Справа № 2-572/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2011 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

судді Пісоцького О.М.;

з участю: секретаря Сіваченко Ю.І.;

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5;

представника відповідачів ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2011р. ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

В судовому засіданні, обгрунтовуючи свої вимоги, позивач пояснив, що 09 серпня 2010 р. близько 22 години, тобто в темний час доби він на своєму автомобілі ЗАЗ їхав до сина в с. Новокрасне. На великої швидкості його обігнав автомобіль під керуванням відповідача ОСОБА_3 та підрізав, тобто створив перешкоду для руху. З метою уникнення зіткнення позивач був вимушений прийняти вправо, при цьому зіткнувся з деревом. В результаті автомобіль позивача було пошкоджено. Одразу після зіткнення з деревом до автомобіля позивача підбігли двоє працівників міліції - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які побили позивача. При цьому вони вибили позивачу зуб, пошкодили ще 4 зуба. Не знаючи, що позивач є інвалідом, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 намагались поставити його на ноги, потім викликали для проведення медичного огляду на стан спяніння автомобіль швидкої допомоги. Наполягаючи на тому, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_3, а діями відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заподіяно шкоду його здоровю, позивач вимагає відшкодування майнової шкоди в сумі 6907,0 грн., та моральної шкоди в розмірі 7000 грн. Майнова шкода, як пояснив позивач, виражена в пошкодженні автомобіля, на підтвердження чого позивачем надано звіт про незалежну оцінку вартості. Стосовно моральної шкоди позивач пояснив, що вона полягає в тому, що йому необхідно витрачатись на послуги стоматолога в звязку з пошкодженням зубів, крім того, ним понесено витрати на поїздки в суди в звязку з тим, що його намагались притягти до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Крім того, позивач наполягає на тому, що моральна шкода виражена в тому, що з вини відповідачів він позбавлений можливості користуватись транспортним засобом. Для нього це є особливо важливим з огляду на те, що він є інвалідом першої групи, самостійно пересуватись може лише в інвалідному візку або в автомобілі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2010 р. його знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які на той час були працівниками ДАЇ, попросили його сприяти в патрулюванні на території Арбузинського району, оскільки у них був несправний службовий автомобіль. На своєму автомобілі марки Нива, він виїхав з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в район села Новокрасне. Там ними було помічено автомобіль, як пізніше зясувалось, під керуванням позивача, по характеру руху якого було видно, що чи з автомобілем, чи з водієм щось не в порядку. ОСОБА_4 подав цьому автомобілю знак зупинитись, але водій автомобіля не виконав цієї вимоги, продовжив рух. Тому ОСОБА_4 сів в автомобіль ОСОБА_3 і вони стали рухатись в тому напрямку, в якому поїхав позивач. При цьому автомобіль позивача їм не було видно, лише проїхавши деяку відстань вони спочатку побачили світло задніх ліхтарів автомобіля, а підїхавши ближче побачили автомобіль позивача, який стояв зіткнувшись з деревом. Зупинившись неподалік, відповідач разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли, підійшли до автомобіля позивача і почали спілкуватись з позивачем та жителями села, які прибули на місце. Ніхто ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не наносив.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2010 р. він працював в Арбузинському РВ УМВС на посаді інспектора ДАЇ. В звязку з поломкою службового автомобіля 09 серпня 2011 р. він з іншим інспектором ДАЇ ОСОБА_5 попросили знайомого ОСОБА_3 допомогти їм в патрулюванні території району з метою виявлення порушників Правил дорожнього руху. Щодо необхідності виходу на патрулювання була усна вказівка начальника ДАЇ. На автомобілі марки Нива під керуванням ОСОБА_3 вони прибули ввечері в район села Новокрасне, де стояли на дорозі. Потім побачили автомобіль, як пізніше виявилось, під керуванням позивача ОСОБА_8 З характеру руху автомобіля у них виникла підозра щодо можливої несправності автомобіля або нетверезого стану водія. Тому ОСОБА_4 подав знак зупинитись за допомогою жезла. Але автомобіль проїхав не зупинившись. Тому відповідачі поїхали слідом. При цьому автомобіль позивача зник з поля зору. Лише наблизившись, вони побачили автомобіль позивача, який стояв неподалік села зіткнувшись з деревом. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_4 побачив що хтось відчинив пасажирські двері автомобіля позивача, став ламати гілки дерева і при цьому казав Що ти папа наробив. Потім відчинились двері водія і водій випав з автомобіля і став погрожувати, що він надасть свідків того, начебто вони підрізалийого ( тобто своїм автомобілем створили перешкоду для руху ). На місце зійшлось багато жителів села, син позивача разом з іншими жителями села стали відтягувати машину позивача від дерева, стали погрожувати відповідачам. Тому відповідачі викликали оперативну групу з районного відділення міліції. Оскільки ОСОБА_4 був впевнений, що позивач перебуває в стані спяніння, відповідачі запропонували ОСОБА_8 проїхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан спяніння. На цю пропозицію позивач відмовився, Відмовився він також і тоді, коли запропонували йому поїхати разом з сином. Тому для проведення огляду на місці було викликано автомобіль швидкої допомоги. Провівши на місці проби, які виявились позитивні, тобто підтвердили стан спяніння, фельдшер запропонував позивачу проїхати в лікарню, але позивач відмовився. Відповідач ОСОБА_4 наполягає на тому, що ніхто не давав вказівку ОСОБА_3 підрізатиавтомобіль позивача, також ніхто не бив позивача.

Відповідач ОСОБА_9 в судовому засіданні, заперечуючи проти позову надав пояснення, аналогічні поясненням відповідача ОСОБА_4, тобто категорично заперечив факт створення перешкод для руху автомобіля позивача та категорично заперечив факт побиття позивача.

Представник відповідачів в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позову, пояснив, що наданими позивачем доказами не підтверджується факт створення перешкод для руху автомобіля позивача, як і не підтверджується факт заподіяння тілесних ушкоджень відповідачами. Навпаки, надані докази свідчать про те, що тілесні ушкодження позивач отримав в результаті зіткнення автомобіля з перешкодою.

Вислухавши учасників розгляду та дослідивши надані докази, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 серпня 2010 р. близько 22 години в с. Новокрасне Арбузинського району ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з перешкодою, в результаті чого було пошкоджено вказаний транспортний засіб, та він отримав тілесні ушкодження в виді ссаден на передній поверхні правого колінного суглоба, скола 3-го зуба на верхній челюсті зліва. Вказані обставини суд вважає встановленими на підставі пояснень відповідачів, постанови Арбузинського районного суду від 9 листопада 2010 р., якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності по ст. 124 КупАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому суд виходив з мотивів того, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, схеми та пояснень ОСОБА_8, в результаті зїзду у кювет пошкоджень зазнав лише автомобіль самого ОСОБА_8В.( аркуш 7 ). Це ж підтверджується постановою апеляційного суду Миколаївської області ( аркуші 5, 6 ), відповідно якій постанову Арбузинського районного суду від 9.11.2010 р. в указаній вище частині залишено без змін. При цьому посилання позивача на результати службової перевірки щодо неправомірності дій відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 суд оцінює як такі, що не заслуговують на увагу, оскільки з листа на аркушах 9, 10 видно, що за фактом заподіяння позивачу тілесних ушкоджень відмовлено в порушенні кримінальної справи, стосовно ж причини пошкодження автомобіля позивача з цього листа неможливо зробити висновок. Хоч з цього листа видно, що перевіркою встановлено ряд порушень несення служби, допущених ОСОБА_4 та ОСОБА_9, але вказані в листі порушення не мають прямого причинного звязку з наслідками, на які вказує позивач ( пошкодженням транспортного засобу та отримання тілесних ушкоджень ). Відповідно акту судово-медичного дослідження № 225, у позивача було виявлено лише тілесні ушкодження, які могли утворитись в ході встановленої судом дорожно-транспортної пригоди. Показання свідків, наданих позивачем суд оцінює критично. Так, свідок ОСОБА_10 є близьким родичем позивача, тому цілком зрозумілою є його особиста зацікавленість в результатах розгляду справи. Стосовно інших свідків, хоч вони і не є близькими родичами позивача, але суд вважає їх також зацікавленими в результаті розгляду справи. Так, з пояснень позивача та його представника в судовому засіданні, суду відомо, що особи відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 жителям с. Новокрасне дуже добре відомі, оскільки вони виявляли порушників. Як добре відомо суду, виявлення порушника тягне для нього негативні наслідки в виді притягнення до адміністративної відповідальності, яка з врахуванням передбачених діючих законодавством розмірів штрафів на суворості інших санкцій, є досить суттєвою. Тому суд вважає, що надані позивачем свідки можуть мати особисті мотиви для давання відповідних свідчень з метою помстивідповідачам працівникам ДАЇ.

Крім того, щодо відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд вважає, що відповідно ст. 1172 ЦК України відповідати за наслідки їх дій в даному випадку має юридична особа, працівниками якої вони були під час виконання службових обовязків.

Стосовно відповідача ОСОБА_3 таким чином суд вважає не встановленим факт заподіяння його діями майнової та моральної шкоди, тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 136 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Пісоцький