АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-5400/2011 р. Головуючий 1 інст.: Єлізаров І.Є.
Категорія - «договірні правовідносини» Доповідач: Піддубний Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2011 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Солодкова А.А.,

при секретарі: Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановила:

У травні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати укладений 31 жовтня 2006 року між нею та ОСОБА_1 та посвідчений державним нотаріусом Першої Харківської нотаріальної контори договір довічного утримання та догляду, посилаючись на систематичне невиконання відповідачем умов цього договору, а також визнати за нею право власності на житловий будинок № 32 з надвірними будівлями по вул. Сергіївській в м. Харкові.

У жовтні 2010 року правонаступник померлої 20 травня 2009 року ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим позовом, в якому просив розірвати укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір довічного утримання та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 32 по вул. Сергіївській в м. Харкові.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року провадження у справі зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України у звязку неможливістю розгляду справи до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи Харківська міська рада та ОСОБА_1, про визнання заповіту дійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та закрити провадження по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи ухвалу та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності неможливий до вирішення Московським районним судом м, Харкова іншої справи, у звязку з чим провадження у цивільній справі підлягає обовязковому зупиненню.

Проте погодитись з такими висновками не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦПК ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. Мотивувальна частина, зокрема, повинна містити зазначенням мотивів, з яких суд дійшов певних висновків.

Вирішуючи питання про зупинення провадження в справі, суд першої інстанції зазначених розяснень та вимог закону не врахував та не навів жодних мотивів неможливості розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання заповіту дійсним.

Оскільки порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, ухвала про зупинення провадження підлягає скасуванню, з направленням справи до того ж суду для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року скасувати справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді