АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-551/2011р. Головуючий 1-ї інстанції Бабкова Т.В.
Категорія: встановлення факту Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль Г.П.

суддів - Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2010 року по справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, відділ реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського району м. Харкова, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищеназваною заявою.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2010 року відмовлено у відкритті провадження за цією заявою з підстав, передбачених ч.4 ст.256 ЦПК України.

Не погодившись з цією ухвалою, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить її скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права. При цьому посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку, що мається спір про право, виходячи лише із наявності в цьому ж суді позову ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Також зазначає, що вона дійсно перебувала у період з 15 жовтня 1998 року по 28 травня 1999 року на території Йорданського Хашемітського Королівства, маючи намір побратися шлюбом з громадянином цієї держави ОСОБА_2. Однак, цим планом не судилося збутися. Офіційної та урочистої церемонії реєстрації шлюбу в державному органі Йорданського Королівства у відповідності до законодавства цієї держави, з дотриманням звичаїв Йорданії та України не відбулося, оскільки наречений у грудні 1998 року виїхав до Об'єднаних Арабських Еміратів - в м. Дубай і довгий час був відсутнім, а тому вона повернулася до своїх батьків на Україну. Лише із позовної заяви ОСОБА_2 вона довідалася, що нібито 26 листопада 1998 року між ними був укладений шлюб чи шлюбний контракт у відповідності із Законом Шаріату і було видано свідоцтво про укладання шлюбу. На сьогоднішній день вона має намір укласти шлюб з іншим чоловіком, тому їй потрібна визначеність в тій обставині, що вона не перебуває в шлюбі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У ч.1 цієї статті визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, п.4) ч.1 ст.256 ЦПК України передбачає розгляд справи за заявою особи про встановлення факту - реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Отже, такої категорії як встановлення факту - не перебування у шлюбі законом не встановлено.

Крім того, ОСОБА_1 до заяви не надано жодного доказу на підтвердження того, що у неї відсутня можливість встановлення цього факту у позасудовому порядку, зокрема, звернення до Міністерства іноземних справ для проведення відповідного запиту про наявність або відсутність запису про реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_2 в органах, які проводять такі записи в Йорданському Королівстві.

До матеріалів справи приєднано довідку про те, що в провадженні цього ж суду маються декілька цивільних справ, а саме справа №2-303/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісного майна подружжя, а також справа за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним, в яких предметом спору виступає одне і теж саме майно - квартира, яка як зазначає ОСОБА_2 була придбана на спільні сумісні кошти, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1, який зареєстровано 26.11.1998року.

Враховуючі вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про існування спору про право і правильно відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження за її заявою про встановлення факту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.1), 312ч.1п.1), 314ч.1п.4), 315, 317, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -