Справа № 2-936/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2011 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Ташлицькій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 08 вересня 1990 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного подружнього проживання мають повнолітню дочку. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя сторін, непорозуміння між ними. Сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та близько чотирьох років проживають окремо. Спільне життя та збереження сімї неможливе, тому позивачка просить задовольнити її вимоги.

Позивачка подала до суду заяву, в якій вказала, що обставини, викладені в позові, та позовні вимоги підтримує, примирення неможливе і просила розглянути справу без її участі та присвоїти їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «Борисюк».

Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що обставини, викладені в позові, та позовні вимоги визнає, примирення неможливе і просив розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 1990 року, від сумісного подружнього проживання мають повнолітню дочку. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя сторін, відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та близько чотирьох років проживають окремо. Спільне життя і збереження сімї неможливе.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, подружні стосунки вони не підтримують і жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, що подальше сімейне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08 вересня 1990 року у Старокостянтинівському ЗАГС Хмельницької області, актовий запис № 209, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 (до шлюбу Борисюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти позивачці ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «Борисюк».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя___________