Справа № 8-30/11р.
УХВАЛА

10 червня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва

в складі: судді Букіної О .М.

при секретарі -Возному М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація», третя особа - Голова правління Акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Соломянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року у справі № 2-630/10 за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація», третя особа - Голова правління Акціонерною товариства «Українська автомобільна корпорація» ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за нововиявленими обставинами.

В заяві посилається на те, що відповідач завідомо приховав від суду та позивача ряд важливих обставин, шляхом надання неправдивих доказів, свідчень свідка, приховав від суду наявність на підприємстві вакантних посад, що в силу ст. 49-2 КЗпП України могли бути запропоновані позивачу відповідно до його кваліфікації, спеціалізації. Зазначає, що про вказані обставини він дізнався з листа начальника відділу кадрів відповідача ОСОБА_4 від 05.05.2011 року, якого було також звільнено відповідачем.

Вважає, що зазначені обставини істотно вплинули на постановлене по справі рішення, а тому просить переглянути рішення Соломянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заяву із зазначених підстав підтримав повністю, просить її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи заяву не визнали, зазначивши, що обставини, які викладенні в заяві позивача є безпідставними та в розумінні ст.361 ЦПК України не можуть вважатися нововиявленими. В судовому засіданні просили відмовити у задоволенні поданої заяви ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року у справі № 2-630/10 за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація», третя особа - Голова правління Акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено. Рішення набрало чинності та в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалося.

Відповідно до ч.2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1)істотні для справи обставини, іцо не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2)встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення;

3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановления ухвали, що підлягають перегляду;

4)встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 1981 року з наступними змінами та доповненнями «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд судових рішень, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність та допустимість засобів доказування, обовязку доказування і подання доказів. При цьому, встановлення перелічених у п. 1, 2, 4 ст. 361 ЦПК України обставин є підставою для скасування рішення, коли від їх наявності чи відсутності залежать наслідки справи.

Відповідно до положень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 1981 року з наступними змінами та доповненнями «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановления рішення суду, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що висновки суду, покладені в основу постановленого по справі рішення ґрунтуються на неправдивих доказах, оскільки на думку позивача, наданий в матеріали справи штатний розклад відповідача станом на 24 липня 2009 року та довідка про відсутність вакансій № 1792/14 від 25.11.2009 р. містили недостовірну інформацію. Позивач вважає, що дані обставини призвели до постановления рішення про відмову в задоволенні його позову.

Проте, суд вважає, що в розумінні ст. 361 ЦГІК України дані обставини не є нововиявленими, оскільки відповідна оцінка даним документам була надана при постановленні рішення від 09.02.2011 року.

Крім того, відповідно до п.2 ст. 361 ЦПК України вироку суду, який набрав законної сили про фальшивість вказаних документів не надано.

За таких обставин доводи заявника не підтверджено будь-якими засобами доказування, а відповідно не можуть бути прийняті судом до уваги.

Позивач зазначає, що відповідачем було приховано наявність вакантних посад, а тому в порушення вимог ст. 49-2 КЗпП України йому не було запропоновано укласти трудових договір на період перебування у відпустці по догляду за дитиною 1ринів Є.С. і ОСОБА_5

Встановлено, що фахівець відділу корпоративних прав та прав інтелектуальної власності ОСОБА_6 та заступник начальника цього відділу ОСОБА_7 дійсно перебувають у відпустках по догляду за дитиною, однак, у звязку з наслідками дії фінансово-економічної кризи їх посади виведені за штат підприємства, нові співробітники на зазначені посади не приймалися. Відповідачем надана довідка № 46/10 від 27.05.2011 р. про виведення за штат підприємства посад працівників, які знаходяться у відпустці по догляду за дитиною. Посилання позивача щодо незаконності таких дій відповідача виходить за меже розгляду даної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2009 р. позивачем надані суду пояснення (уточнення) по справі (а.с. 138-149), в яких ОСОБА_2 посилався, що у 2009 році відповідач створив новий відділ корпоративних прав і прав інтелектуальної власності юридичного департаменту відкритого акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація». Новостворений відділ мав вакантні, посади заступника начальника відділу, провідного спеціаліста (а.с. 139). Позивач зазначив, що відповідач маючи можливість двічі запропонувати Позивачу іншу роботу, натомість подає суду довідку про відсутність вакантних посад (а.с. 140). За таких обставин, на час розгляду справи, відповідачу були відомі ті обставини, на які він посилається як на нововиявлені, що не узгоджується з вимогами передбаченими ст. 361 ЦПК України

З витягу з книги реєстрації наказів Відповідача по особовому складу з 01.07.2009 року по 30.09.2009 року вбачається, що Відповідачем не видавались накази про прийняття на роботу працівників в період здійснення процедури звільнення Позивача з

24.07.2009року по 28.09.2009 року. Згідно витягу з книги реєстрації наказів відповідача та наданих суду наказів на які посилається позивач, призначення на посади відбувалось або на час перебування працівника у відпустці, або за переведенням в межах корпоративної структури Відповідача для оптимізації інших відділів та філіалів.

Як вбачається з наказу відповідача №383 від 30 грудня 2008 року «Про впровадження змін до штатного розпису», у звязку з фінансовою кризою для максимального збереження трудового колективу, оптимізації фонду заробітної плати, посади працівників, які перебували у відпустках по догляду за дитиною виводились зі штату Товариства, а також вивільнені посади звільнених працівників за їх ініціативою скорочувались на наступний день після звільнення, що свідчить проте, що Відповідач не здійснював новий підбір персоналу на місця звільнених працівників. Відповідач періодично виключав зі штату вивільнені посади, та не приймав на їх місця інших працівників, а отже суд не може погодитись доводами Позивача про приховування Відповідачем чи існування у Відповідача вакантних посад на, які міг би претендувати за своєю посадою та спеціальністю Позивач.

Посилання позивача про існування у відповідача вакантних посад на які міг би претендувати Позивач, а саме, Наказу від 16 вересня 2009 року №155-ВК, про прийняття ОСОБА_8 за переведенням, на посаду головного фахівця відділу казначейства департаменту злиття, поглинання та залучення фінансів, Наказу від 07 вересня 2009 року №146-ВК, про прийняття ОСОБА_9 за переведенням на посаду заступника директора з безпеки та персоналу Філії «Рубіж-Авто» також не можуть вважатися нововиявлсними. Як вбачається з наданих наказів, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уже працювали в структурі AT «Українська автомобільна корпорація» та були переведенні в рамках оптимізації особового складу Корпоративної структури.

Посилання позивача, що у відповідача була вакантна посада звільненого згідно наказу №141-вк від 25 серпня 2009 року працівника ОСОБА_10 не заслуговують на увагу, оскільки на виконання наказу №383 від 30.12.2008 року, дана посада була виключена зі штату та не була вакантною, що підтверджується Переліком змін у штатному розписі керівного складу працівників «Української автомобільної корпорації» на 2009 рік, введеного в дію з 01.09.2009 року.

Також судом встановлено, що на посаду звільненої ОСОБА_11 згідно наказу №151-вк від 14 вересня 2009 року з посади Начальника відділу казначейства департаменту злиття, поглинання та залучення фінансування, було переведено іншого працівника Відповідача, а саме згідно наказу №153-вк від 15 вересня 2009 року переведено Піголенко О.1. та відповідно Відповідач не міг запропонувати Позивачу зазначену посаду, яку займала ОСОБА_12

Також встановлено, що наказ відповідача №126-вк від 24 липня 2009 року, про прийняття на роботу ОСОБА_13 на який посилається позивач, не може бути нововивченою обставиною, оскільки з наказу №126-вк від 24 липня 2009 року вбачається, що він був виданий у звязку з необхідністю заміщення Основного працівника ОСОБА_14 на період його відпустки з 17 серпня 2009 року по 10 вересня 2009 року, та дана тимчасова вакансія не могла Відповідачем пропонуватись Позивачу, оскільки Позивач працював на своїй посаді у Відповідача в цей період до 28 вересня 2009 року.

Щодо посилань позивача про наявність вакантної посади фахівця з персоналу, відділу підбору персоналу, на яку міг претендувати Позивач, у звязку з винесенням наказу від 22.07.2009 №123-вк про анулювання наказу №121-вк від 13.07.2009 року «про суміщення посади фахівця з персоналу відділу підбору персоналу» також не може вважатися нововиявленою, оскільки в наказі №383 від 30.12.2008 року, Відповідач не здійснював підбору працівників на зазначену посаду, та така посада скорочувалась.

З огляд на викладене, заявник не надав суду належних доказів існування в А Г «Українська автомобільна корпорація» вакантних посад в період його звільнення за скороченням штату.

В судовому засіданні позивач пояснив, що доказами на його думку є номери кадрових наказів відповідача про прийняття на роботу працівників. Водночас, заявник повідомив, що він не в змозі надати суду копій цих наказів, оскільки ОСОБА_4 05.05.2011 р. йому передані тільки їх проекти без підпису Голови правління Корпорації УкрАВТО, а тому суд вважає, що посилання позивача на проекти наказів , зазначених у його заяві, не можуть вважатися належними та допустимими доказами у справі.

Твердження заявника, що допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в ході розгляду справи надав суду завідомо неправдиві свідчення, які виклав в листі заявнику 05.05.2011 р., суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є встановлені вироком суд)', що набрав законної сили, зокрема, завідомо неправдиві показання свідка, , що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення. Проте, відповідного вироку суду, що набрав законної сили яким встановлена неправдивість показань свідка ОСОБА_4 суду пе надано.

Доводи заявника про не легітимність рішення профспілкового комітету відповідача про надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем за скороченням штату працівників, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки протокол засідання профспілкового комітету AT «Українська автомобільна корпорація» від 02.02.2010 року №11 є чинним, ніким не оскарженим, та чинність даного протоколу не с предметом розгляду справи.

Також, твердження позивача про те, що керівництво Корпорації УкрАВТО повинно було повідомляти профспілковий комітет не менше ніж за два місяці про наміри здійснити зміни в організаційній структурі виробництва і торгівлі, які потягнуть за собою звільнення (тимчасове звільнення) працівників від роботи - не може розглядатися судом в якості нововиявлених обставин.

З огляду на наведене, посилання заявника на вказані обставини в обгрунтування поданої заяви, суд вважає безпідставиними, а тому заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 361,362, 365 ЦПК України, суд,-

У ХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за иововиявленними обставинами рішення Соломянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкри того акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація», третя особа - Голова правління Акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі протягом 5 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: