Справа № 2-3215/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2011 р. Іллічівський
районий суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Налча М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2011 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої
смертю потерпілого. В обґрунтування
своїх вимог зазначила 29.07.2008р. вироком
Волноваського районного суду
Донецької області ОСОБА_2 визнаний
винним в порушенні правил дорожнього
руху, що призвело до вчинення ДТП, в
результаті якої загинув її батько -
ОСОБА_3 Даним вироком з відповідача на
користь ОСОБА_4 було стягнуто на
утримання дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
годувальника, щомісячно по 1 175 грн.
починаючи з 14.02.2008 р. та до повноліття. З
01 вересня 2009р. позивачка є студенткою
Маріупольського медичного училища
денного відділення, термін закінчення
якого 10 липня 2012р. Посилаючись на
положення ст.1200 ЦК України вказує, що
має право на відшкодування шкоди,
завданої смертю потерпілого, до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення двадцяти трьох років у
розмірі середньомісячної заробітної
плати (доходу) потерпілого) з
розрахунком частки, яка приходилась на
нього самого та дієздатних осіб, які
перебували на його утриманні. Просить
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
щомісячно по 1 175,00 грн. за рахунок
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
потерпілого ОСОБА_3 починаючи з 18.12.2009 р.
та до закінчення її навчання, але не
більше, чим до досягнення нею 23 років.
Крім того, позивачка вказала, що
втратила близьку їй людину, батька, що
спричинило душевні страждання і
переживання, вона перенесла глибокі
емоційні, моральні, психічні
страждання, отримала сильний нервовий
стрес. Своїми діями відповідач
спричинив позивачці непоправну біль
втрати та трагічну смерть рідної
людини. Після поховання батька вона
постійно знаходилась у нервовому
напруженні, була порушена її душевна
рівновага, зірвалися життєві плани.
Негативні наслідки вимагають від неї
великих додаткових зусиль для
організації її життя, реабілітації її
нормальних життєвих зв'язків за
причиною неможливості продовжувати
активно жити як раніше. Просила
стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 100
000,00 грн., а також 300,00 грн. витрат на
правову допомогу.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5
повністю підтримали позовні вимоги,
просили їх задовольнити у повному
обсязі. Позивачка пояснила, що
навчається на третьому курсі
Приазовського державного технічного
університету, заочна форма навчання,
також є студенткою Маріупольського
медичного училища денного відділення,
отримує стипендію та пенсію у зв,язку
із смертю годувальника. Останню
виплату допомоги нарахованої за
вироком суду відповідач здійснив у
серпні 2011р., з того моменту в
добровільному порядку допомоги не
надає. Просили стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивачки щомісячно по 1175грн. в
рахунок відшкодування шкоди,
спричиненою смертю годувальника,
починаючи з 18.12.2009р. та до закінчення
навчання ОСОБА_1, але не більш ніж до
досягнення нею двадцяти трьох років, а
також стягнути моральну шкоду у
розмірі 100 000грн. та 300грн. витрати на
правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з,явився, надав заяву в
якій просив розглянути справу за його
відсутності з участю представника
ОСОБА_6

Представники відповідача ОСОБА_7 і
ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні
вимоги визнали частково обґрунтовуючи
тим, що дійсно за вироком
Волноваського районного суду
Донецької області від 29.07.2008р. ОСОБА_2
було визнано винним у скоєнні злочину
здійсненого внаслідок ДТП та з нього на
користь ОСОБА_4 на утримання дочки
ОСОБА_1 стягнуто відшкодування шкоди,
спричиненою смертю батька щомісячно по
1175грн. починаючи з 14.02.2008р. та до її
повноліття, яку відповідач справно
виплачував весь час. Крім того, на
користь ОСОБА_4 стягнуто 30 000грн.
моральної шкоди. На сьогоднішній
момент відповідач виконав зобов,язання
щодо сплати матеріальної шкоди у
повному обсязі, не заперечує надавати
позивачці допомогу й надалі, щомісячно
по 200грн., оскільки він зараз вже не
працює, пенсіонер, має дитину інваліда
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3., яка потребує
постійного оперативного лікування та
на її утримання з нього стягнуто
аліменти у розмірі ? частини з усіх
видів заробітку. Вимоги позивачки щодо
стягнення моральної шкоди вважає
необґрунтованими, оскільки ОСОБА_4 в
своїх інтересах та своєї
неповнолітньої дочки вже зверталася з
аналогічними вимогами і за вироком
Волноваського районного суду
Донецької області моральна шкода вже
була стягнута у розмірі 30 000грн. Просив
у задоволенні даних вимог відмовити.

Суд вислухавши позивачку,
представників сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вироку
Волноваського районного суду
Донецької області від 29.07.2008р.,
ІНФОРМАЦІЯ_4 на автодорозі
Слав,янськ-Донецьк-Маріуполь в
Волноваському районі ОСОБА_2 керуючи
технічно справним автомобілем «ВАЗ
21063» не переконавшись у безпеці своїх
дій шляхом вибору безпечної швидкості,
дистанції і бічного інтервалу або
відмови від навмисного маневру, став
здійснювати маневр перестроювання на
ліву смугу для руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем «NISSAN PATHFINDER»,
який рухався у попутному напрямку,
внаслідок чого спричинив ОСОБА_3
тілесні ушкодження, що спричинили
смерть потерпілого.

Зазначеним вироком ОСОБА_2 був
визнаний винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України та
йому призначено покарання у вигляді
трьох років позбавлення волі з
позбавленням права управління
транспортними засобами строком на два
роки.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
утримання дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягнуто відшкодування шкоди,
спричиненою смертю батька ОСОБА_3,
щомісячно по 1175грн. починаючи з 14.02.2008р.
і до її повноліття.

Також з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
стягнуто 30 000грн. моральної шкоди.

За даними Іллічівського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського МУЮ виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 суми у розмірі 1175грн.
щомісячно на утримання дочки ОСОБА_1
закінчено 10.11.2011р., як реально виконане
на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче
провадження». Станом на 26.12.2011р. у
відділі знаходиться виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 11381грн. матеріальної шкоди, 30
00грн., моральної шкоди, 2500грн., за
послуги адвоката, а всього 43881грн.
Стягнення по зазначеному листу не
проводилось.

Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України в разі
смерті потерпілого, право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання.

Пункт 1 ч.1 ст.1200 ЦК України передбачає,
що шкода відшкодовується дитині - до
досягнення нею вісімнадцяти років,
учню, студенту - до закінчення навчання,
але не більш як до досягнення ним
двадцяти трьох років.

Шкода відшкодовується у розмірі
середньомісячного заробітку (доходу)
потерпілого з вирахуванням частки, яка
припадала на нього самого та
непрацездатних осіб, які перебували на
утриманні, але не мають права на
відшкодування шкоди. Особам, які
втратили годувальника, шкода
відшкодовується в повному обсязі без
урахування пенсії, призначеної їм
внаслідок втрати годувальника.

Судом встановлено, що позивачка є
дочкою ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
ІНФОРМАЦІЯ_5 досягла повноліття.

З 01 вересня 2009 року позивачка
навчається у Маріупольського
медичного училища денного відділення.
Термін навчання з 01 вересня 2009р. по 10
липня 2012р.

Крім того, ОСОБА_1 є студенткою
третього курсу ДВНЗ «Приазовського
державного технічного університету»
інженерно-педагогічного факультету.
Форма навчання заочна (контракт),
термін навчання з 01.09.2009р. по 30.06.2012р.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили обов'язківий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок.

З огляду на те, що при розгляді
цивільного позову ОСОБА_4 у
кримінальній справі вироком
Волноваського районного суду
Донецької області від 29.07.2008р. було
визначено розмір відшкодування шкоди,
завданої смертю потерпілого для ОСОБА_1
щомісячними платежами по 1175грн. (7052грн.:
3 міс.: 2 чол.), суд бере до уваги ці
обставини і як наслідок приходить до
переконання про задоволення позову в
цій частині.

Разом з тим, суд вважає за
необхідне відмовити у стягненні даних
виплат з моменту повноліття, а саме
18.12.2009р., оскільки відповідно до П.22
постанови Пленуму Верховного Суду
України №6 від 27.03.1992р. «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» при
поданні заяви про відшкодування шкоди
після закінчення трьох років з дня
смерті годувальника присудження
виплат провадиться з дня звернення з
такими вимогами.

Вирішуючи позов в частині
відшкодування моральної шкоди суд
виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров,я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної безпеки.

За ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода
завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім,єю.

Відповідно до роз'яснень П.17-1 постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» №4 від 31.03.1995р. моральна шкода
може полягати, зокрема: у порушенні
нормальних життєвих зв,язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Моральну шкоду позивачка обґрунтовує
тим, що втратила близьку їй людину,
батька, що спричинило душевні
страждання і переживання, вона
перенесла глибокі емоційні, моральні,
психічні страждання, отримала сильний
нервовий стрес. Після поховання батька
вона постійно знаходилась у нервовому
напруженні, була порушена її душевна
рівновага, зірвалися життєві плани.
Негативні наслідки вимагають від неї
великих додаткових зусиль для
організації її життя, реабілітації її
нормальних життєвих зв'язків за
причиною неможливості продовжувати
активно жити як раніше.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4
пояснила, що вона є матір,ю позивачки,
після смерті батька дочка постійно
перебуває у нервовому напруженні,
часту буває роздратованою, порушена її
душевна рівновага.

При цьому суд враховує ступінь
відповідальності, ставлення
відповідача до наслідків ДТП, а також
ті обставини, що відповідач не працює,
має дитину інваліда на утримання якої з
нього стягуються аліменти у розмірі ?
частини з усіх видів заробітку.

Суд також звертає увагу на те, що на
користь ОСОБА_4 з відповідача стягнуто
30 000грн. моральної шкоди.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди, суд виходить із засад розумності
та справедливості з урахуванням
конкретних обставин справи та визначає
розмір моральної шкоди у сумі 15 000грн.,
яка підлягає стягненню з відповідача. В
решті позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди суд
відмовляє.

Оскільки позовні вимоги задоволені
частково, а позивачка відповідно до п.4,8
ч.1 ст.4 Декрета КабМіна України «Про
державне мито» була звільнена від
сплати судового збору, з відповідача на
користь держави підлягають стягненню
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 188,20 грн. і 188,20грн., а всього
376,4грн. за вимогами про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Згідно ст.84 ЦПК України, витрати
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги,
тому враховуючи, що позивачка при
зверненні до суду понесла витрати
пов,язані з наданням юридичної
допомоги в розмірі 300грн.,(юридична
консультація в розмірі 100,00 грн. та
складання позовної заяви розмірі 200,00
грн.), що підтверджено квитанцією про
оплату від 20.10.2011р., суд стягує дану суму
з відповідача.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215 ЦПК,
ст.ст.23,1167,1168,1200 ЦК України, П.22
постанови Пленуму Верховного Суду
України №6 від 27.03.1992р. «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди», П.17-1
постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок злочину -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рахунок
відшкодування збитків, спричинених
смертю годувальника, по 1 175 грн.
щомісячно починаючи з 24 жовтня 2011 року
до закінчення навчання, тобто до 10.07.2012
року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рахунок
відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.,
та 300грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 188,20 грн. і
188,20грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційній суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Т. В. Пустовойт