Справа № 2-3936/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 06.08.2008р. між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитно заставний договір № ZRZ0A800000943, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 7011,33 дол. США, з терміном повернення до 05.08.2013р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов кредитно заставного договору, відповідачкою в заставу було передано автомобіль марки AUDI модель B4, 1994 р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно заставним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 7011,33 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед банком. Станом на 12.05.2009р. відповідачка мала загальну заборгованість у розмірі 7366,23 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 56130,66 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 6546,20 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 294,84 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 113,44 дол. США; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 29,73 дол. США та штрафні санкції в розмірі 382,02 дол. США.

Представник позивача Соломка А.О. (яка діє на підставі доручення від 27.09.2010р.), в наданій суду 16.06.2011р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме, передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у відповідачки належне їй на праві власності заставлене майно автомобіль марки AUDI модель B4, 1994 р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та в рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки AUDI модель B4, 1994 р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від її імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, в заяві від 16.06.2011р. представник позивача просила вжити часткове скасування заходів забезпечення позову та розглядати справу за її відсутності, постановити по справі рішення суду на загальних підставах.

15.12.2009р. до суду поштою надійшли письмові заперечення ОСОБА_1 , в яких відповідачка повідомила, що 03.03.2009р. автомобіль нею вже був переданий працівникам банку для реалізації та погашення кредитних зобов,язань, а отже, на думку відповідачки вона добровільно виконала умови кредитно-заставного договору. Крім того, відповідачка просила суд, направити справу для розгляду за підсудністю за місцем її проживання до Черняхівського районного суду Житомирської області.

В попереднє судове засідання 27.01.2010р. відповідачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в справі є поштове повідомлення, про завчасне отримання відповідачкою судової повістки в попереднє судове засідання.

26.01.2011р. до суду поштою надійшла заява відповідачки, в якій вона повідомила, що не має фінансових можливостей з,явитися в судове засідання, просила суд вирішити питання про направлення справи для розгляду за підсудністю, направити на її адресу копію позову з додатками для ознайомлення, врахувати її заперечення та прийняти рішення по справі згідно до норм чинного законодавства.

Під час проведення попереднього судового засідання від 27.01.2011р. в задоволені клопотання ОСОБА_1 про направлення справи за підсудністю було відмовлено, оскільки п. 12.10 кредитно-заставного договору сторонами була визначена договірна підсудність розгляду справи, про що було письмово повідомлено відповідачку. Позовна заява з додатками була направлена відповідачці разом з судовою повісткою на 01.12.2009р., що підтверджується реєстром поштових відправлень від 24.11.2009р.

В судове засідання 16.06.2011р. відповідачка також не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю ЦАС, в справі є поштове повідомлення, про завчасне отримання відповідачкою судової повістки в судове засідання.

07.06.2011р. до суду поштою надійшла заява відповідачки, в якій вона повідомила, що не має можливості з,явитися в судове засідання, повторно просила суд вирішити питання про направлення справи для розгляду за підсудністю, врахувати її заперечення та прийняти рішення по справі згідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин, на підставі ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Враховуючи, що думка відповідачки щодо визнання позовних вимог висловлена в письмових запереченнях від 15.12.2009р., та буде врахована при постановлені рішення суду, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України на підставі наявних в справі доказів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов`язанням.

Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу`заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Судом встановлено, що 06.08.2008р. між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитно заставний договір № ZRZ0A800000943, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 7011,33 дол. США, з терміном повернення до 05.08.2013р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом.

На забезпечення виконання умов кредитно заставного договору, відповідачкою в заставу було передано автомобіль марки AUDI модель B4, 1994р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно заставним договором умови та передав відповідачці грошові кошти в розмірі 7011,33 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідачка не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед банком.

Станом на 12.05.2009р. відповідачка мала загальну заборгованість у розмірі 7366,23 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 56130,66 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 6546,20 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 294,84 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 113,44 дол. США; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 29,73 дол. США та штрафні санкції в розмірі 382,02 дол. США.

Як вбачається з наданої суду довідки ПАБ КБ «Приватбанк`на день винесення рішення, тобто на 16.06.2011р. заборгованість відповідачки перед банком не зменшилася, а навпаки, зросла та складає 7415,32 дол. США, в тому числі є прострочена заборгованість по сплаті відсотків 1093,28 дол. США.

Проте, в розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати саме первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював.

При винесені рішення суду, оцінюючи письмові заперечення ОСОБА_1 від 15.12.2009р. суд вважає, що відповідачкою були визнані суттєві обставини у справі, а саме: укладення кредитно заставного договору, неналежне виконання зобов`язань за договором та існування заборгованості, що стало підставою для добровільної передачі відповідачкою позивачу заставленого майна для реалізації та погашення кредитних зобов`язань, а отже, виходячи з положення ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнані стороною по справі, не потребують доказування судом.

Враховуючи, що на день винесення рішення заборгованість відповідачки не є погашеною (напроти, зросла за ці два роки), про свідчить довідка банку від 16.06.2011р., суд приходить до висновку , що грошові зобов,язання ОСОБА_1 перед банком не є виконаними.

З огляду на те, що відповідачка не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитно - заставним договором, має суму заборгованості, в тому числі прострочену по сплаті відсотків, суд вважає за можливе передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки AUDI модель B4, 1994 р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а також в рахунок погашення заборгованості за кредитно заставним договором № ZRZ0A800000943 від 06.08.2008р. станом на 12.05.2009р. в розмірі 56130 грн. 66 коп., що є еквівалентом 7366,23 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки AUDI модель B4, 1994р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від її імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе частково скасувати заходи забезпечення позовних вимог, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. в частині накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб рухомого майна, а саме легкового автомобіля марки AUDI модель B4, 1994р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки існування заборони відчуження автотранспортного засобу унеможливить в подальшому виконання цього рішення суду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 561 грн. 31 коп. (1% від ціни позову в гривневому еквіваленті) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 589, 590, 1050 ЦК України, ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 74, 77, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки AUDI модель B4, 1994 р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В рахунок погашення заборгованості за кредитно заставним договором № ZRZ0A800000943 від 06.08.2008р. станом на 12.05.2009р. в розмірі 56130 грн. 66 коп., що є еквівалентом 7366,23 дол. США звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки AUDI модель B4, 1994р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі - 561 грн. 31 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. в частині накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб рухомого майна, а саме легкового автомобіля AUDI модель B4, 1994р.в., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 скасувати, в іншій частині ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2009р. залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко