08.06.2011 Єдиний унікальний номер 2-1812/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2011 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Карпенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2001 року.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час вона з відповідачем проживає окремо, матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду.

Шлюбно-сімейні відносини вони припинили в 2008 році, внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. У сім'ї відбувалися постійні сварки і скандали з різних питань сімейного життя, оскільки у них різні погляди на сімейні обов'язки та виховання дитини. В даний час вони спільного господарства не ведуть, майнового спору не мають.

Просила шлюб розірвати, оскільки подальше сумісне проживання неможливе; стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 350 грн. щомісячно.

Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, у заяві підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, у заяві позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2001 року.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час сторони проживають окремо, матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає.

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в 2008 році, внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. У сім'ї відбувалися постійні сварки і скандали з різних питань сімейного життя, оскільки у них різні погляди на сімейні обов'язки та виховання дитини. В даний час вони спільного господарства не ведуть, майнового спору не мають.

Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, живе окремо, примирення між сторонами неможливе, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Донька сторін ОСОБА_3 малолітня, знаходяться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволення.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини з дня подання позову, тобто з 02 лютого 2011 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 112, 114, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01 вересня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 279 - розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище «Сіверська».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 350 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення проводити щомісячно на користь ОСОБА_1, починаючи з 02 лютого 2011 року і до повноліття дитини, або зміни матеріального положення сторін.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньомісячного платежу аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В. Залімська