Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа №2-168/11.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2011 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Смоляр Ю.О.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської районної у

м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3, про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3, в якому позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму заподіяної шкоди в розмірі 39849,00 грн., 600,00 грн. вартості робіт та судові витрати у справі.

В судовому засіданні позивач підтримував заявлений позов та пояснив, що йому на праві приватної власності належить нежитлова будівля, розташована на території лівобережного пляжу за адресою: проспект 50 років СРСР, 10А у м. Дніпродзержинську, яка раніше належала КП «ДЕЛУА» та яку він придбав у 2006 році на публічних торгах за 3000 грн. у зв'язку з банкрутством підприємства. Право власності на зазначену будівлю було визнане ним відповідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.06.2007 року. На зазначену будівлю ОКП «Дніпродзержинське БТІ» був виготовлений технічний паспорт, який він отримав 03.08.2007 року і в той же день була проведена державна реєстрація його права власності на цю будівлю. Ця двоповерхова будівля раніше використовувалася як рятувальна станція, але потім пляж було занедбано і ним та будівлею не користувалися. Будівля була закрита металевими дверима, на віконних прорізах (без вікон) були встановлені решітки, а вихід на покрівлю з

металевих сходів, що були встановлені зовні будівлі, був заварений металевим листом. Будівля ніким не охоронялася. У 2009 році йому зателефонував знайомий і повідомив, що належну йому будівлю руйнують. Він поїхав на місце та визвав працівників міліції. Затримали двох робітників, а потім вияснилося, що їх найняв ОСОБА_3, у якого був договір з виконкомом Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради про демонтаж будівлі. Будівля була частково демонтована. Потім його викликав голова Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради. Домовилися, що виконком відновить будівлю в тому ж вигляді. Для цього він залишив техпаспорт будівлі. Але будівлю відновили частково за порушенням норм будівництва, розмірів будівлі, не з тих самих матеріалів. 1-й поверх виклали із шлакоблоку висотою менше ніж було раніше, а другий поверх виклали з битої цегли. Другий поверх не покрили плитами. Акт прийому-здачі виконаних робіт в ін не підписував. Він не згоден з актами обстеження будівлі працівниками Дніпровської райради, бо вони не є спеціалістами. Вважає, що виконком повинен був знати кому належала ця будівля. За його заявою оцінювачем ОСОБА_4 було підготовлено звіт №Н-210809/01 про незалежну оцінку матеріального збитку завданого демонтажем належної йому нежитлової двоповерхової будівлі, розташованої по пр-ту 50 років СРСР, 10а, який становить 39849,00 грн., та який він просить стягнути з відповідача. За виготовлення звіту ним було сплачено 600 грн. та сплачені судові витрати у справ, які він також просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив у суді, що на території лівобережної набережної міста знаходиться нежитлова двоповерхова будівля. Протягом останніх років на адресу виконкому Дніпровської райради м. Дніпродзержинська від органів самоорганізації населення - лівобережних територіальних комітетів 9 і 10 мікрорайонів надходили численні звернення з клопотаннями про демонтаж напівзруйнованої нежитлової будівлі, розташованої на лівобережному пляжі, яка знаходиться в антисанітарному стані та створює несприятливі умови для відпочиваючих. Через ОКП «Дніпродзержинське БТІ» намагалися встановити власника будівлі, але не маючи жодних відомостей про такого та про адресу будівлі, отримати таку інформацію не змогли. Враховуючи те, що були відсутні будь-які підстави припустити наявність власника будівлі (через її технічний напівзруйнований та антисанітарний стан), було прийняте рішення про її демонтаж. Таке рішення ґрунтувалося на підставі акта про обстеження будівлі від 19.03.2009 року. 20.03.2009 року було укладено договір з приватним підприємцем ОСОБА_3 на виконання робіт по знесенню напівзруйнованої будівлі. 25 та 26 березня 2009 також були складені акти про незадовільний стан будівлі. Після цього було розпочато демонтаж будівлі. Потім до виконкому звернувся ОСОБА_1 з документами, що підтверджують його право власності на цю нежитлову будівлю. Враховуючи надані документи виконавчим комітетом були вжито заходів стосовно повернення власнику належного йому майна. Спеціалістами було відбудоване нежитлове приміщення із тих самих матеріалів, з яких воно було збудоване. Фактично будівля була поновлена в обсязі більшому ніж вона була демонтована, що підтверджується атом від 20.06.2009 року. Таким чином виконком районної ради відшкодував позивачу шкоду відновивши попередній стан будівлі. В наданому позивачем звіті про оцінку матеріального збитку оцінка була зроблена 21.08.2009 року, тобто після поновлення попередньго стану будівлі, тому вона не може бути прийнята до уваги судом.

