Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
Справа №2-744/2011р.
УХВАЛА

іменем України

25 травня 2011 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Іващенко Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватно - пайового об»єднання «Промінь», Духівської сільської ради про визнання права на земельний пай та його виділення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватно - пайового об»єднання «Промінь», Духівської сільської ради про визнання права на земельний пай та його виділення, прохала суд визнати її право на земельний пай та зобов»язати відповідачів провести його виділення.

Ознайомившись з позовною заявою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 119 України, відповідно до який позовна заява повинна містити : виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зміст позовних вимог.

При вирішенні питання щодо наявності чи відсутності у особи права на земельну частку /пай/, суд враховує, що право на земельну частку /пай/ має особа, яка є членом колективного підприємства на час передачі державного акту на право колективної власності на землю конкретному колективному підприємству. У позовній заяві ОСОБА_1 не вказано, коли саме колективне підприємство та яке саме підприємство отримало державний акт на право колективної власності на землю.

В позовних вимогах ОСОБА_1, прохаючи визнати її право на земельну частку (пай), не вказує як члену якого саме колективного сільськогосподарського підприємства, належить їй дане право.

Також, позивач прохав зобов»язати відповідачів виділити земельний пай. Разом з тим, в позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує позовних вимог в частині виділення йому земельної частки (паю) не зазначає на якій підставі заявлені дані позовні вимоги, якщо станом на час подачі позову оспорюється саме право позивача на земельну частку (пай).

Також позовні вимоги про зобов»язання відповідачів виділити земельну частку (пай) є неконкретними, оскільки позивач не вказує які саме дії, пов»язані із виділенням частки та в якому розмірі, він прохає суд зобов»язати вчинити визначених ним відповідачів. Конкретизація вказаних вимог за ініціативою суду неможлива в силу принципу диспозитивності цивільного процесу. Крім цього, дані позовні вимоги позивач взагалі не обґрунтовує, оскільки право на земельну частку посвідчується відповідним сертифікатом, а процес виділення земельної частки в натурі на місцевості передбачає проведення відповідної процедури звернення та підготовки відповідних документів.

За таких обставин суд не може відкрити провадження по справі.

Згідно ст.121 ЦПК України, при недотриманні вимог ст. 119 ЦПК України, суд залишає заяву без руху, надає позивачу строк для усунення вказаних недоліків та розяснює, що в разі невиконання вимог суду в указаний строк, заява буде вважатись неподаною та повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватно - пайового об»єднання «Промінь», Духівської сільської ради про визнання права на земельний пай та його виділення залишити без руху.

ОСОБА_1 надати строк у п'ять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків та розяснити, що в разі невиконання вимог суду в указаний судом строк заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Іващенко