Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2011 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Тітової Т.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

За участю позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 17 листопада 2010 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьком народженої нею 22 листопада 2009 року дитини ОСОБА_3.

Позивач зазначив , що з лютого 2009 року з відповідачкою підтримували близькі стосунки, зустрічалися у неї в квартирі , він на своїй машині підвозив її на роботу і забирав з роботи, планували сумісне проживання. В середині березня 2009 року ОСОБА_2 повідомили про свою вагітність , і разом вони їздили в м. Донецьк на ультразвукове дослідження. . Він бажав і чекав народження дитини, бо визнавав себе батьком.

Наприкінці березня 2009 року ОСОБА_2 перебувала в лікарні в м. Добропілля на зберіганні вагітності , де він її відвідував, а 10 листопада 2009 року відвіз її в пологовий будинок.

Після народження дитини ОСОБА_2 припинила спілкування з ним. В квітні 2010 року відповіла на його дзвоник , він запропонував матеріальну допомогу на дитину і на протязі 3- місяців давав гроші в розмірі 1500 грн., приходив до відповідачки , спілкувався з сином. В квітні 2010 року ОСОБА_2 стала вимагати збільшення допомоги на дитину. Тоді він пропонував встановити його батьківство . Відомості про батька дитині в актовому запису зроблено за вказівкою матері.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов і пояснив, що після того, як з»ясувалась вагітність ОСОБА_2 , він для вирішення питання про сумісне з нею проживання розірвав шлюб, бо намагався жити разом з відповідачкою. Після народження дитини він бував у ОСОБА_2 вдома , коли вона дозволяла, приносив подарунки, фотографував сина, грався з ним. Йому відомо, що і першу дитину ОСОБА_2 народила поза шлюбом і зареєструвала на себе . Вважає, що вона просто його використала, але він бажає виховувати свою дитину.

Відповідач ОСОБА_2В в судовому засіданні , яке відбулось 16 грудня 2010 року , позов не визнала , заперечує , що мала близькі стосунки з ОСОБА_1 . Наполягає на тому, що не він батько народженого нею сина, якого вона зареєструвала на себе. Підтвердила, що ОСОБА_1 приходив до неї додому, приносив подарунки дитині, гроші . Вона категорично відмовляється він проведення молекулярно - генетичної експертизи.

Надалі відповідач участі у розгляді справи не приймала. Звернулась з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення осіб, допитав свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

Статтею 128ч. 1 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, згідно якої походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, яка подається до державного органу реєстрації актів цивільного стану, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішення суду.

Згідно ч. 2 цієї статті підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи , зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України.

Ксерокопією актового запису № 133 від 8 грудня 2009 року , складеного виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля , посвідчується народження у ОСОБА_2 22 листопада 2009 року дитини ОСОБА_3, відомості про батька якого внесені відповідно до ст.. 135 СК України за вказівкою матері.

З пояснень позивача ОСОБА_1 слідує, що він мав близькі стосунки з ОСОБА_3, від яких народився син, батьком якого він себе визнавав.

ОСОБА_3,яка не визнає позову і заперечує проти того, що з ОСОБА_1 підтримували будь-які стосунки, і дитина народжена не від нього, між тим визнала, що ОСОБА_1 приходив до неї додому , приносив дитині подарунки, гроші.

В підтвердження того факту , що позивач спілкувався з дитиною він надав для огляду фотографії знімків , які були ним зроблені на мобільний телефон під час спілкування з ОСОБА_3 і дитиною в квартирі відповідача .

Судом були допитані свідки , які дали такі пояснення.

Свідок ОСОБА_4 пояснив , що знайомий з обома сторонами , працюють на одному підприємстві . Від ОСОБА_1 він дізнався, що вони спілкуються з ОСОБА_3 , той буває у неї вдома. Також він бачив ОСОБА_1 біля пологового будинку м. Добропілля де недалеко знаходиться його гараж . Із розмови стало відомо, що ОСОБА_1 привіз ОСОБА_3 у лікарню у зв»язку зі зберіганням вагітності. ОСОБА_1 просив його допомогти з ремонтом в квартирі ОСОБА_3, але він не зміг. Пізніше стало відомо, що ОСОБА_3 народила дитину і зареєструвала на себе.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що знайома з ОСОБА_3, разом працюють, спілкувались. ОСОБА_3 їй повідомила , що познайомилась з ОСОБА_1, вони приходили разом в гості . ОСОБА_3 розповіла , що завагітніла , і їх обох ОСОБА_1 на машині возив у м. Донецьк на консультацію і дослідження вагітності. Коли ОСОБА_3 лежала в лікарні на зберіганні вагітності, до неї приїздив ОСОБА_1 , приводив їй продукти , провідував. По відносинах між ОСОБА_1 іМавроді і їх спілкуванню не виникало сумніву, що ОСОБА_3 вагітна від цього чоловіка. Тому її здивувало, коли дізналась, що дитина зареєстрована на матір.

Свідок ОСОБА_6 дав суду аналогічні показання тим, що свідок ОСОБА_5, пояснивши, що вони живуть однією сім»єю з ОСОБА_5 і спілкувались з ОСОБА_1 і ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу , виданого 28 квітня 2009 року, видно ,що шлюб між ОСОБА_1 і його дружиною був розірваний 28 квітня 2009 року . Даний факт є підтвердженням доводів ОСОБА_1 про його намір оформити стосунки з ОСОБА_3, коли та завагітніла від нього.

Нарешті, судом за клопотанням позивача по справі 16 грудня 2010 року була призначена судово- медична ( молекулярно- генетична )експертиза для вирішення питання походження народженої дитини від позивача ОСОБА_1. За повідомленням відділення судово- медичної імунології Донецького обласного СМЕ від 28 березня 2011 року ОСОБА_1 відвідав відділення, але ОСОБА_3 з дитиною на експертизу не з»явилася.

В своїй письмовій заяві на адресу суду від 1 червня 2011 року ОСОБА_3 відмовилась від проведення експертизи.

Приймаючи до уваги, що висновок судово- медичної експертизи має значення у справі , оскільки доводить кровне споріднення або відсутність такого з особою, яка вважає себе батьком дитини, але проведення її у відсутності матері і самої дитини виключається, ухилення відповідача ОСОБА_3 від участі в експертизі суд у відповідності дол. ст.. 146 ЦПК України розглядає як факт визнання позивача батьком народженого у ОСОБА_3 сина.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які надав позивач ОСОБА_1 в підтвердження своїх вимог про визнання батьківства , доводять його позов. Тоді як заперечення ОСОБА_3 проти позову і тих обставин, на які посилається позивач, нічим не підтверджені. Заперечення проти позову непереконливі.

Згідно ст.. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження та видає нове свідоцтво про народження.

На підставі викладеного, ст.. 128 СК України, ст.. ст.. 57,60,209 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьком народженої 22 листопада 2009 року ОСОБА_2 дитини ОСОБА_3.

Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля внести відповідні зімни до актового запису про народження дитини згідно даному рішенню.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через даний суд протягом 10днів.

Суддя Тітова Т.А.

10.06.2011