Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Воробйової Н.С.

суддів: Голуб С.А., Коцюрби О.П.

при секретарі Хворостяній А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від ЗО травня 201 1 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним ,

В СТА Н О В И Л А:

16 березня 2010 року позивач пред'яви в в суді названий позов. В позові посилався на те, що 24 березня 2007 року його бабуся ОСОБА_4 склала заповіт на ім»я відповідача ОСОБА_3 Позивач також є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, оскільки його батько ОСОБА_5 помер раніше ОСОБА_4

Позивач просив визнати заповіт недійсним посилаючись на те, що в момент складання заповіту ОСОБА_4 через вади психіки та здоров»я перебувала у такому стані, коли не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від ЗО травня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач та його представник оскаржили його в апеляційному порядку.

В своїх апеляційних скаргах посилаються на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги висновок фахівця у галузі судової психіатрії від 9 листопада 2007 року відповідно до якого ОСОБА_4 страждала на атеросклеротичне слабоумство із маячними розладами через що вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, однак поклав в основу рішення висновок посмертної судово-психіатричної експертизи від 2 лютого 2011 року, відповідно до якого визначити ступінь порушень психики ОСОБА_4 та її здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними станом на 24 березня 2007 року неможливо. Клопотання позивача про призначення повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи суд безпідставно не задовольнив.

Просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що заповіт посвідчений відповідно до вимог закону; установити, що в момент складення заповіту ОСОБА_4 не розуміла значення своїх дій чи не могла ними керувати, експерти не змогли, а тому підстав для визнання його недійсним немає. .

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи із наступного.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд виходив з того, що позивач не довів позовних вимог.

Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач посилався на ст. 225 ЦК України, яка передбачає, що правовим може бути визнаний недійсним, якщо особа в момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як роз»яснив Пленум Верховного суду в п.16 постанови від 6.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» для визначення наявності такого стану на момент укладання правовику суд відповідно до ст. 145 ЦГ1К зобов»язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

З матеріалів справи вбачається, що суд призначив посмертну судову-психіатричну експертизу і за її висновком від 2 лютого 201! року оцінити психічний стан померлої ОСОБА_4 у період підписання заповіту неможливо .

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК та роз»яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму ВС від 30.05.1997 № 8 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах», лише після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з»ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо, судом призначається додаткова експертиза.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об»єкти або не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним уважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви в правильності висновку експерта, пов»язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви в правильності попереднього висновку експерта.

Як вбачається із матеріалів справи 19 квітня 2011 року позивач звертався до суду із клопотанням про призначення повторної судово-психіатричної експертизи. Підставою для призначення повторної експертизи позивача зазначав те, що експертом не досліджувалась медична картка ОСОБА_4, але взята до уваги довідка Саратовського міського психоневрологічного диспансеру про те, що ОСОБА_4 не перебувала на обліку у нарколога та психіатра.

Однак, як вбачається із висновку експерта, експертом досліджувались медичні картки ОСОБА_2П,, тобто доводи позивача про не дослідження медичних карток є голослівними.

Щодо посилання експертів на довідку Саратовського міського психоневрологічного диспансеру, то ця обставина також не може поставити під сумнів висновки експертів, оскільки експертам надавались всі матеріали цивільної справи і ними оцінювались всі докази, наявні в матеріалах справи, в тому числі і показання свідків, дані в судовому засіданні.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у призначені повторної експертизи, оскільки підстав для її призначення встановлено не було.

Суд оцінив висновки експертизи , а також інші докази по справі в їх сукупності та взаємозв»язку і прийшов до правильного висновку про безпідставність заявленого позову.

З врахуванням наведеного, судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, атому апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У X В А Л И Л А

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2011 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді