Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.. при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 серпня 2011р. по справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа ОСОБА_1, яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, та зустрічному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 серпня 2010р. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Роксоланівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на будинки в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що вони в рівних частках є спадкоємцями за заповітом на майно ОСОБА_6, померлого 09 листопада 2008року і ОСОБА_7, померлої 07 грудня 2008року, яке складається з будинку №6 по вулиці Лугова і будинку №37 по вулиці Центральній, розташованих в селі Роксолани Овідіопольського району Одеської області.

Вони своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в подальшому їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказані будинки на імя спадкодавців.

Судом першої інстанції, за заявою ОСОБА_1, вона була залучена до участі у справі у якості третьої особи.

07 червня 2011р. ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок №37 по вулиці Центральній в селі Роксолани Овідіопольського району Одеської області в порядку спадкування за законом за нею, за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 після померлого 20 травня 1999року ОСОБА_3 (а.с.174-175).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який помер 20 травня 1999р. Від шлюбу вони мають дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_4, 1993року народження і доньку ОСОБА_5, 1993року народження. Чоловік також має сина від першого шлюбу ОСОБА_2, 1977року народження.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона з дітьми має право на отримання в рівних частках спадкового майна у вигляді будинку №6 по вулиці Лугова і будинку №37 по вулиці Центральній, розташованих в селі Роксолани Овідіопольського району Одеської області, оскільки вона і її чоловік приймали участь в будівництві, ремонті, вказаних будинків та утриманні його батьків похилого віку ОСОБА_6, померлого 09 листопада 2008року і ОСОБА_7, померлої 07 грудня 2008року.

Рішенням суду від 03 серпня 2011р. позов ОСОБА_2 і ОСОБА_8 задоволений (а.с.209, 212-214).

Суд визнав за ОСОБА_2 1/2частки право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований за адресою Одеська область, Овідіопольський район, с. Роксолани, вулиця Центральна №37, який розташований на земельній ділянці площею 0,20га, яка знаходиться у фактичному користуванні, визнав за ОСОБА_2 1/2 частки право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований за адресою Одеська область, Овідіопольський район с. Роксолани, вулиця Лугова №6, який розташований на земельній ділянці площею 0,15га, яка знаходиться у фактичному користуванні.

Суд визнав за ОСОБА_3 1/2 частки право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований за адресою Одеська область, Овідіопольський район с. Роксолани, вулиця Центральна №37, який розташований на земельній ділянці площею 0.20га, яка знаходиться у фактичному користуванні, визнав за ОСОБА_3 1/2 частки право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований за адресою Одеська область, Овідіопольський район с. Роксолани, вулиця Лугова №6, який розташований на земельній ділянці площею 0.15га, яка знаходиться у фактичному користуванні.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право спільною часткової власності на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавців ОСОБА_6, ОСОБА_7 у вигляді будинку з господарськими спорудами, розташованого по вулиці Лугова №6 в селі Роксолани Овідіопольського району Одеської області, на земельній ділянці площею 0,15га, яка знаходиться у фактичному користуванні, та у вигляді будинку з господарськими спорудами, розташованого по вулиці Центральній №37 в селі Роксолани Овідіопольського району Одеської області, на земельній ділянці площею 0,20 га, яка знаходиться у фактичному користуванні. Апелянт просила відмовити у задоволені позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд задовольнив їх позов без урахування усіх обставин по справі та не справедливо відмовив їй у задоволені зустрічного позову (а.с.219-221).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила суд апеляційної інстанції визнати право власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на спадкове майно у вигляді будинку №6 по вулиці Лугова і будинку №37 по вулиці Центральній, які розташовані у селі Роксолани після померлого 20 травня 1999року ОСОБА_3, після померлого 09 листопада 2008року ОСОБА_6, після померлої 07 грудня 2008року ОСОБА_7.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1, позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовивши ОСОБА_1 у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції вказав, що вона та її діти не мають право на спадкування у звязку з наявністю заповіту спадкодавців ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які заповідали усе своє майно онукам ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а останні належним чином прийняли спадщину шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6, померлому 09 листопада 2008року, належав житловий будинок №37 по вулиці Центральній в селі Роксолани Овідіопольского району Одеської області на підставі договору від 14 липня 1966р., посвідченого секретарем Роксоланівської селищної ради і зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 26 (а.с.94).

Також ОСОБА_6 належав житловий будинок № 6 по вулиці Луговій в селі Роксолани Овідіопольського району Одеської області, згідно господарської книги Роксоланівської селищної ради, на земельній ділянці, зареєстрований у земельній кадастровій книзі за №267, площа 0,15га, для будівництва та обслуговування житлового будинку.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7, яка померла 07 грудня 2008р. знаходилася у зареєстрованому шлюбі. Після їх смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, по вулиці Центральній №37 в с.Роксалани, на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по вулиці Лугова №6 в с. Роксалани.

За заповітами від 24 вересня 1999року, складеними від імені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 спадкоємцями зазначеного в заповіті майна в рівних частках є позивачі по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.7,8).

Спадкоємці ОСОБА_2 і ОСОБА_3 своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом, після померлих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та частково отримали спадщину у вигляді грошових вкладів (а.с.32, 33, 34, 35, 57, 59, 65, 66, 69, 70).

Відносно отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані будинки нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.47).

Тому спадкоємці ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з даним позовом і суд першої інстанції на підставі відповідних документів правильно задовольнив позовні вимоги про визнання права на спадщину за заповітом на будинки після померлих ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки вони не ґрунтуються на законі, позивачка не довела своїх вимог та її доводи спростовуються матеріалами справи.

Частиною 1 ст.1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1257 ЦК України встановлені умови визнання заповіту недійсним або нікчемним.

Твердження позивачки ОСОБА_1 про її право та право її дітей на отримання спадкового майна після померлого ще 20 травня 1999року її чоловіка ОСОБА_3 не може бути прийнято до уваги, оскільки спірні будинки належали ОСОБА_6 і ОСОБА_7 За своє життя ОСОБА_3 не оспорював своє право на вказані будинки. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 з 1999року також не ставила питання про визнання за нею права на спірні будинки.

Померли ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишили своє майно за заповітами, які вони склали ще 24 вересня 1999року (а.с.7,8). Вказані заповіти позивач ОСОБА_1 не просила визнати недійсними або нікчемними. Тому при наявності вказаних заповітів, вона позбавлена права на спадкування майна за законом.

Слід зазначити, що апелянт ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просила визнати за нею та за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 право спільною часткової власності на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавців ОСОБА_6, ОСОБА_7, в той час як вона не заявляла таких вимог в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції належним чином перевірив матеріали справи, доводи сторін та докази, на які вони посилалися в обґрунтування своїх позовних вимог і дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є неспроможними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідає вимогам ст.ст.212-215 ЦПК України, є правильним по суті, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення або зміни рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 серпня 2011р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

ОСОБА_9

ОСОБА_10