Справа № 2-6749/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М. при секретарі - Рибачик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

встановив:

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позові та визнати дійсним договір купівлі-продажу від 05 травня 2011 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 предметом якого є нежитлові приміщення підвалу (літ. В-1) загальною площею 101,9 кв.м. за адресою м.Рівне, вул.Старицького, 37а; визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення підвалу загальною площею 486,1 кв.м. з урахуванням нежитлових приміщень підвалу (літ. В-1) загальною площею 101,9 кв.м. за адресою м.Рівне, вул.Старицького, 37а.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнала повністю, не заперечила проти їх задоволення та прийняття рішення під час попереднього розгляду справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що на підставі договору про поділ нерухомого майна від 09 березня 2011 року, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, позивачу по справі ОСОБА_1 належать нежитлові приміщення підвалу за адресою: м.Рівне, вул.Старицького, 37а (літ В-1).

Зазначені приміщення були придбані позивачем шляхом укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та Приватною виробничо-комерційною фірмою «Терен», посвідченого 28 січня 2011 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, р. №150, згідно якого продавець - ПВКФ «Терен» передав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у рівних частках (по % частці кожному) будівлю складу літ. «В-1» загальною площею 896,8 кв.м.

Укладення вищезазначеного договору про поділ нерухомого майна, надало позивачу змогу самостійно (без участі іншого співвласника) володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а саме нежитловим приміщенням загальною площею 384,2 кв.м.

Однак, у процесі господарської діяльності з»ясувалося, що в межах зовнішніх стін належного позивачу на праві власності приміщення підвалу, знаходиться приміщення загальною площею 101,9 кв.м., використовувані ПВКФ «Терен» та відчужені у свій час іншій фізичній особі.

З метою використання цих приміщень для розширення власної господарської діяльності між сторонами по справі - ОСОБА_1 та їх власником ОСОБА_2 було досягнуто домовленості про їх відчуження.

На підтвердження чого сторонами було укладено попередній договір купівлі- продажу приміщень від 05 травня 2011 року. Погоджено було також і дату його нотаріального посвідчення - 12 травня 2011 року.

Однак, 12 травня 2011 року відповідач ОСОБА_2 до нотаріуса не з»явилась. Як вона повідомила пізнішу у звязку з перебуванням за межами м.Рівне.

В подальшому, спроби досягти домовленості щодо законодавчо визначеного юридичного оформлення угоди результатів не дали.

Позивачем в цей час були виконані необхідні умови, визначені попереднім договором, зокрема сплачено відповідні кошти.

Справжність намірів відповідача укласти договір купівлі-продажу підтверджується прийняттям нею сплачених позивачем коштів, а також передачею позивачу ключів та надання можливості доступу і використання приміщень.

Дані обставини в судовому засіданні сторони не заперечили.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору зі сторони позивача, граничним терміном нотаріального посвідчення договору було 12 травня 2011 року, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, та те, що в судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги повністю визнала і не заперечила проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на приміщення підвалу загальною площею 486,1 кв.м. з урахуванням нежитлових приміщень підвалу (літ. В-1) загальною площею 101,9 кв.м. за адресою м.Рівне, вул.Старицького, 37а.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В судовому засіданні позивач не довела тієї обставини, що право власності на нежитлові приміщення загальною площею 384,2 кв.м. оспорюється будь-ким або не визнається, а навпаки в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору про поділ нерухомого майна від 09 березня 2011 року, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, позивачу по справі ОСОБА_1 належать нежитлові приміщення підвалу за адресою: м.Рівне, вул.Старицького, 37а (літ В-1). В результаті укладення даного договору про поділ нерухомого майна, надало позивачу змогу самостійно (без участі іншого співвласника) володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а саме нежитловим приміщенням загальною площею 384,2 кв.м., тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що не визнається і оспорюється лише право на нежитлові приміщення підвалу (літ. В-1) загальною площею 101,9 кв.м. за адресою м.Рівне, вул.Старицького, 37а, тому в цій частині позовні вимоги суд вважає доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.220,328,334,392,526,655 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Демянової ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задоволити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 05 травня 2011 року укладений між Демяновою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 предметом якого є нежитлові приміщення підвалу (літ. В-1) загальною площею 101,9 кв.м. за адресою м.Рівне, вул.Старицького, 37а.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення підвалу (літ. В-1) загальною площею 101,9 кв.м. за адресою м.Рівне, вул.Старицького, 37а.

В решті позовних вимог відмовити за їх недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: