справа №2-107/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2011 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

- головуючого судді Соколова О.О. ,

- при секретарі Калінько Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення боргу за договором позики.

З позовної заяви слідує, що згідно договору від 16 липня 2010 року , ФОП ОСОБА_2 прийняла від позивача 60000 доларів США та 8 000 євро, що на день подання позову складає 563364 грн.

13.01.11 року позивач повідомив відповідача про необхідність погашення суми боргу.

Відповідач не надала відповіді на дане повідомлення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив ,що відповідач взяла у позику ОСОБА_1. 60 000 доларів США та 8000 євро.

Він звернувся з повідомлення про сплату боргу відповідачем, на що ОСОБА_2 не відповіла та не сплатила борг.

Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні відповідач позов визнала частково і пояснила ,що борг в сумі 8000 євро вона визнає , а 60000 доларів США вона у позивача не брала.

Коли вона та позивач були в добрих відносинах , то позивач запропонував їй вложити в бізнес його 30000 доларів США з метою в майбутньому получити прибуток . Вона погодилась . Позивач вкладав свої гроші у її бізнес не офіційно , без належного оформлення.

В договорі записано, що в роботі знаходиться 60000 доларів США, які належать ОСОБА_3 . Такий запис був зроблений тому, що вкладаючи в бізнес 30000 доларів США , позивач через деякий час мав отримати 60000 доларів США.

Но через деякий час родичі позивача почали вимагати повернути 30000 доларів США , що і зробив її чоловік.

Договір не вимагало повернути, так як довіряла позивачу.

В 2011 році вона отримала повідомлення про повернення грошей отриманих за розпискою. На це повідомлення вона письмово не відповіла.

Вислухавши пояснення, оцінивши зібрані по справі докази та вивчивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору від 16.07.2010 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 60000 доларів США та 8000 евро.(а.с.2).

На повідомлення від 13.01.2011року про сплату боргу не відповіла належним чином.

Відповідач не надала жодних доказів , щодо оспорювання договору позики.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Таким чином між позивачем та відповідачем мав місце договір позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України , якщо договором не встановлено строк повернення позики , або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення вимоги про це. Вимога про повернення боргу була направлена 13.01.11 року про , що і не заперечувала відповідач в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики , він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України .

Таким чином суд вважає, що позов обоснований на відповідних доказах і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст..88 ЦПК України сплачені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1046, 1049, 1050 ЦК України, й у відповідності до ст.ст.10, 11, 88, 209, 212-216 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 563364 грн. боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати: 1700грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Соколов О.О.