Справа № 2-1378/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі

Головуючого судді Димашка В.П.

За участі секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди що в с. Княждвір по вул. Шевченка, 55, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивував тим, що господарство по вул. Шевченка (раніше Леніна) 55, що в с. Княждвір відносилося до типу господарств - колгоспного двору, головою якого була його баба ОСОБА_3, а його мати ОСОБА_4 та він були членами колгоспного двору. Частка кожного становила по 1/3 частині.

09 лютого 1990 року баба ОСОБА_3 померла, і так як на той час згідно ст. 563 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство у майні крлгосного двору не відкривалося, то частки матері і його збільшилися до 1/2, а головою двору стала мати ОСОБА_4.

За свого життя мати ОСОБА_4 належним чином не зареєструвала право власності не отримала документ про право власності, а 13 листопада 2004 року померла не розпорядившись своїм майном 1/2 частки в майні колгоспного двору на випадок смерті внаслідок чого на її частку відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері є він один, інших спадкоємців цієї черги немає, а тому він формально заявляє відповідачем у справі брата матері, а його рідного дядька ОСОБА_2, який є спадкоємцем другої черги і спадкував би майно його матері в разі відсутності спадкоємців першої черги.

Оформити спадщину в нотаріуса після смерті матері на її 1/2 частки будинковолодіння він не може з двох причин, що немає правовстановлювального документа на право власності та що їхні частки з матір'ю по Ѕ не були виділені, а тому він змушений звертатися з позовом до суду про визнання права власності на будинковолодіння в цілому.

У вказаному будинковолодінні він проживає з народження, проживав в ньому з матір'ю на день її смерті і відкриття спадщини, а тому згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивач у судове засідання не зявилася, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Взявши до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 1268, та ст. 1270 ЦК України спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Встановлено, що будинковолодіння по вул. Шевченка, 55, що в с. Княждвір Коломийського району, Івано-Франківської області належало колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 що підтверджується довідкою Княждвірської сільської ради №355 від 01.03.2011 року, свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах, довідкою Княждвірської сільської ради №1279 від 03.11.2011 року.

Згідно довідки технічна характеристика №812 від 27.09.2011 року інвентаризаційна вартість спірного будинковолодіння становить 87299 грн.

На час ліквідації колгоспних дворів у вказаному будинку проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Княждвірської сільської ради №355 від 01.03.2011 року.

09 лютого 1990 року ОСОБА_3 померла, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 10 лютого 1990 року зроблено відповідний запис за № 7 та видано свідоцтво про смерть серії ІІ-НМ № 275378.

13 листопада 2004 року ОСОБА_4 померла, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 15 листопада 2004 року зроблено відповідний запис за № 41 та видано свідоцтво про смерть серії І-НМ № 175695.

Згідно довідки Княждвірської сільської ради №1279 від 03.11.2011 року згідно рішення №50 виконкому Княждвірської (Нижнянської) сільської ради від 29.11.1988 року, додаток №1 ОСОБА_3 належить житловий будинок в с. Нижнє, вул. Леніна, 55. Рішенням УІІ сесії Княждвірської сільської ради від 19.09.1991року у звязку з поверненням селам Нижнє, Верхнє старої назви Княждвір було перейменовано ряд вулиць, а саме центральна дорога, тобто вул. Леніна с. Нижнє і вул. Дружби с. Верхнє стала називатись вул. Шевченка, а вул. Шевченка в с. Верхнє розділена на дві вулиці, Січових Стрільців і Мазепи. Згідно даного розподілу господарство, яка належало ОСОБА_5 знаходиться в с. Княждвір, вул. Січових Стрільців, 35, а не в с. Верхнє, вул. Шевченка, 55.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв позивач ОСОБА_1 оскільки він постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї, що підтверджується довідкою виконкому Княждвірської сільської ради №355 від 01.09.2011 року, а тому вона належить йому з часу відкриття спадщини.

На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди що в с. Княждвір по вул. Шевченка, 55, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Керуючись ст. ст. 174, 213 - 215, 223, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди що в с. Княждвір по вул.Шевченка, 55, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Димашок