АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5064/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2011року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» про захист прав споживача та визнання правочину недійсним, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2010року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» про захист прав споживача та визнання правочину недійсним.

Позивач зазначав, що 18 квітня 2008року між ним та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "Приватбанк" укладено кредитний договір №DNLOG4(договір №1) про надання коштів у розмірі 378 750грн. для придбання у власність квартири та договір №DNLOG4(договір №2) про надання кредитних коштів у розмірі 89 258,75грн. В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту між сторонами укладено договір іпотеки від 18.04.2008року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 Дніпропетровського міського нотаріального округу за р.№1448.

За п.1.1 договору №1 та п.1.1-1.3 договору №2 відповідач зобовязався надати грошові кошти, а позивач зобовязався повернути надані кошти, сплатити відсотки за користування кредитом, належно виконувати умови договору.

За весь період користування кредитом за договорами своєчасно сплачував передбачені договорами платежі і не порушував умови договору.

В липні 2008року отримав лист відповідача про підвищення банком в односторонньому порядку з 18.08.2008року відсоткової ставки за користування кредитом за договорами на рівні 25% річних, з посиланням на значну зміну курсу долара США до гривні, зміни облікової ставки НБУ.

Листом відповідача від 20 лютого 2009року повідомлений про підвищення банком в односторонньому порядку з 01.02.2009року відсоткової ставки за користування кредитом за договорами на рівні 30% річних. Про таке підвищення відсоткової ставки за кредитом відповідач повідомив в порушення умов договору.

Вказуючи на те, що при укладенні зазначених договорів відповідач не надав належної інформації про умови кредитування, умови договорів не містять графік повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, зміст кредитних договорів суперечить приписам законодавства України, відповідач порушив Закон України «Про захист прав споживачів» та норми ЦК України, позивач просив визнати незаконним та неправомірним збільшення ПАТ КБ «Приватбанк» процентної ставки з 18 липня 2008року за користування кредитом за кредитним договором №DNLOG4 від 18.04.2008року та кредитним договором №DNLOG4 від 18.04.2008року;

Визнати нікчемним з моменту укладення п.8.9 договору №DNLOG4 від 18.04.2008року та п.2.3.1 договору №DNLOG4 від 18.04.2008року, як такі, що суперечать чинному законодавству;

Визнати недійсними з моменту укладення договір №DNLOG4 від 18.04.2008року та договір №DNLOG4 від 18.04.2008року як такі, що суперечать чинному законодавству;

Визнати недійсним іпотечний договір від 18.04.2008року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 Дніпропетровського міського нотаріального округу за р.№1448;

Зобовязати приватного нотаріуса ОСОБА_4 Дніпропетровського міського нотаріального округу виключити з Реєстру іпотек та заборони відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження предмету іпотеки, а саме майнові права на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та передана в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк»;

Зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» прийняти від ОСОБА_2 залишок суми боргу за вказаними кредитними договорами з розстрочкою платежів на 216 місяців;

Зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» надати розрахунок загальної суми заборгованості за кредитними договорами.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2011року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині зміни відсоткової ставки та розірвання кредитного договору скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов в частині зміни відсоткової ставки та розірвання кредитного договору задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову в частині визнання неправомірним підвищення ПАТ КБ «Приватбанк» процентних ставок за кредитними договорами, суд виходив з того, що таке підвищення передбачено постановою Правління Національного банку України від 21.04.2008року №107 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 30.04.2008року та що відповідно до статистики НБУ курс долара США до гривні з моменту підписання сторонами кредитних договорів до часу зміни банком процентної ставки за користування кредитом збільшився більше ніж на 10%. Суд також зазначив, що дія ст.1056-1 та ч.4 ст.2061 ЦК України в редакції Закону від 12.12.2008року не поширюється на кредитні договори, які укладені до прийняття останнього.

Такі мотиви відмови в задоволенні позову в частині визнання неправомірним підвищення ПАТ КБ «Приватбанк» процентної ставки за кредитними договорами з 01.02.2009року не можна визнати обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

9 січня 2009 року набрав чинності Закон України № 661-VІ від 12 грудня 2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку".

Зазначеним Законом ЦК України доповнено статтею 1056-1 "Проценти за кредитним договором", відповідно до частин другої та третьої якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2008року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит №DNLOG4, згідно з яким останньому надано кредит у розмірі 378750,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15%річних на придбання у власність квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на строк до 18.04.2023року(а.с.11).

Пунктом 8.9 договору передбачено порядок та умови збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом(а.с.16).

18.04.2008року 2008року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №DNLOG4, згідно з яким останньому надано кредитні кошти на строк з 18.04.2008року по 18.04.2023року на споживчі цілі та інші витрати(а.с.20-25).

Відповідно до п.2.3.1 вказаного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за ставкою НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки(а.с.21).

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як видно із справи, листом від 25.12.2008року(а.с.86), відправленого на адресу позивача 09.01.2009року(а.с.83-84), який останній отримав 20.02.2009року, про що зазначив в позовній заяві, відповідач повідомив про збільшення з 1 лютого 2009 року відсоткової ставки за договором до 30,00 % річних і запропонував в разі незгоди в строк до 20 січня 2009 року письмово повідомити про своє рішення.

З пропозицією банку про підвищення відсоткової ставки за кредитними договорами позивач не погодився, надавши письмову заяву(а.с.40).

Крім того, із справи вбачається, що відсоткова ставка була підвищена банком на підставі розпорядження ПАТ КБ "Приватбанк" від 25.12.2008року(а.с.80) та від 05.01.2009року(а.с.81-82). Як зазначено у направленому 09.01.2009року позивачу листі ПАТ КБ "Приватбанк", збільшення відсоткової ставки за кредитними договорами буде проведено з 1 лютого 2009 року, тобто після набрання чинності зазначеного Закону України №661 від 12.12.2008року про доповнення ЦК України ст.1056-1 ЦК України.

Наведені обставини свідчать, що на час направлення 09.01.2009року позивачу листа щодо збільшення процентної ставки, ПАТ КБ "Приватбанк" було достовірно відомо про те, що 9 січня 2009 року набирає чинності Закон України № 661-VІ від 12 грудня 2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку".

З огляду на зазначені обставини та докази в їх підтвердження, колегія суддів вважає, що збільшення банком розміру процентів за кредитними договорами в односторонньому порядку з 1 лютого 2009 року суперечить умовам вказаних кредитних договорів та вимогам закону, оскільки на той час уже була чинною стаття 1056-1 ЦК України про заборону таких дій.

У звязку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання неправомірним підвищення з 01 лютого 2009року в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитними договорами на підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення про відмову в задоволенні позову в іншій частині заявлених вимог не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду про їх безпідставність. З наведених мотивів апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2011року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" про визнання неправомірним підвищення з 01 лютого 2009року в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитним договором скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" в зазначеній частині задовольнити.

Визнати неправомірним підвищення Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "Приватбанк" з 01 лютого 2009року в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитним договором №DNLOG4 від 18 квітня 2008року та кредитним договором №DNLOG4 від 18 квітня 2008року, укладеними між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "Приватбанк".

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2011року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -