Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2011 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого- судді Тітової Т.А.

При секретарі Михайловській Т.П.

За участю заявника ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління пенсійного Фонду України в м. Добропілля , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1В звернулась в суд в жовтні 2011 року з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, вписаної 27 серпня 1946 року на ім»я ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначила, що ОСОБА_3 її чоловік, який помер 1 вересня 2011 року. В його трудовій книжці при її оформленні у прізвищі допущена помилка,записано ОСОБА_2 Прізвище не відповідає тому, як зазначено в свідоцтві про народження і паспорті - ОСОБА_3. . Встановлення факту належності трудової книжки їй потрібно для звернення за оформленням пенсії після втрати годувальника.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1В підтримала свою заяву і пояснила , що чоловік працював на різних шахтах, був нагороджений за труд , отримував пенсію за віком на пільгових умовах .

Представник заінтересованої особи при розгляді справи участі не приймав. До суду від УПФУ в м. Добропілля надійшла заява від 19 жовтня 2011 року про розгляд справи за відсутності представника управління . Заперечень проти встановлення факту немає.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення.

Серед таких фактів у ст.. 256 ЦПК України визначений факт належності правовстановлюючого документу особі , анкетні дані якої , що зазначені в документі , не збігаються з цими даними, зазначеними в свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно свідоцтву про смерть , виданого виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, значиться померлим 1 вересня 2011 року ОСОБА_3 так , як і свідоцтві про народження 14 березня 1928 року, виданого Добропільським райЗАГСом .

В трудовій книжці , виданій 27 серпня 1946 року , дані працівника записані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З записів в розділі про нагородження даної трудової книжки, досліджених судом, видно, що працівник був нагороджений знаком « Шахтарська слава 111 ступеня».

Заявником представлена копія посвідчення № 85184 Міністерства вугільної промисловості СРСР про нагородження ОСОБА_3 знаком « Шахтарська слава 111 ступеня».

Крім того, з копії пенсійного посвідчення № 015825 від 10 липня 1978 року видно, що була призначена пенсія за віком на пільгових умовах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтву про одруження, виданого 11 жовтня 1950 року, був укладений шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4, якій присвоєне прізвище ОСОБА_3.

Таким чином, сукупністю перелічених доказів підтверджується , що трудова книжка , яка знаходиться на збереженні у заявниці , дійсно, належить ОСОБА_3 її померлому чоловікову.

Встановлення факту має для заявника юридичне значення для звернення за оформлення пенсії після смерті годувальника.

Керуючись ст.. ст.. 57, 60, 209,259 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Встановити факт, що трудова книжка від 27 серпня 1946 року на ім»я ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через даний суд протягом 10 днів.

Суддя Тітова Т.А.

10.11.2011