛ про направлення на примусове лікування від туберкульозу ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 ЦРЛ, в особі головного лікаря, звернувся 20.04.2011 року в суд з заявою про зобовязання ОСОБА_3 примусово пройти лікування в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері.

В своїй заяві заявник зазначив, що ОСОБА_3 хворіє на туберкульоз легень, неодноразово направлявся на лікування до Миколаївського облтубдиспансера, але самовільно залишав його.

Посилаючись на захворювання ОСОБА_3 на заразну форму туберкульозу, ухилення його від лікування, на загрозу розповсюдження хвороби серед населення, заявник просить суд винести рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 примусово пройти лікування в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву і, посилаючись на викладені в ній обставини, просив суд цю заяву задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання за викликом не зявився і про причини своєї неявки суду не повідомив.

Справа у відповідності до вимог ст.285 ЦПК України розглянута у відсутність зацікавленої особи ОСОБА_3 на підставі наявності в матеріалах справи достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню. Цей висновок ґрунтується на наступному.

Відповідно до ст.ст.283-285 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» заява про обовязкову госпіталізацію чи продовження лікування хворого на заразні форми туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний нагляд за хворим і який повинен надавати суду мотивований висновок лікарської комісії про необхідність обовязкової госпіталізації до протитуберкульозного закладу із зазначенням строку такого лікування.

Як же вбачається з матеріалів справи, заявником по даній справі являється не спеціалізований протитуберкульозний заклад, в даному випадку Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер, а ОСОБА_1 ЦРЛ, яка і дала свій висновок лікарської комісії про необхідність обовязкової госпіталізації ОСОБА_3 до протитуберкульозного закладу без визначення строку його лікування.

В цьому висновку лікарської комісії також не зазначено чи страждає ОСОБА_3П на психічне захворювання та чи не протипоказане йому таке лікування та обовязкова госпіталізація.

За таких обставин, на підставі ст.ст. 283-285 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», суд позбавлений можливості позитивно вирішити питання про обовязкову госпіталізацію ОСОБА_3 до протитуберкульозного закладу для проходження лікування на заразну форму туберкульозу і залишає за лікарнею її право про направлення останнього для проходження такого лікування в добровільному порядку, або для повторного звернення з завою до суду про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_3, але у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 179, 212-215,234-235,283-286 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 ЦРЛ в задоволені заяви про зобовязання ОСОБА_3 примусово пройти лікування в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги про апеляційне оскарження, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

народні засідателі: 1.

2.