АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа 22-ц-1249/2011р. Головуючий 1 інстанції: Іванова І.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І.,

ОСОБА_1,

при секретарі - Козир Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Харківміськгаз»

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Харківміськгаз» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що працювала на підприємстві відповідача, 16 травня 2005 року з нею на виробництві стався нещасний випадок, про що 26 січня 2006 року був складений акт за формою «Н-1» про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом та акт за формою «Н-5» про розслідування нещасного випадку. Після уточнення позовних вимог ОСОБА_3 остаточно просила стягнути з відповідача втрачений заробіток 16 740,90 грн., своєчасно не отриману щомісячну страхову виплату 2 100 грн. та моральну шкоду у розмірі 84 000 грн.

Відповідачі проти позову заперечували, вказували, що нещасний випадок стався в тому числі і за вини позивача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення в частині якою задоволені позовні вимоги та відмовити у відшкодуванні моральної шкоди. В тій частині якою відмовлено у задоволенні інших позовних вимог рішення суду не оскаржується. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що позивачем не доведений факт заподіяння їй моральної шкоди та її розмір. Вказує, що судом не враховано, що нещасний випадок на виробництві стався в тому числі і за вини позивача. Наполягає, що відшкодування може бути покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала на підприємстві відповідача, 16 травня 2005 року з нею на виробництві стався нещасний випадок, про що 26 січня 2006 року був складений акт за формою «Н-1» про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом та акт за формою «Н-5» про розслідування нещасного випадку. Причиною нещасного випадку стало невиконання вимог інструкції з охорони праці, відсутність або неякісне проведення інструктажу; невиконання засобів індивідуального захисту через незабезпеченість ними; невиконання посадових обов'язків. Як вбачається з п. 10 Акту по формі Н-1 начальник РБУ ОСОБА_4, начальник будівельної дільниці РБУ ОСОБА_5 та маляр ОСОБА_3 є особами які допустили порушення законодавства про охорону праці.

В результаті нещасного випадку пов'язаного з виробництвом ОСОБА_3 отримала вторинно - відкритий гвинтоподібний перелом н/3 великої кістки із зміщенням, перелом с/3 малої гомілкової кістки із зміщенням зліва, компресія тіла .

Судова колегія вважає, що позивач у результаті нещасного випадку пов'язаного з виробництвом зазнала моральної шкоди. Рішення суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. повністю відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України а також розясненням, даним в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Доводи представника відповідача про те, що відшкодування моральної шкоди повинно бути покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві не відповідають діючому законодавству.

Законами України "Про Державний бюджет на 2006 рік" та "Про Державний бюджет на 2007 рік" (відповідно пункт 27 ст. 77 та пункт 22 ст. 71) на 2006 та 2007 роки зупинялася дія в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей абзацу 4 ст. 1, підпункту "е" ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

20 березня 2007 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", яким були виключенні статті Закону стосовно обов'язку відшкодування Фондом моральної шкоди.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року N 20-рп/2008 вказані зміни визнані конституційними, оскільки громадяни, які постраждали від нещасного випадку на виробництві чи внаслідок професійного захворювання, відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України, мають право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Крім цього, Законом від 28 грудня 2007 року N 107-VI з п. 3 Прикінцевих положень виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної (немайнової) шкоди потерпілим на виробництві та членам їх сімей, і водночас доповнено цей пункт таким абзацом: "відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року".

З урахуванням наведеного правильним є висновок суду першої інстанції про стягнення саме з ВАТ «Харківміськгаз» відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно, враховуючи принцип розумності та справедливості, визначив розмір стягнення на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 10 000 грн. При цьому до уваги приймається те, що позивачу завдані тілесні ушкодження, які вимагали певного стаціонарного лікування, оперативного втручання, у зв*язку з якими вона зазнавала фізичного болю, страждань, нервових переживань, вимушено змінився її ритм життя, що вимагало додаткових зусиль, той факт що позивач вимушена тривалий час доводити у судових органах вину відповідача, витрачаючи на це значний час та кошти. Моральні страждання ОСОБА_3 претерпає і на сьогодні, оскільки втратила можливість нормально ходити, шкутильгає, пересувається за допомогою палиці. Відповідні докази надані і наявні у матеріалах справи.

При вирішенні справи, при визначенні розміру відшкодування судова колегія враховує також і той факт, що у нещасному випадку пов'язаному з виробництвом, який стався з ОСОБА_3 крім вини посадових осіб підприємства, частково є також і її вина.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Харківміськгаз» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді