Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-65/11

07.02.2011 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області, у складі:

Головуючого судді Середа А.В.,

при секретарі Махлай С.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, прокурора м. Кременчука, ОСОБА_3 міської Ради, Автозаводської районної Ради м. Кременчука про визнання не дійсним Державного акту на право приватної власності на землю, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства, -

ВСТАНОВИВ :

Прокуратура м. Кременчука звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства. В позові зазначали, що ОСОБА_1 є пенсіонером згідно пенсійного посвідчення №128474, ветераном праці та у відповідності до Закону України «Про захист дітей війни»має статус дитини війни та обмежена в коштах для надання юридичної допомоги. В позові зазначали, що прокуратурою м. Кременчука проведено перевірку додержання земельного законодавства за зверненням ОСОБА_1 . В ході перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 103, 125, 126 Земельного Кодексу України, при відсутності будь-яких дозволів та погоджень, самовільно зайняла земельну ділянку 0.4 метра, що на праві приватної власності належить ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене було підтверджено Державним управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Полтавській області, про що було складено 12.12.08 року акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, в якому вказано, що гр. ОСОБА_2 звела цегляний паркан вздовж межі, що розділяє 2 земельні ділянки та на території, що належить ОСОБА_1, прибудувала перекриття між парканом та стіною сараю ОСОБА_1, чим позбавила останню у вільному доступу до належної будівлі. Як показала подальша перевірка, ОСОБА_2 не бажає, в добровільному порядку, повертати самовільно зайняту ділянку законному власнику.

Вважає дії відповідача позивача ОСОБА_2 такими, що порушують права гр. ОСОБА_1 та просить суд постановити рішення яким зобовязати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0.40 м., згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства від 12.12.08 року, складеного державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Полтавської області за участю прокурора м. Кременчука. Зобовязати ОСОБА_2 дотримуватись вимог добросусідства у відповідності до вимог ст.ст.91,96 Земельного Кодексу України .

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали за обставин викладених в описовій частині позову та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 проти позову заперечувала. Просила суд в задоволені позову відмовити за його безпідставністю. До суду подала зустрічний позов про визнання не дійсним Державного акту на право приватної власності на землю, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства. Вказувала, що позивач-відповідач самовільно приватизувала 12 кв.м. її земельної ділянки , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 037485, що належить гр. ОСОБА_1 . Крім того, по відношенню до відповідача-позивача ОСОБА_2 не дотримується вимог добросусідства та спричинює матеріальні та моральні збитки. Просила суд постановити рішення, яким визнати не дійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 037485, що належить гр. ОСОБА_1, зобовязати ОСОБА_1 привести технічну документацію на земельну ділянку у відповідності до встановлених норм, перенести вбиральню на 20 метрів від її водоймища питної води, стягнути на її користь 4800 грн. за використання 12 кв.м., що належить їй, стягнути 25 000 грн. моральних збитків та 180 грн. за посвідчення довіреності.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської Ради проти позову прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства не заперечував та просив його задовольнити. В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, прокурора м. Кременчука, ОСОБА_3 міської Ради, Автозаводської районної Ради м. Кременчука про визнання не дійсним Державного акту на право приватної власності на землю, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства просив відмовити.

Представник 3-ї особи Автозаводської районної Ради м. Кременчука проти позову прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства не заперечував та просив його задовольнити. В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, прокурора м. Кременчука, ОСОБА_3 міської Ради, Автозаводської районної Ради м. Кременчука про визнання не дійсним Державного акту на право приватної власності на землю, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства просив відмовити.

Представник Державного управління з контролю за використанням та охороною земель у Полтавській області в судове засідання не прибув. Про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши матеріали по справі, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позов прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що прокуратурою м. Кременчука проведено перевірку додержання земельного законодавства за зверненням ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_2, яка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 103, 125, 126 Земельного Кодексу України, при відсутності будь-яких дозволів та погоджень, самовільно зайняла земельну ділянку 0.4 метра, що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 037485 . Зазначене було підтверджено Державним управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Полтавській області, про що було складено 12.12.08 року акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, в якому вказано, що гр. ОСОБА_2 звела цегляний паркан вздовж межі, що розділяє 2 земельні ділянки та на території, що належить ОСОБА_1 прибудувала перекриття між парканом та стіною сараю ОСОБА_1, чим позбавила останню у вільному доступу до належної будівлі. Як показала подальша перевірка, ОСОБА_2 не бажає, в добровільному порядку, повертати самовільно зайняту ділянку законному власнику. Зазначений факт був підтверджений в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5 .

Згідно ч.1,2 ст. 103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Документи, що підтверджують доводи позивача-відповідача ОСОБА_1 та прокурора, щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства судом перевірені та в копіях знаходяться в матеріалах справи.

На підставі викладеного, суд приходить до переконливого висновку, що позов позивача-відповідача ОСОБА_1 та прокурора, щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог по зустрічному позову відповідача-позивача ОСОБА_2, стосовно визнання не дійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 037485, що належить гр. ОСОБА_1, зобовязання ОСОБА_1 приведення технічної документації на земельну ділянку у відповідності до встановлених норм, переносу вбиральні на 20 метрів від водоймища питної води, стягнення на користь відповідача 4800 грн. за використання 12 кв.м., що належить останній, стягнення 25 000 грн. моральних збитків та 180 грн. за посвідчення довіреності то вони не підлягають до задоволення за наступних обставин.

Судом встановлено, що підстав для скасування Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 037485, що належить гр. ОСОБА_1 не вбачається, так як для скасування вказаного документу, необхідно скасувати відповідне рішення територіальної громади м. Кременчука ОСОБА_3 міськвиконкому, а ця вимога відповідачем-позивачем перед судом не ставилася, а суд не має права виходити за рамки позовних вимог. На підставі викладеного, суд приходить до переконливого висновку, що всі інші позовні вимоги є похідними та не можуть бути розглянуті судом по суті, так як позивач - відповідач ОСОБА_1 на момент розгляду справи по суті на законних підставах користується земельною ділянкою за адресою: м. Кременчук, вул. Заміська, 17 .

Інших доказів, що підтверджують доводи відповідача - позивача, щодо визнання не дійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 037485, що належить гр. ОСОБА_1, зобовязання ОСОБА_1 приведення технічної документації на земельну ділянку у відповідності до встановлених норм, переносу вбиральні на 20 метрів від водоймища питної води, стягнення на користь відповідача 4800 грн. за використання 12 кв.м., що належить останній, стягнення 25 000 грн. моральних збитків та 180 грн. за посвідчення довіреності, суду не надано і суд їх не встановив.

Керуючись ст.ст. 14, 27, 57-59, 60-61, 208-209,212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 91,96, 103,125,152, 212 Земельного Кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора м. Кременчука в інтересах ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства задовольнити .

Зобовязати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0.40 м., згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства від 12.12.08 року, складеного державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Полтавської області за участю прокурора м. Кременчука.

Зобовязати ОСОБА_2 дотримуватись вимог добросусідства у відповідності до вимог ст.ст.91,96 Земельного Кодексу України .

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, прокурора м. Кременчука про визнання Державного акту на право приватної власності на землю, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобовязання дотримуватись вимог добросусідства відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави грошові кошти в сумі 37 грн. на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 11 лютого 2011 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Суддя: