АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа № 22-ц-1983/2011р. Головуючий 1 інстанції
Категорія: батьківство ОСОБА_1
Доповідач: Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.,

при секретарі - Москаленко Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, стягнення аліментів та додаткових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказала, що з грудня 2005 року по серпень 2008 року підтримувала з відповідачем близькі стосунки, а з грудня 2008 року вони підтримували сімейні стосунки, разом працювали на ТОВ «Молочна фабрика «Рейнфорд» в м. Дніпропетровську.

Всім працівникам були відомі їх стосунки.

Відповідач хоча і був на той час в зареєстрованому шлюбі, але запевнив її у бажанні жити з нею однією сімєю та мати від неї дитину.

Після звільнення з фабрики вона повернулась до м. Харкова, куди відповідач неодноразово приїжджав.

25 березня 2009 року вона народила дочку ОСОБА_4.

Просить встановити, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, починаючи з 14.12.2009 року і до її повноліття; стягнути з відповідача судові витрати.

У наступному ОСОБА_2 неодноразово уточнювала свої вимоги і остаточно просила встановити, що відповідач є батьком її дитини ОСОБА_5; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2 тис. грн. щомісячно, починаючи з 25.03.2009 року і до її повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання з першого дня вагітності - з 27.06.2008 року до виповнення дитини 3-річного віку у розмірі 2 тис. грн. на місяць; стягнути суми заборгованості по аліментам з урахуванням індексу інфляції, що становить 9 638 грн. та 3 % річних, що становить 3 472 грн. 08 коп., починаючи з першого дня вагітності; суму додаткових витрат на лікування дитини та в період її вагітності, що становить 3319 грн. та 9717 грн. 38 коп. - витрати на утримання її житла; стягнути суму судових витрат; зобовязати відповідача щомісячно сплачувати аліменти не менше прожиткового мінімуму; сплатити борг у термін не більше ніж 1 місяць з дня винесення рішення; попередити про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, а також про сплату пені у розмірі 1 % від суми боргу за кожен день прострочки; всі нарахування провести на її особовий рахунок в Ощадбанку.

Всього заборгованість по аліментам складає 106 тис. грн.

Вказує, що відповідач надав суду трудову книжку, яка не відповідає дійсності, оскільки там не вказано його місце роботи в ТОВ «Чиста планета», де за 2 місяці його заробітна плата становить 7 тис. грн.., тобто, 4 тис. грн. в місяць він може платити.

Представник відповідача позов визнав частково. Не заперечує проти встановлення батьківства щодо дитини. Однак, у частині розміру аліментів не згоден. Вважає, що може сплачувати по 500 грн. на утримання дитини. При цьому вказує, що він не працює, має родину, де утримує неповнолітню дитину; орендує квартиру і на сьогодні тривалий час лікується і протягом кілька місяців буде непрацездатним.

Інші вимоги необґрунтовані.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 січня 2011 року позов задоволено частково: встановлено, що ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязано Фрунзенський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції м. Харкова внести зміни до актового запису №260 від 07.04.2009 року про народження ОСОБА_5 стосовно батьківства, вказавши в графі «Батько» ОСОБА_3; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 15.12.2009 року до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 20.07.2010 року до досягнення дитиною трьох років, а саме до 25.03.2012 року; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на лікування дитини кошти у розмірі 1500 грн. 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про повне задоволення її позовних вимог; стягнення судових витрат, посилаючись на те, що загальна сума боргу на 01.01.2011 року становить 134 грн. 69 коп. і ці вимоги підлягають задоволенню.

Суд порушив строки розгляду справи, безпідставно відкладаючи розгляд справи за клопотанням адвоката відповідача; потурались її честь і гідність, оскільки в процесі її називали коханкою чи співмешканка, що Сімейним Кодексом не передбачено.

Безпідставно відмовлено у допиті свідків, які б могли підтвердити, що відповідач знав про її вагітність, і про народження дитини і про її важкий матеріальний стан, що вона покладала максимум зусиль для отримання допомоги від відповідача у добровільному порядку.

Прийнято докази відповідача, що є незаконним, а саме: прийнято його трудову книжку, в якій не вказано його попереднє місце роботи.

Надана довідка про травму ноги у відповідача, яка не може бути свідченням його непрацездатності.

Неодноразово надавались фальшиві свідчення про неплатоспроможність відповідача.

Безпідставно стягнуто незначну суму на її утримання та ще й з дати 20.07.2010 року - з часу надання уточнювального позову, що є неправильним.

Щодо відсутності заборгованості по аліментам на час подання позову - неправильно, оскільки ніхто не заважав йому сплачувати аліменти своєчасно.

Не враховано майновий стан відповідача, який має заробітну плату розміром 7 тис. грн.. і може виплачувати вказані нею суми.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і підтверджується висновком судово-генетичної експертизи ОСОБА_3 є батьком дитини, яка 25.03.2009 року народилась у ОСОБА_2 - ОСОБА_5.

Визначаючи ОСОБА_3 батьком дитини суд першої інстанції обґрунтовано виходив з даного висновку експертизи та наданих позивачкою доказів.

Стягуючи з ОСОБА_3 на утримання доньки аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. суд першої інстанції врахував позовні вимоги позивачки та вимоги закону.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 вона ставила питання про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, оскільки законом передбачена індексація цієї суми.

Що стосується розміру аліментів, то колегія також погоджується з рішенням суду в цій частині.

З наданих сторонами доказів вбачається, що в ТОВ «МФ Рейнфорд» відповідач не працює.

За період роботи в ТОВ «Чиста планета» ОСОБА_3 за рік: з лютого 2009 року по лютий 2010 року отримав 17 812 грн., що складає 1484 грн. на місяць.

Відповідач одружений, дохід дружин становить 1 тис. грн.. на місяць; він має неповнолітню дитину - сина.

Представлена в судове засідання довідка про стан здоровя ОСОБА_3, свідчить, що він у звязку з травмою довгий час не працює; є підстави для оформлення інвалідності.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у сумі 600 грн. та на утримання позивачки до виповнення дитині трьох років триста гривень.

Колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправильного визначення дати стягнення аліментів на утримання позивачки, тобто з 20.07.2010 року, а необхідно, як вказує позивачка, з 27.06.2008 року - з першого дня вагітності.

Відповідно до вимог ст.ст. 84, 91, 79 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини 2-4 ст. 84 цього Кодексу.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позовна заява ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання вперше подана 20.07.2010 року. Саме з цього часу і стягнуто аліменти.

Посилання ОСОБА_2 щодо неправильного визначення часу стягнення аліментів на утримання дитини - з часу подання позову, а не з часу народження дитини судовою колегією також не приймаються.

Статтею 191 СК України чітко визначено щодо присудження аліментів на дитину з часу предявлення позову, про що і вказано в рішенні суду.

Доводи ОСОБА_2 про стягнення аліментів саме з дня народження дитини, оскільки відповідач знав про народження дитини та ухилявся від добровільного надання допомоги не є підставою для стягнення аліментів з часу народження дитини.

Обґрунтовано рішення суду і в частині відмови у задоволенні позову про стягнення витрат на оплату комунальних послуг оскільки вимогам СК це не передбачено.

Відповідає вимогам закону рішення суду в частині стягнення 1500 грн. на лікування дитини, тобто, додаткові витрати.

Щодо проведення індексації стягнутої суми аліментів, то це також не ґрунтується на законі. Аліменти стягнуто тільки 10.01.2011 року згідно рішення суду.

Щодо незазначення в рішенні суду наслідків прострочення виплати аліментів, то це не передбачено законом. Це стосується питання виконання рішення суду і в залежності від обставин державним виконавцем будуть виконуватись вимоги закону, які регулюють це питання.

Не позбавлена позивачка можливості під час виконання рішення суду зазначити про зарахування стягнутих сум на певний рахунок у відділенні банку.

Отже, рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 січня 2011 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -