АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-5185/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Басуєвої Т.А., Волошина М.П.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційні скарги відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля м.Павлоград Дніпропетровської області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля м.Павлоград Дніпропетровської області (далі ВАТ „Павлоградвугілля) про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ушкодження здоровя під час виконання трудових обовязків, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок ушкодження здоровя під час виконання трудових обовязків в розмірі 50 000 грн., посилаючись на те, що він тривалий час працював на шахтах ВАТ „Павлоградвугілля. У звязку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, впливом комплексу виробничих шкідливостей на підприємстві вугільної промисловості, він отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК йому встановлено 60% втрати професійної працездатності, визнано інвалідом 3 групи. Просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ВАТ „Павлоградвугілля на користь ОСОБА_2 в рахунок моральної шкоди 6.000 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ „Павлоградвугілля просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позову, оскільки рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ВАТ „Павлоградвугілля задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 тривалий час працював на шахтах ВАТ Павлоградвугілля. У звязку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, впливом комплексу виробничих шкідливостей на підприємстві вугільної промисловості він отримав професійне захворювання.

Згідно довідки МСЕК від 05 липня 2006 року йому вперше було встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності(а.с.7).

Відповідно до частин першої та другої ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

За ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Разом з тим, на час установлення МСЕК позивачу втрати професійної працездатності в звязку з ушкодженням здоровя, нормами Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності не було передбачено право застрахованої особи на страхову виплату за моральну шкоду.

З урахуванням наведеного, питання про відшкодування працівнику моральної шкоди в звязку з ушкодженням його здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України „Про охорону праці.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вирішив питання про наявність факту заподіяння моральної шкоди, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст.2371 КЗпП України обовязок по відшкодуванню моральної шкоди судом першої інстанції обґрунтовано покладено на відповідача, з вини якого позивачеві було заподіяно моральну шкоду, повязану з виконанням ним трудових обовязків, який не створив безпечних і нешкідливих умов праці та не приймав заходів для обмеження або зменшення впливу шкідливих факторів на своїх працівників.

Також не можна прийняти до уваги твердження відповідача про не врахування судом першої інстанції спливу позовної давності, оскільки згідно діючого законодавства на дані спірні правовідносини позовна давність не поширюється.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до вимог ст.12 Закон України „Про охорону праці, ст.2371 КЗпП України, стягнув з ВАТ „Павлоградвугілля на користь позивача моральну шкоду.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля м.Павлоград Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: