справа №2-6783/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011
року          Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді –Браги А.В.,

при секретарі –Лампіки О.В.,

за участю: позивача – ОСОБА_1,

відповідача –ОСОБА_2,

представника відповідача –ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя
особа –Перша дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
визначення частки у спільному майні,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа –Перша
дніпропетровська нотаріальна контора,
про визначення частки у спільному
майні, визнання права власності в
порядку спадкування за законом –

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2011 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
звернувся позивач із вищезазначеною
позовною заявою, в обґрунтування якої,
з урахуванням уточнення, послався на
те, що спірна квартира АДРЕСА_1 28 квітня
1999 року була приватизована ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та належить останнім на
праві спільної сумісної власності.
Після смерті 23 січня 2010 року батька
позивача –ОСОБА_5, інші співвласники,
як спадкоємці першої черги за законом,
звернулись до нотаріальної контори
задля прийняття спадщини –частки
спадкодавця у спірній квартирі. При
цьому, ОСОБА_2 відмовилась від належної
їй частки на користь позивача. Однак
нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
частку спірної квартири через
неможливість видачі свідоцтва без
виділення частки померлого у спільній
сумісній власності. Посилаючись на
зазначені обставини, позивач просив
суд визначити, що розмір частки
померлого у спірній квартири становить
1/3, а також просив визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5 на 2/9
частки спірної квартири.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав, наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, представник
відповідача проти задоволення позову
не заперечували.

Третя особа в судове засідання не
з’явилась, про дату, час та місце
розгляду повідомлялась належним чином,
надіслала до суду заяву про розгляду
справи за відсутності представника
такої особи та винесення рішення судом
на свій розсуд.

В той же час, відповідачем ОСОБА_4 було
подано вищезазначений зустрічний
позов, в обґрунтування якого позивач за
зустрічним позовом послався на те, що
він та його мати ОСОБА_2 разом із
позивачем за первісним позовом є
спадкоємцями ОСОБА_5 за законом першої
черги, а саме належної зазначеному
спадкодавцю частки у спірній квартири.
Посилаючись на те, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності за законом є
рівними, а ОСОБА_2 відмовилась від
належної їй після смерті ОСОБА_5 частки
на користь позивача за первісним
позовом, позивач за зустрічним позовом
просив суд визначити за ним та ОСОБА_2
розмір частки у спірній квартири по 1/3,
а також визнати за ним право власності
на 1/9 частку в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_5

Представник позивача за зустрічним
позовом позовні вимоги підтримала,
наполягала на їх задоволенні в повному
обсязі.

Відповідачі за зустрічним позовом
проти зустрічних позовних вимог не
заперечували.

Третя особа в судове засідання не
з’явилась, про дату, час та місце
розгляду повідомлялась належним чином,
надіслала до суду заяву про розгляду
справи за відсутності представника
такої особи та винесення рішення судом
на свій розсуд.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у розгляді справи, суд приходить
до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 28 квітня 1999 року. Викладені
обставини підтверджуються копією
зазначеного свідоцтва, копією
технічного паспорту на спірну
квартиру.

23 січня 2010 року ОСОБА_5 помер, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть
останнього.

Також судом встановлено, сторони у
справі у спадкоємцями першої черги за
законом спадкодавця ОСОБА_5, що
підтверджується копіями паспортів
сторін, свідоцтвом про одруження
ОСОБА_2, копіями свідоцтв про
народження ОСОБА_1, ОСОБА_4

Після смерті зазначеного спадкодавця
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до
нотаріальної контори із заявами про
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом після ОСОБА_5 Однак
у видачі такого свідоцтва вказаним
спадкоємцям було відмовлено державним
нотаріусом із посиланням на положення
п.224 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
згідно якого видача свідоцтва
неможлива без виділення частки
померлого у спільному майні. Викладене
підтверджується копією постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 09 грудня 2010 року.

Правовідносини, які виникли між
сторонами врегульовані нормами
Цивільного кодексу України,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.355, 368 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.
Суб’єктами права спільної сумісної
власності можуть бути і фізичні особи.

Положеннями ст.370 ЦК України визначено,
що співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Нормою ст.356 ЦК України передбачено, що
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю, суб’єктами даного виду
спільної власності можуть бути і
фізичні особи. При цьому згідно ст.357 ЦК
України частки у праві спільної
часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або
законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов’язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Відповідно до п.224 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, нотаріус може
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті одного із
учасників спільної сумісної власності
лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні.

Згідно ст.1299 ЦК України право власності
на нерухоме майно виникає у спадкоємця
з моменту державної реєстрації цього
майна.

Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає їх належними, допустимими та
достатніми для прийняття рішення у
справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні фактичні обставини в
контексті наведених вище норм
цивільного законодавства, враховуючи,
що в судовому засіданні знайшов
підтвердження факт належності ОСОБА_5,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності квартири АДРЕСА_2,
при цьому сторонами не надано, а судом
не встановлено доказів наявності між
вказаними співвласниками домовленості
щодо розміру їх часток у праві спільної
сумісної власності або рішень суду з
цього приводу, суд приходить до
висновку, що розмір часток вказаних
співвласників у відповідності до
закону є рівним. Оскільки ж за змістом
ст.370 ЦК України кожен із співвласників
має право на виділ частки із спільного
сумісного майна, суд вважає позовні
вимоги за первісним та зустрічним
позовом щодо визначення розміру часток
співвласників обґрунтованими, а отже
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

В задоволенні позовних вимог про
визнання права власності за первісним
та зустрічним позовом суд вважає за
необхідне відмовити, ґрунтуючись на
наступному. Однією з обов’язкових
підстав для задоволення таких вимог є
встановлення розміру належної
позивачам за первісним та зустрічним
позовом частки у спірній квартирі в
порядку спадкування за ОСОБА_5
Визначення розміру належної їм частки
вказані позивачі обґрунтовують
відмовою ОСОБА_2 від належної їй в
порядку спадкування за ОСОБА_5 частки
на користь позивача за первісним
позовом. Оскільки сторонами не надану
суду жодних належних та допустимих
доказів такої відмови ОСОБА_2, в суду
відсутні підстави вважати, що у
позивачів за первісним та зустрічним
позовами виникло право власності на
визначені ними розміри часток в
порядку спадкування за ОСОБА_5

Окрім того, за змістом ст.1299 ЦК України
право власності на нерухоме майно
виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.
Враховуючи, що спірне майно станом на
час розгляду справи за позивачами за
первісним та зустрічним позовами не
зареєстроване із зазначенням
наведеного такими позивачами розміру
часток, останні не набули право
власності на спірне майно в розмірі
таких часток, а отже вимоги позивачів
за первісним та зустрічним позовом про
визнання за ними права власності на
частки у спірному майна в зазначених
цими позивачами розмірах належить
визнати необґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК
України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
судові витрати у справі у
відповідності до законодавства.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст. ст. 11, 16, 22, 328, 355, 368 - 370 ЦК України, ст.
ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60 - 61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя
особа –перша дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визначення частки у спільному майні,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, - задовольнити
частково.

Визначити, що частка ОСОБА_5 у справі
власності по квартирі АДРЕСА_3 складає
1/3 частини.

В іншій частині позову, - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - перша
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визначення частки у
спільному майні, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, - задовольнити частково.

Визначити, за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1/3
частці у праві власності на квартиру
АДРЕСА_3.

В іншій частині позову, - відмовити.

Судові витрати по справі розподілити у
відповідності до законодавства
пропорційно частини задоволеного.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя          А.В. Брага