АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

Суддів: Куценко Т.Р.,Повєткіна В.В. .

При секретарі: Косенко І.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2011року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства « ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ « ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків.

Позивач зазначав, що тривалий час працював в тяжких , небезпечних та шкідливих умовах праці на шахтах ВАТ «Павлоградвугілля». При виконанні трудових обовязків отримав професійні захворювання у звязку з чим звільнений з роботи за п.2 ст.40КЗпП України.

На підтвердження нещасного випадку складено акт П-4 від 23 березня 2010року, в якому зазначено діагноз: « 1.Радикулопатія попереково-крижова і шийна в фазі загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, мязово-тонічним і больовим синдромом, гіпотрофією правого ліктьового мязу; 2. Деформуючий артроз колінних суглобів з комбінованими контрактурами, в поєднанні з хронічним синовіїтом, деформуючий артроз ліктьових суглобів, двосторонній плечолопатковий періартроз, стійкий больовий синдром; 3.Хронічне обструктивне захворювання легень 1 ст.(пиловий бронхіт 1 ст., емфізема легень 1 ст.) ЛН 1 ст.; 4.Нейросенсорна приглухуватість 1 ст.(з легким зниженням слуху).Захворювання професійні(18.03.2010р.)

Висновком Дніпропетровської обласної МСЕК від 26.04.2010року встановлено 65% втрати професійної працездатності первинно, та визнаний інвалідом третьої групи з 26.04.2010року, заборонено приймати участь у підземних роботах, тяжка фізична праця, несприятливий мікроклімат та рекомендовано медикаментозне і санаторно-курортрне лікування..

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Павлоград призначена одноразова допомога та щомісячна грошова сума у звязку зі стійкою втратою професійної працездатності згідно довідки МСЕК.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ПАТ « ДТЕК Павлоградвугілля» завдану ушкодженням здоровя моральну шкоду у розмірі 11 000грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2011року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 6500грн. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.86-91).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час працював на шахтах відповідача в небезпечних та шкідливих умовах праці та отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 23 березня 2010року(а.с.11). Згідно висновку МСЕК від 26.04.2010року позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності за наслідками вказаного професійного захворювання та визнаний інвалідом третьої групи(а.с.38-39).

Оскільки втрата професійної працездатності позивача виникла внаслідок виконання ним трудових обовязків, відшкодування завданої йому моральної шкоди передбачено ст.237-1 КЗпП України, на яку він посилався як на підставу позовних вимог в позовній заяві(а.с.1-4).

В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р., із змінами, внесесними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» розяснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України(набрала чинності 13 січня 2000року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин(незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної(немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до правильного висновку, що ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», як роботодавець, який не створив безпечних умов праці, в той час як відповідно до ч.1ст.153 КЗпП України саме власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити небезпечні і нешкідливі умови праці, в результаті чого позивач отримав професійне захворювання, повинен відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодувати останньому моральну шкоду.

Розмір вказаної шкоди суд визначив з урахуванням конкретних обставин, наслідків завданої шкоди здоров'ю та у відповідності до зазначених норм закону.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність медичного висновку щодо спричинення позивачу моральної шкоди та відсутність доказів її спричинення не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такого висновку не є обов'язковою для суду, а факт спричинення моральної шкоди та моральних страждань, завданих останньому у зв'язку з отриманим ним професійним захворюванням, підтверджується встановленими доказами, яким суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Доводи про те, що позивач, укладаючи трудовий договір, свідомо погодився на роботу, пов'язану з небезпечними та шкідливими умовами праці безпідставні, оскільки його вибір на працю відповідає ст.43 Конституції України, в якій закріплено право особи на належні, безпечні і здорові умови праці та не звільняє роботодавця від зобов'язання їх забезпечувати.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює встановлені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « ДТЕК Павлоградвугілля» відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: