Дата документу 09.11.2011
Справа 2-3219
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької облаті в складі:

головуючого судді Ніколовой І.С.,

при секретарі Бєлінськой А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про оспорювання батьківства, третя особа - Комунальної установи Матвіївська загальноосвітня школа-інтернат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач зазначив, що 04.03.1983р. уклав шлюб з ОСОБА_2.

Після укладення шлюбу їх родина мешкала в с.Долинське Мелітопольського району, а в серпні 1990р. переїхала в с.Чехівка Ніжньосірогозького району Херсонської області.

До лютого 1995р. подружжя ОСОБА_2 мешкало однією родиною, а потім ОСОБА_2 повернулася в с.Долинське і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач повернувся з Херсонської області в лютому 2004р., довідався, що його дружина з літа 1995р. мешкала з іншим чоловіком, народила від нього сина ОСОБА_3.

23.11.2007р. ОСОБА_2 померла. Їі син почав проживати в родині позивача, оскільки його дочка від шлюбу з ОСОБА_2 є його рідною сестрою по матері.

Після смерті ОСОБА_2 працівниками Долинської сільської ради було встановлено, що свідоцтво про народження сина вона не оформлювала, мається лише довідка з пологового будинку.

Враховуючи, що офіційно шлюб між подружжям ОСОБА_2 розірваний не був, в 2008р., при оформленні документів працівники органів РАГСу, позивача вказали батьком хлопчика в його свідоцтві про народження.

В 2009р. за позовом органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації позивача позбавлено батьківських прав на ОСОБА_4 та стягнуто аліменти на його утримання.

Позивач під час слухання справи пояснював, що не є біологічним батьком дитини. Його позбавили батьківських прав, і позивач через свою правову необізнаність та похилий вік (60 років), вважав, що ніяких обоязків по відношенню до цієї дитини нести не повинен.

Однак в подальшому у відношенні нього двічі порушували кримінальну справу за ухилення від сплати аліментів, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про оспорювання батьківства.

Просить виключити відомості про себе як про батька ОСОБА_4, 06.10.1997р.н., з актового запису про його народження.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, заявою просить розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

По справі судом встановлено наступне.

04.03.1983р. позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 (а.с.8).

Після укладення шлюбу їх родина мешкала в с.Долинське Мелітопольського району, а в серпні 1990р. переїхала в с.Чехівка Ніжньосірогозького району Херсонської області.

До лютого 1995р. подружжя ОСОБА_2 мешкало однією родиною, а потім ОСОБА_2 повернулася в с.Долинське і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач повернувся з Херсонської області в лютому 2004р. (а.с.10).

Як стверджує позивач, після приїзду він довідався, що його дружина з літа 1995р. мешкала з іншим чоловіком, народила від нього сина ОСОБА_3, 23.11.2007р. померла.

Після її смерті виявилося, що свідоцтво про народження сина вона не оформлювала, мається лише довідка з пологового будинку. Враховуючи, що офіційно шлюб між подружжям ОСОБА_2 розірваний не був, в 2008р., при оформленні документів працівники органів РАГСу позивача вказали батьком хлопчика в його свідоцтві про народження.

В матеріалах справи мається клопотання від 03.04.2008 року опікунської ради Мелітопольської районної державної державної адміністрації до Мелітопольського райРАГСу про про рестрацію народження ОСОБА_4, 06.10.1997р.н., з зазначенням його батьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.27-29). Як вбачається з цих матеріалів, позивач з ними не ознайомлений.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що працювала листоношею с.Долинське Мелітопольського району, покійна ОСОБА_2 була її рідною сестрою. В 1995р. сестра приїхала з с.Чехівка Херсонської області, де мешкала з позивачем, оскільки припинила з ним подружні відносини. Близько півроку ОСОБА_2 проживала з нею, а потім почала мешкати однією родиною з ОСОБА_7, від якого 06.10.1997р. народила сина ОСОБА_3. Проживала сестра разом з ОСОБА_7 у найманому будинку по вул.Жовтневій в с.Долинське, приблизно півтора року, співмешканець визнавав себе батьком ОСОБА_3, потім вони розійшлися, оскільки ОСОБА_2 зловживала спиртним. Свідку зі слів сестри відомо, що свідоцтво про народження сина за життя вона не оформоювала, бо в неї не було грошей. Після смерті ОСОБА_2 хлопчика до себе забрала ОСОБА_8, його сестра по матері від першого шлюбу з позивачем, а потім, за ініціативи опікунської ради, його передали до інтернату.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є дочкою позивача та ОСОБА_2 До лютого 1995р. мати з батьком жили однією родиною в с.Чехівка Нижньосірогозького району Херсонської області, потім батьки посварилися, та мати повернулася в с.Долинське Мелітопольського району. Свідок залишилася проживати з батьком, в 2004р. вони також разом переїхали до с.Долинське. Виявилося, що з 1995 по 1998р. мати співмешкала з ОСОБА_7, народила від нього сина ОСОБА_3, однак свідоцтво про народження дитини не оформила. Позивач, в свою чергу, не є біологічним батьком хлопчика, бо мешкав в іншій області, ніяких стосунків з матірю не підтримував. Хто є фактичним батьком дитини, знає все село, бо ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_7 однією родиною, він винаймав будинок, матеріально забезпечував. Після смерті матері в 2007р. свідок забрала хлопця до себе, бо він був її братом, а пізніше опікунська рада Мелітопольської райдержадміністрації оформила його до інтернату.

Свідок ОСОБА_9, сусідка померлої ОСОБА_2, надала суду аналогічні пояснення.

За довідкою з місця проживання (а.с.10), позивач мешкає в с.Долинському Мелітопольського району з лютого 2004р.

У відповідності до вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, та Прикінцевими положенням СК України, заявлені вимоги слід вирішувати, керуючись положеннями КпШС України, оскільки по справі наявні правовідносини, що виникли до 2004р.

За ст.56 КпШС України, особа, яка записана як батько або мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері … має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис.

За ст.9 КпШС України, на вимоги, що випливають із шлюбних та сімейних відносин, позовна давність не поширюється, за винятком випадків, коли строк для захисту порушеного права встановлено законодавством України.

За ст.10 КпШС України, у випадках, передбачених ст.9 цього Кодексу, позовна давність застосовується судом відповідно до цивільного законодавства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідено положень ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення у справі.

Враховуючи, що учаснити процесу не заявили про застосування позовної давності, суд в даному спорі не враховує наведені положення ст.56 КпШС України в частині річного строку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за потрібне позов задовольнити.

В судовому засіданні шляхом опитування свідків та дослідженням матеріалів справи встановлено, що з 1995р. подружжя ОСОБА_2 не проживало однією родиною, вони мешкали в різних областях України. ОСОБА_2, мати неповнолітнього ОСОБА_4, з 1995 по 1998р.р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, вела з ним спільне господарство, її співмешканець визнавав себе батьком її дитини, знімав для них житло, забезпечував матеріально. За своє життя народження дитини мати в органах РАЦСу не реєструвала. Реестрація народження проведена за ініціативою опікунської ради при Мелітопольській районній державній адміністрації, позивач зазначений батьком хлопця, оскільки не розірвав шлюб з його матірю, і про запис його в 2008р. батьком дитини в свідоцтві про її народження не повідомлявся. Запис його батьком дитини порушує права та інтереси позивача.

Тому заявлений позов слід задовольнити.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, Прикінцевими положенням СК України, ст.ст.9,10,56 КпШС України, ст.267 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_10 Дмитровича до Відділу реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про оспорювання батьківства, третя особа - Комунальної установи Матвіївська загальноосвітня школа-інтернат- задовольнити у повному обсязі.

Виключити відомості про ОСОБА_1, 06.05.1951р.н., як про батька з актового запису про народження №11 реєстрація з пропуском строку від 30.04.2008р. ОСОБА_11, 06.10.1997р.н., зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Після набрання рішенням законної сили направити його до відділу реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції.

Суддя: