Справа №2/2312/358/11
У Х В А Л А
про попереднє судове засідання
30 серпня 2011 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Маренюка В. Л.
при секретаріОколіті В. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та оплату вимушеного прогулу,
Позивач звернувся до відповідача з позовом про поновлення на роботі та оплату вимушеного прогулу.
На підставу своїх вимог спирається на те, що Згідно з наказом № 15 від 04.02.2008 року, 01.02.2008 року позивач був прийнятий на роботу до військової частини НОМЕР_1 на посаду сторожа.
Наказом № 74 від 23.06.2011 року з роботи його звільнено, як зазначено в трудовій книжці з формулюванням звільнення Звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України.
Звільнення його з роботи вважає незаконним, оскільки його проведено з порушенням вимог трудового законодавства, що обґрунтовується наступним.
Підставою для звільнення є написана ним заява, яка не містить дати звільнення та дати написання заяви, що є порушенням ст.38 КЗпП України та суперечить вимогам діловодства.
Вказана заява, як вказує позивач, була ним написана при прийнятті його на роботу, оскільки така була вимога керівництва для прийняття на роботу, що є незаконним.
На момент звільнення заяви про звільнення він не подавав і намірів на звільнення з роботи не мав і на даний час не має.
30.06.2011 року ним подано заяву командуванню частини про відкликання раніше написаної заяви про звільнення, однак дана заява залишена без розгляду, а його до подальшої роботи не допущено.
Відповідно до ч.2 ст. 38 КЗпП України, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладені трудового договору. Станом на 30.06.2011 року інший працівник на моє місце прийнятий не був.
Таким чином, звільнення позивача з роботи, на його думку, є незаконним.
Листом № 845 від 30.06.2011 року, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , його повідомлено про необхідність з`явитися до військової частини для розрахунку з роботи за вживання спиртних напоїв у робочий час. Даний лист суперечить наказу про звільнення № 74 від 23.06.2011 року та свідчить про те, що станом на 30.06.2011 року він перебував у трудових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 . Спиртних напоїв на робочому місці він не вживав і є надуманими та таким, що не відповідають дійсності.
Вказаний лист та сам факт не законного звільнення причинили йому сильні душевні переживання та моральні страждання, підірвали його професійну репутацію, призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, позбавили його, його дружину та неповнолітню дочку засобів на проживання, що змусило позивача вживати додаткових зусиль для організації свого життя, а також стали причиною сварок в сім`ї.
Внаслідок вказаних переживань він захворів, стан його здоров`я різко погіршився і позивач змушений був викликати швидку допомогу, що підтверджується довідкою № 222 від 22.08.2011 року та пройти курс лікування. В порушення вимог статті 47 КЗпП України трудову книжку на даний час йому не видано.
Викладені ним порушення трудового законодавства підтверджуються листом № 23П414/17-10 від 03.08.2011 року про результати перевірки обставин його звільнення територіальної державної інспекції праці у Черкаській області, яким рекомендовано йому звернутися в суд для поновлення на роботі та отримання компенсації за час вимушеного прогулу.
В зв`язку з грубим порушенням його трудових прав керівництвом військової частини НОМЕР_1 він змушений був звернутися за правовою допомогою адвоката та представництвом його інтересів в суді.
Вище зазначені, на думку позивача, порушення відповідачем норм трудового права змусили першого звернутись з відповідним позовом до суду.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи попереджений належним чином, причини неявки, які визнані судом поважними невідомі.
Суд оглянувши матеріали справи, вважає за необхідне призначити дану справу до судового розгляду у відповідності до ст.130 ЦПК України, оскільки представник відповідача в попереднє судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки, які б були визнані судом поважними не повідомлено та невідома думка відповідача стосовно позовних вимог, тому розгляд справи на попередньому судовому засіданні з винесенням рішення неможливий.
Керуючись ст. 130 ЦПК України, суд
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на роботі та оплату вимушеного прогулу, призначити до судового розгляду на 07.09.2011 р. на 12 год. 00 хв. в судовому засіданні в смт. Маньківка з участю сторін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Л. Маренюк