АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Качур Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2011 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2011 року забезпечено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі заявлених позовних вимог на суму 171 910грн.(а.с.93).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права (а.с.118).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені ст.152 ЦПК України.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно із справи, у січні 2011року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики на загальну суму 71 790грн. та 100 000грн. моральної шкоди(а.с.2-3).

З урахуванням наявності спору та обсягу позовних вимог, суддя прийшов до правильного висновку, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і обґрунтовано задовольнив клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову зазначеним в ухвалі видом забезпечення позову.

Посилання ОСОБА_2 на те, що 11.04.2011року, коли постановлена ухвала про забезпечення позову, не могла бути присутня в судовому засіданні, та що має намір погасити суму боргу, не можуть бути взяті до уваги, оскільки питання щодо забезпечення позову розглянуто та вирішено відповідно до вимог ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України.

Підстав для скасування ухвали не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-

Судді-