Жовтневий районний суд м.Харкова
Справа № 2-471/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Шульги Н.В.,

при секретарі - Спиридоновій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 і просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на користь дочки ОСОБА_2, народженої 14.04.1992 року в сумі 6324, 01 грн., а також стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на користь дочки за період з 21.06.2005 року по 01.04.2010 року в сумі 61179, 99 грн.

В позові ОСОБА_1 посилається на те, що з 1991 року по 1994 рік позивач перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому 14.04.1992 року народилась дочка ОСОБА_2, 26.07.1994 року шлюб розірвано. Відповідно до виконавчих листів Київського районного суду м. Харкова №А-170 від 01.06.1992 р. та №А-180 від 30.07.2007 р. про стягнення аліментів відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дочкою повноліття, але відповідач ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 21.06.2005 року по 01.04.2010 року в розмірі 6324, 01 грн., яку позивач і просить в первісному позові стягнути з відповідача, а також стягнути пеню на підставі ст. 196 СК України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила - відмовилась від вимог щодо стягнення заборгованості у зв'язку зі сплатою останньої відповідачем, просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за останній рік до подачі позову з 02.06.2009 року по 01.05.2010 року в загальному розмірі 11931, 60 грн.

Відповідач проти позову заперечував частково, визнав та сплатив під час розгляду справи заборгованість по аліментам в повному обсязі, однак заперечував проти сплати пені, посилаючись на те, що він на даний час проживає в іншій родині з дружиною та дитиною, має на утриманні хвору матір пенсіонера, його дохід не дозволяв своєчасно сплачувати аліменти, а зараз він не має достатніх коштів сплатити пеню за прострочення сплати аліментів, тому просив зменшити розмір пені наполовину.

Залучена в якості третьої особи ОСОБА_2 не заявила про свою участь в судовому засіданні, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, що не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про народження, виданого Палацом новонароджених м. Харкова ОСОБА_2 народилась 14.04.1992 року і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 2).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що 26.07.1994 року зроблено актовий запис №530 Київським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова і підтверджено відповідним свідоцтвом (а.с.З).

Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно з ч.З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Підстави звільнення від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, присутні в даному випадку лише у вигляді обставин, визнаних сторонами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні сторонами визнано, що на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_3, однак дані аліменти відповідачем сплачувались не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 3560, 18 грн., що також підтверджується довідкою, виданою державним виконавцем Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції 14.04.2010 року, тобто на момент досягнення дитиною повноліття. Дана заборгованість також сплачена відповідачем, визнано позивачем і вбачається з чеку від 06.11.2010 року про відправлення поштового переказу в розмірі 3611, 26 грн.

Згідно зі ст.196 СК України, яка передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати' аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

У зв'язку з існуванням вищезазначеної заборгованості позивачем розрахована за один рік до звернення з позовом пеня в сумі 11931, 60 грн., що підтверджено відповідним розрахунком.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку відповідачем позов визнаний частково в частині стягнення пені в половинному розмірі, суд вважає, що це не суперечить чинному законодавству та інтересам сторін.

Так визнаючи необхідність сплати пені в половинному розмірі від заявленого позивачем, відповідач посилався на те, що має на утриманні матір пенсіонера, яка страждає рядом захворювань. Зазначені обставини підтверджені відповідними довідками про розмір пенсії ОСОБА_4 та копіями виписок з історії хвороби. Також ОСОБА_3 має дочку ОСОБА_5, 13.07.1994 року, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження.

Враховуючи вищазезнечені обставини, а також факт добровільної сплати ОСОБА_3 на даний час заборгованості по аліментам, суд вважає за необхідне зменшити розраховану позивачем суму пені до 6000 гривень, яку стягнути з відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі п.5 ст. 4 Декрету КМУ від 21.01.1993 року «Про державне мито», суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги наполовину, стягує з відповідача 50% судових витрат, а саме судовий збір в розмірі 25 грн. 50 коп., а також відповідно до ст. 81 ЦПК України - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляд)' справи в розмірі 60 грн. 00 коп., а всього стягує з відповідача судові витрати в розмірі 85 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11,61, 174, 212-215 ЦПК України та ст.ст. 195-197 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 25 (двадцять п'ять) гривень 50 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60 (шістдесят) гривень, а всього судові витрати в розмірі 85 (вісімдесят п'ять) гривень 50 копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В.Шульга