Справа №: 2-206/10
Провадження № 0601/2-90/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Брагіна В.І.

при секретарі - Лавренчук Л.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним,-

встановив

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила, що 15.05.2009 року померла її мати - ОСОБА_9. Позивач як одна з восьми дітей - спадкоємців за заповітом від 23 серпня 1991 року, звернулася з заявою в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, де її повідомили, що є заповіт під реєстраційним № 343 від 04.08.2008 року, посвідчений секретарем Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області згідно якого спадкодавець заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому заповіт під реєстраційним № 16 від 23.08.1991 року - не дійсний. Зазначила, що вважає заповіт під реєстраційним № 343 від 04.08.2008 року, посвідчений секретарем Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області складений з порушенням закону, а саме : спадкодавцю на момент складання другого заповіту за № 343 було 90 років, більше 10 років вона була сліпою та не могла особисто підписати заповіт. Таким чином, якщо заповіт підписувала інша особа, то відповідно до закону, повинно було бути не менше двох свідків, відомості про яких повинні міститься в заповіті. Також в позивача викликає сумнів підпис спадкодавця. Просила визнати заповіт під реєстраційним № 343 від

04.08.2008року посвідчений секретарем Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області - недійсним.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, зазначили, що ОСОБА_9 у зв'язку з похилим віком та станом здоров'я з 1992 року проживала разом з ними в м. Житомирі та вони здійснювали за нею догляд. Літом вони з матір'ю періодично їздили в с. Волиця, але до лікаря Волицькій амбулаторії ОСОБА_9 не зверталася. Вона сліпою не була, заповіт був складений особисто спадкодавцем. Просили в позові відмовити за його безпідставністю.

Треті особи в судовому засіданні позов не визнали,зазначили, що ОСОБА_9 у зв'язку з похилим віком та станом здоров'я з 1992 року проживала разом з відповідачами в м. Житомирі та вони здійснювали за нею догляд. ОСОБА_9 сліпою не була, заповіт був складений особисто спадкодавцем. Згідно волі матері все майно повинно було перейти ОСОБА_2, ОСОБА_3, т.я. останні на протязі багатьох років здійснювали догляд за нею, навпаки позивач ніякої допомоги по догляду за матір'ю не надавала. Просили в позові відмовити за його безпідставністю.

Вислухавши сторони,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 15.05.2009 року померла ОСОБА_9.Спадкоємцями за заповітом під реєстраційним № 343 від 04.08.2008 року,посвідченому секретарем Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.Раніше - 23.08.1991 року, від ім'я ОСОБА_9 був складений заповіт під реєстраційним № 16 посвідчений секретарем Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області,згідно якого,спадкоємцями в рівних частках були ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_9,ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_6,ОСОБА_8 24 вересня 2009 року позивачем була подана заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.203,204,207,209,215,1233,1234,1235,1247,1248,1254, 1257 ЦК України.

Згідно з ст.ст.1233,1234,1235,1247,1248,1254,1257 ЦК України право на заповіт здійснюється особисто та заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну чи декілька фізичних осіб на свій розсуд. Заповіт складається у письмовій формі та підписується особисто заповідачем. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт та заповіт,який складено пізніше,скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині,в якій він йому суперечить. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права,а також заповіт,складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення,є нікчемним. Суд може визнати заповіт недійсним, якщо буде встановленого волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

При вирішенні спору суд виходить з вимог ст.ст.57-60 ЦПК України, згідно яких,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та докази по справі повинні бути належними та допустимими.

На обґрунтування своїх позовних вимог стосовно того,що ОСОБА_9 не могла внаслідок сліпоти особисто підписувати заповіт,позивачем суду надана довідка № 18 від 25.01.2011 року - витяг з амбулаторної карти на ім'я ОСОБА_9 Волицької лікарської амбулаторії про те,що хвора на протязі останніх 10 років страждала катарактою обох очей,зір дорівнює нулю на обидва ока. Зазначена довідка підписана сімейним лікарем ОСОБА_10

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду,що зазначена довідка була видана ним на прохання позивача,яка пояснила,що така довідка потрібна їй на роботу. Фактично відомості,викладені в цій довідці не відповідають дійсності,т.я. ОСОБА_9 з 1992 року проживала у дітей в м. Житомирі та він її не наблюдав та взагалі не може сказати, чи мала ОСОБА_9 хвороби очей та якій в неї був зір.

З оглянутої судом амбулаторної картки на ім'я ОСОБА_9 Волицької лікарської амбулаторії № 59 вбачається,що остання в амбулаторії не наблюдалася у зв'язку з тим,що проживала в м. Житомирі, а витяг з амбулаторної карти виданий після її смерті.

З довідки Адрушівської ЦРЛ № 62 від 11.01.20011 року вбачається, що ОСОБА_9 в Андрушівській центральній лікарні на диспансерному обліку не перебувала,за допомогою не зверталася.

З огляду на ці обставини суд вважає,що лікарем ОСОБА_10 довідка № 18 від 25.01.2011 року видана з порушенням порядку, встановленого законом,тому зазначену довідку в порядку ч.І ст.59 ЦПК України до уваги не бере.

Інших доказів на обґрунтування своїх позовних вимог,позивачем не надано.

Також суд вважає,що при складенні ОСОБА_9 04.08.2008 року заповіту на ім'я відповідачів,посвідченого секретарем Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області,її волевиявлення було вільним і відповідало її волі. Цей висновок суду ґрунтується на тому,що в судовому засіданні відповідачі,треті особи пояснили суду,що ОСОБА_9 постійно проживала у ОСОБА_2, ОСОБА_3 в м. Житомирі, які здійснювали догляд за нею та згідно волі ОСОБА_9 вона заповіла все майно особам,які доглядали її,тобто відповідачам. Факт постійного проживання ОСОБА_9 у ОСОБА_2, ОСОБА_3 в м. Житомирі підтверджений довідкою Волицької сільської ради № 264 від 13.12.20010 року.

Виходячи з викладеного суд відмовляє в задоволенні позову за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10,60,62,64,ч.Зет.88,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 203, 204, 207, 215, 1248, 1253, 1254,1257 ЦК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_11