АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 26 ( ІІІ ) суддя Мельник Ю.П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Зубакової В.П., Михайлів Л.В.

при секретарі - Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" ( на теперішній час Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат") про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у справі:

представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" - далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 10 червня 2003 року при виконанні трудових обов`язків він отримав виробничу травму, у звязку із чим висновком МСЕК від 08.12.2006 року йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 25%.

Вважає, що у звязку з отриманими професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, розмір якої він визначив у 188 200 грн., просив суд стягнути з відповідача на свою користь цю суму.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_3 35 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави державне мито у сумі 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 15,00 грн..

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що обовязок ПАТ «Кривбасзалізрудком» відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу відсутній, оскільки він є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві; факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами; розмір моральної шкоди необґрунтований; робота у шкідливих умовах праці з перевищенням гігієнічних нормативів законодавчо дозволяється та наявність шкідливих умов праці є об`єктивним явищем, а тому в діях відповідача відсутня протиправна поведінка.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2003р. року о 13 год. 20 хв. з позивачем, який працював електрогазозварювальником ремонтно-механічного заводу ВАТ «Кривбасзалізрудком» ( на теперішній час ПАТ «Кривбасзалізрудком») на робочому місці стався нещасний випадок, внаслідок чого ним отримано відкритий злом кісток спинки переносиці, забита рана обличчя зліва, про що 12.06.2003р. року комісією було складено акт № 2 форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (а.с. 12-14).

Висновком МСЕК від 14.11.2006 року (а.с. 8) позивачу встановлено третю групу інвалідності, а 08.12.2008р. первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності трудовому каліцтву починаючи з 14.11.2006 року, які при наступному переогляді 06.12.2007 року встановлено безстроково (а.с. 11).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_3 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязане з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування нещасного випадку, причиною нещасного випадку є несправність технічних засобів для переміщення візка з вантажем, незабезпечення безпечного виробництва по погрузці та транспортуванню готової продукції в зміні відповідальною особою (а.с. 14-18).

Доводи представника відповідача про відсутність обовязку ПАТ «Кривбасзалізрудком» відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є субєктом страхування від нещасного випадку на виробництві та на момент первинного нещасного випадку у 2006 році саме на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладався обов`язок по відшкодуванню шкоди застрахованим особам безпідставні, оскільки право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з моменту встановлення ступеня встрати професійної працездатності в 2006 році.

Крім того, відповідно п.27 ст. 77 розділу VI «Особливі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та п.22 ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» призупинено на 2006 та 2007 рік дію абзацу 4 ст. 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), пп. «е» п.1 ч.1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч.3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Також, Законом № 107-VІ від 28.12.2007 року з п. 3 розділу X «Прикінцеві положення» вказаного Закону виключені слова, які б свідчили про відшкодування, за умов зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві та членам їх сімей, і водночас доповнено цей пункт новим абзацом, згідно якого відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової шкоди) застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання випадку припиняється з 01 січня 2008 року.

Доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем тримісячного строку для звернення до суду з позовною заявою, не відповідають положенням п.3 ч.1 ст.268 ЦПК України, який встановлює, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи й доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що розмір моральної шкоди необгрунтований відповідають дійсності, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 35 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, їх інтенсивність і довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках та ступінь вини позивача в нещасних випадках, вважає необхідним на підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 35 000 гривень до 25 000 гривень.

Крім того, визначивши, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязано з виробництвом, суд першої інстанції помилково врегулював ці відносини не тільки на підставі норм КЗпП України, але й ст. 1167 ЦК України, про що зазначив в мотивувальній частині рішення, не врахувавши, що ст. 1167 ЦК України не регулюють спірні правовідносини. У звязку з чим підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення посилання на матеріальний закон - ст. 1167 ЦК України, який не регулює правовідносини про відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ( на теперішній час Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат") на користь ОСОБА_3 з 35 000, 00 (тридцяти п`яти тисяч) гривень до 25 000 гривень.

Виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на матеріальний закон - ст.1167 ЦК України, який не регулює ці правовідносини.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1