Третя особа ОСОБА_3, якому судова повістка направлялася за зареєстрованим місцем проживання, та який відповідно ч.8 ст. 76 ЦПК України вважається повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив т заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно ст.. 169 УПК України суд ухвалив розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 має бути відмовлено.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Дніпровського районного суду від 21.06.2007 року позивачу на праві приватної власності належить двоповерхова нежитлова будівля, розташована у м. Дніпродзержинську по проспект 50 років СРСР, 10А, на території та лівобережного пляжу. Право власності позивача зареєстровано ОКП "Дніпродзержинське БТІ" 03.08.2007 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно» (а.с.15).

Згідно технічного паспорта, виданого позивачу 03.08.2007 року, нежитлова двоповерхова будівля (А-2) має фундамент - шлакобетон, стіни - цегла, покрівля - сумісна, перекриття - залізобетон, підлога - бетон, висота -5,34 м., площа - 29,9 кв.м., об'єм - 160 куб.м. (а.с.12-14).

Як пояснював позивач у суді, після оформлення права власності на зазначену житлову будівлю він нею фактично не користувався, вона ніким не охоронялася. Згідно пояснень представника позивача, в цю нежитлову напівзруйновану будівлю був вільний доступ, там збиралися безпритульні особи, був антисанітарний стан, ставалися загоряння. Це підтверджується зверненнями органів самоорганізації населення - комітетів 9-го та 10-го мікрорайонів:-Дніпровського району до голови Дніпровської районної ради, в яких вони також прохали вирішити питання про демонтаж напівзруйнованої будівлі на пляжі, яка ніким не експлуатується (а.с. 24-28), листом 9-ї самостійної державної пожежної частини від 25.03.2009 року 3155 (а.с.30).

19.03,2009 року комісією у складі заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради виконавчого комітету Дніпровської районної ради ОСОБА_5 та начальника управління комунального господарства міської ради ОСОБА_6 було проведено обстеження будівлі, розташованої на лівобережному пляжі по вул. 50 років СРСР, та складено акт згідно якого стан будівлі незадовільний, а саме: будівля побудована з цегли, стіни якої зруйновані. В будівлі відбулася пожежа, у зв'язку з чим будівля становить загрозу жителям лівобережжя, які відпочивають на набережній району. Дана будівля на протязі багатьох років руйнувалася, була кинута на призволяще та ніхто не вживав заходів щодо наведення належного санітарного стану всередині і навколо зруйнованої будівлі, у зв'язку з чим необхідно вжити відповідних заходів (а.с.29). Аналогічні акти відносно будівлі також були складені 25.03.2009 року та 26.03.2009 року в яких зазначено, що перший поверх будівлі зруйновано орієнтовно на 20%, другий поверх зруйновано орієнтовно на 50%, а саме: зруйновані стіни та відсутні плити перекриття, двері, вікна (а.с.6, 7).

20 березня 2009 року між виконкомом Дніпровської районної в м. Дніпродзержинську ради та приватним підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір на виконання робіт по знесенню аварійної, напівзруйнованої будівлі, розміщеної на території лівобережної набережної Дніпровського району по вул. 50 років СРСР (а.с.5).

Як зазначено в позові і це підтвердив позивач у суді, 28.03.2009 року приватним підприємцем ОСОБА_3 було здійснено демонтування двоповерхової нежитлової будівлі за адресою проспект 50 років СРСР.

Представник відповідач пояснив у суді, що, після звернення позивача в міліцію та до голови Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради, двоповерхова нежитлова будівлі за адресою проспект 50 років СРСР була відбудована з тих же матеріалів, з яких вона була збудована. Факт поновлення попереднього стану будівлі підтверджується також наданим відповідачем актом від 20.06.2010 року (а.с. 31).

Позивач стверджує, що будівля була відновлена, але з порушенням технічних норм, її розмірів, та з інших матеріалів (шлакоблоків) і битої цегли. Ним було укладено договір №210809/01 про проведення оцінки майна від 21.08.2009 року з ТОВ «Розрахункова палата біржових операцій», в особі директора ОСОБА_4, з метою визначення ринкової вартості завданого матеріального збитку для визначення розміру відшкодування (а.с.8).

Згідно звіту №Н-210809/01 про незалежну оцінку матеріального збитку виконаного оцінювачем ОСОБА_4, рекомендовано прийняти як фактичний розмір матеріального збитку (розрахований за витратним підходом), нанесеного внаслідок руйнування окремо побудованої, не житлової, двоповерхової будівлі, загальною площею 47,6 кв. м. розташованої за адресою проспект 50 років СРСР, 10А у м. Дніпродзержинську, на дату оцінки без урахування ПДВ, 39 849,00 грн.

Згідно п. 4.1 звіту, оцінювачем описано основні показники досліджуваної ним будівлі, які повністю співпадають з описом цієї будівлі в технічному паспорті на неї, тому у суд не може погодитися з твердженнями позивача про те, що належна йому будівля, була відновлена після її демонтажу з порушенням технічних норм і розмірів та не з тих матеріалів, що значаться в технічному паспорті.

Але зазначений вище Звіт не може бути прийнятий до уваги судом для визначення розміру збитку завданого відповідачем позивачу в результаті демонтажу та відновлення двоповерхової нежитлової будівлі розташованої по проспекту 50 років СРСР, 10А у м. Дніпродзержинську, оскільки відповідно розділів 5 цього звіту оцінювачем фактично було визначено залишкову вартість будівлі. В розділі 6 звіту зазначено: Вартість матеріального збитку повинна складати суму грошей, яку власник витратить на відновлення свого майна, але не більшу ніж ринкова вартість такого об'єкта, Оскільки об'єкт оцінки не є ринковим і є можливість провести розрахунок вартості відновлення такого об'єкта в ринкових цінах, то результат отриманий за використанням витратного підходу є достатнім, та таким, що чітко відображає результат який є ринковим. Провівши розрахунок та аналіз отриманих результатів, рекомендую прийняти як фактичний розмір матеріального збитку, нанесеного внаслідок руйнування окремо побудованої нежитлової, двоповерхової будівлі, загальною площею 47,6 кв. м. розташованої за адресою проспект 50 років СРСР, 10А у м. Дніпродзержинську, на дату оцінки без урахування ПДВ: 39 849,00 грн.».

Із зазначеного вище висновку оцінювача витікає, що він взагалі не прийняв до уваги те, що зруйнована, як зазначено в звіті, будівля була добровільно відновлена відповідачем.

Оцінювачем також не приймалися до уваги обставини, які встановлені в судовому засіданні про те, що спірна будівля ще до її демонтажу приватним підприємцем ОСОБА_3, уже була частково зруйнована.

Судом було роз'яснено сторонам їх право заявити в судовому засіданні клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з обов'язком її оплати, але ні позивач, ні відповідач таке клопотання не заявляли.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не доведені обставини, на які він посилається як на підставі своїх вимог, в тім числі про те, що в результаті демонтажу, а потім відновлення двоповерхової нежитлової будівлі, розташованої по проспекту 50 років СРСР, ЮАу м. Дніпродзержинську, його майну завдано шкоду та в якому розмірі.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦГЖ України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3, про стягнення шкоди.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що його ухвалив, шляхом подачі в 10 -денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Байбара.