Справа № 2-8398/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 серпня 2011року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : представника позивача Шавкун М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності. (а.с. 4-7)

Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30.05.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений усний договір купівлі-продажу автомобіля за ціною 16 000 грн.. Умови договору сторонами було виконано, тобто позивач отримав авто, а відповідач грошові кошти, але від зобов`язання відповідача оформити з позивачем договору купівлі-продажу вона ухиляється. Позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору та відбулось часткове його виконання, однак відповідач до цього часу так і не зняла з реєстрації транспортний засіб, а лише надала 30.05.2007 року генеральну довіреність на розпорядження автомобілем, а тому позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу рухомого майна від 30.05.2007 р. та визнати за позивачем право власності на автомобіль «Хонда`моделі «Акорд», 2005 р.в., номер кузову № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . (а.с. 4-7)

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 13,16)

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.05.2007 року відповідач надав позивачу розписку, про те, що вона отримала від позивача грошові кошти в сумі 16 000 грн. у рахунок оплати належного відповідачу автомобіля «Хонда`моделі «Акорд», 2005 р.в., номер кузову № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Умовою даної розписки було зобов`язання ОСОБА_2 , укласти з позивачем нотаріально завірений договір купівлі-продажу даного автомобіля пізніше, дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача та копією розписки наявної в матеріалах справи(а.с.10)

Судом встановлено, що станом на 30.05.2007 року автомобіль «Хонда`моделі «Акорд», 2005 р.в., номер кузову № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 належав ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу наявною в матеріалах справи (а.с.11)

У судовому засіданні встановлено, що 30.05.2007 року відповідач надав позивачу довіреність на право керування, користування та вчинення юридичних дій щодо автомобіля «Хонда`моделі «Акорд», 2005 р.в., номер кузову № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією довіреності (а.с.9)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, нормами Цивільного кодексу України (2003 року).

Відповідно до ч.2 ст..220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 334 ЦК, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Отже, за її відсутності у набувача майна за договором право власності виникнути не може.

Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними`від 06 листопада 2009 року вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Випадки обов`язкової державної реєстрації правочинів передбачаються як ЦК, так і іншими законами. При цьому державну реєстрацію правочину не можна ототожнювати з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно або самого нерухомого майна чи інших об`єктів цивільного права (наприклад, транспортних засобів, у тому числі морських та річкових суден, повітряних суден; космічних об`єктів, зброї, окремих видів цінних паперів) з метою їх обліку, недотримання якої може впливати на чинність правочину, щодо придбання таких об`єктів і призводити до інших правових наслідків.

Згідно п. 5.5. «Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 2002 р. за N 472/6760,

Відповідно до п. 8-9 нструкції про порядок обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та проведення перевірок в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції МВС України`Затверджена наказом МВС України від 2 листопада 1994 року N 599 Транспортні засоби повинні бути зареєстровані в підрозділах ДАI протягом 10 діб незалежно від їх технічного стану. Перед реєстрацією ТЗ перевіряється через базу даних викраденого в Україні транспорту, яка повинна бути в ЕОМ. Реєстрація ТЗ здійснюється на підставі заяви власника і документів, що засвідчують його особу, правомірність придбання чи одержання транспорту, відповідність конструкції ТЗ встановленим вимогам безпеки дорожнього руху або які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»(далі «Порядок») Затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 ( 1371-2009-п ) Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Державтоінспекції. Порядок ведення Єдиного державного реєстру Державтоінспекції та надання інформації з нього затверджується МВС.

Згідно до п. 7 «Порядку`власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Відповідно до п. 8. «Порядку`Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. У разі коли власники транспортних засобів мають заборгованість із сплати штрафу за порушення правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, їм може бути відмовлено в проведенні державної реєстрації (перереєстрації), знятті з обліку транспортного засобу.

Пункт 15. даного «Порядку`передбачено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби, крім випадків вибракування їх у цілому, підлягають огляду та дослідженню з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними у поданих власником для реєстрації документах, визначення їх справжності та проведення перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, встановлення відповідності конструкції і технічного стану транспортних засобів обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Суд при вирішення позовних вимог позивача, виходив з того, що правочин який позивач просить визнати дійсним, підлягає не тільки нотаріальному посвідченню, а й державній реєстрації, оскільки момент вчинення даного правочину і створення прав та обов`язків для сторін пов`язується з державною реєстрацією, процедура якої чітко встановлена законодавцем.

Отже, враховуючи вищезазначене та те, що з позовної заяви, пояснень і доказів сторін не доведено, чому була необхідність укладення саме такого договору (в простій письмовій формі), чому договір не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість (враховуючи, що згідно розписки відповідачу не встановлено чіткий термін для укладення зазначеного договору) а також чи немає інших підстав нікчемності правочину, та зважаючи що у позивача з травня 2007 року була можливість самостійно вчинити дії, згідно наданих йому відповідачем повноважень, щодо переоформлення на себе транспортного засобу «Хонда`моделі «Акорд», 2005 р.в., державний номер НОМЕР_2 та стати повноправним власником даного рухомого майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, не підтвердженими правовими підставами, та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 220, 334, 640 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, п.п.5.5 «Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України», п. 8-9 нструкції про порядок обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та проведення перевірок в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції МВС України», п. 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур