Справа № 2-668/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Бащенко С.М.

при секретарі Корсуновій М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»в особі Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси, ОСОБА_6 ОСОБА_2, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним іпотечного договору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»в особі Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси, ОСОБА_6 ОСОБА_2, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним іпотечного договору, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.04.2007 року між відповідачем АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»в особі Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк»та відповідачем ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_5 було другої сторони, було укладено іпотечний договір №ІД 895/06-034-283. Згідно з умовами даного договору іпотеки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 31 загальною площею 57,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Р. Люксембург, 185/1.

Відповідно до договору п. 1.1. квартира належить відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 20.04.2007р.

Вважають, що даний іпотечний Договір повинен бути визнаний недійсним з та скасований наступних підстав:

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з*явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3 банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»в особі Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк»в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до судового засідання не зявились, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси до судового засідання не з*явився, в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до судового засідання не з*явилась, в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа ОСОБА_6 до судового засідання не з*явився, причин неявки суду не повідомив.

Вислухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 28.04.2007 року між відповідачем АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»в особі Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк»та відповідачем ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_5 було другої сторони, було укладено іпотечний договір №ІД 895/06-034-283. Згідно з умовами даного договору іпотеки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 31 загальною площею 57,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Р. Люксембург, 185/1.

Відповідно до п. 1.1. Договору - квартира належить відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 20.04.2007р.

Суд вважає, що іпотечний Договір повинен бути визнаний скасованим з наступних підстав: при укладенні договору іпотеки на вказану квартиру, відповідачем ЧОФ АКЬ «Урсоцбанк»не було взято до уваги той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4Д, не є повноправними власниками всієї квартири.

Відповідно до договору дарування частини квартири від 20.07.1998 року частина Квартири належить дітям позивача ОСОБА_8, а саме: ОСОБА_6 1988р.н. ј частка, і неповнолітній ОСОБА_9 1996р.н. ј частка. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно КП «ЧОО БТ1»№ 14624581 від 21.05.2007р.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України - розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Власник 1/4 частини квартири ОСОБА_6, своєї згоди на укладення іпотечного Договору не надавав. Також він не вповноважував ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_10 на вчинення таких дій від його імені.

Суд вважає, іпотечний Договір № ІД 895/06-034-283, є таким, що був укладений з порушенням вимог чинного законодавства, тому повинен бути визнаний недійсним.

Відповідно до п.4.1. іпотечного Договору «Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки».

ЧОФ АКБ «Укрсоцбанк»може звернути стягнення на квартиру в якій проживає вся родина позивачів, включаючи неповнолітню дитину - ОСОБА_9, що порушує права дитини.

Відповідно до ст. 12 ч.4 Закону України „ Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей", для здійснення будь - яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Згідно ст. 17 ч. З Закону України „Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки без дозволу органів опіки та піклування відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься, зокрема, і право користуватися жилим приміщенням, оскільки відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦІТК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

На день укладення Договору іпотеки ОСОБА_9 було 14 років. Таким чином, при укладенні Договору іпотеки повинен був бути отриманий дозвіл органу опіки та піклування, оскільки зазначенні зобов'язання по передачі нерухомого майна в іпотеку можуть в подальшому вплинути на життя неповнолітньої ОСОБА_9 та порушують її майнові права.

В порушення вимог Закону України «Про охорону дитинства», такого дозволу відповідачами отримано не було.

Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №2550, проте не був погоджений у встановленому порядку Органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх п гей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються.

Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Ч. 1 ст. 203 ЦК України в свою чергу встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною цих вимог є підставою його недійсності (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Таким чином, іпотечний Договір № ІД 895/06-034-283 є таким, що суперечить інтересам неповнолітньої дитини та суперечить вимогам чинного законодавства, а отже повинен бути визнаний недійсним.

Згідно рішення Соснівського районного суду від 16.06.2010 року Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якою відповідач ОСОБА_10 та відповідач ОСОБА_5 мали право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1, кожний - було визнано недійсним.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду від 16.06.2010р. за ОСОБА_10Д, та ОСОБА_5 було визнано право власності кожного на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду від 16.06.2010р. право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 набула позивач ОСОБА_1, як спадкоємиця першої черги за законом.

1/6 частина Квартири належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно КП «ЧОО БТІ»№ 26897562 від 03.08.2010р

Крім того, позивач ОСОБА_1 окрім належної їй частини 1/6 квартири АДРЕСА_3 іншого житла не має. Даний факт підтверджується Довідкою КП «ЧОО БТІ»від 09.09.2010р., тому в разі стягнення на предмет іпотеки будуть значно порушені її права. Тому іпотечний Договір № ІД 895/06-034-283 є таким, що порушує право власності позивача ОСОБА_1 та суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦК України, «Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень».

Як вбачається із викладеного вище, укладаючи оскаржуваний іпотечний Договір, відповідач ОСОБА_10Д, та відповідач ОСОБА_5 явно перевищили свої повноваження, та здійснили правочин, повноважень на здійснення якого інші співвласники спільного майна їм не надавали.

Іпотечний Договір № ІД 895/06-034-283 є таким, що перечить інтересам співвласників Квартири та не відповідає вимогам чинного законодавства, а отже повинен бути скасованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203, 215, 369, 523, 524 ЦК країни, ст. З, 15 ЩІК України, ст.ст.11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів»

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір № ІД 895/06-034-283 від 27.04.2007 року укладений між Акціоерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»в особі Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: