АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія - «зменшення розмірів аліментів» Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Даниленка В.М.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановила:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи який зазначив, що на підставі рішення Борівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2007 року зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частині його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на те, що влітку він отримує заробітну плату, розмір якої близький до мінімального, а взимку не працює, вимушений надавати матеріальну допомогу своїм непрацездатним батькам та з урахуванням того, що прожитковий мінімум для дітей відповідного віку перевищує розмір його заробітної плати, у звязку з чим він не має можливості виплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі, просив на підставі ст. 192 СК України зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються.

Відповідачка ОСОБА_2, посилаючись на те, що відповідач сплачує аліменти у розмірі 150 грн., яких не вистачає на утримання дітей, проти задоволення позову заперечувала.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про зменшення розміру аліментів до 1/3 частини його доходів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем наявності обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України можуть бути підставою для зменшення визначеного рішеннями суду розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Статями 183, 184 СК України передбачено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Борівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частині його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом зазначених норм закону, за позовом платника аліментів, за наявності передбачених ст. 192 СК обставин, рішенням суду може бути зменшений визначений у частці від заробітку розмір аліментів, але який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного.

Належних та допустимих доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я його або одержувача аліментів позивач не надав, що є його обовязком згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Доводи позивача про те, що він вимушений частину свого заробітку витрачати на надання матеріальної допомоги непрацездатним батькам, про залишення відповідачці після розірвання шлюбу в користуванні житлового будинку, меблів, побутової техніки та домашньої худоби не є обставинами, з якими закон повязує можливість зменшення раніше визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді