Справа № 2-5603/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у вересні 2011 року звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею право власності на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України та ч.4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 . Вищевказане підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 28.08.2006 року Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що в межах строку на прийняття спадщини за спадкодавцем, після смерті чоловіка позивачка звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після й смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що державною нотаріальною конторою позивачці було видано свідоцтво про право спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право спадщину.

Судом встановлено, що державною нотаріальною конторою не було оформлено свідоцтво про право спадщину на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позивачка фактично прийняла спадщину, але не можу володіти спадковим майном - гаражем, оскільки на нього не було видано свідоцтво про право власності на спадщину.

В судовому засіданні представник позивачки пояснив суду, що позивачка 30 липня 2010 року звернулася до відповідача з заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, але нотаріус Першої Дніпропетровської нотаріальної контори Дніпропетровської області виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність у позивачки правовстановлюючих документів на гараж.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.346 Цивільного Кодексу України, право власності на майно припиняється у зв`язку з відмовою власника від права власності.

Відповідно до ч.1 ст.347 Цивільного Кодексу України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Оцінюючи позовні вимоги позивачки щодо визнання права власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 , суд вважає їх обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з нижче наведених підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінюючи позовні вимоги позивачки до відповідача у їх сукупності, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 201 грн. в рахунок відшкодування оплати судового збору і 120 грн., в рахунок відшкодування оплати ІТЗ, а всього 321 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 321 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.В.Черновськой