Справа 22- 2242 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 2 Доповідач Орловська Н.В.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2011 року травня місяця 10 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі
Головуючого Орловської Н.В.
Суддів Майданіка В.В.
ОСОБА_2
При секретарі Шевардіній К.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08 грудня 2008 року
у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення.
Встановила :
02 грудня 2008р. ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення, вказуючи, що є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 набутої за договором купівлі продажу від 14.04.2005 р. Підвальне приміщення під всім будинком складає 116,7 кв. та перебуває у занедбаному стані. Після відновлення перегородок у підвальному приміщенні під належною йому квартирою утворилась нежитлове приміщення площею 20 кв.м, яке він використовує для власних потреб. Оскільки мешканці будинку не заперечують проти передачі йому цього приміщення просив визнати право на організацію виходу із квартири у двір, визнати за ним право власності на зазначене нежитлове приміщення підвалу площею 20 кв.м.
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08 грудня 2008 р. позов задоволений. Визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення підвалу літ. «А»в будинку по вул.. Суворова, 8 в м. Херсоні, загальною площею 21,5 кв.м.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність ухваленого судом рішення, оскільки спірне приміщення належить йому на праві власності, а прийнятим рішенням порушені його права.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Визнаючи за позивачем право власності на 21,5 кв.м нежитлового приміщення підвалу суд першої інстанції виходив з тогою, що це приміщення належить спільної сумісної власності власників квартир багатоквартирного будинку з підстав п.2 ст. 382 ЦК України, та використовується позивачем як допоміжне для обслуговування належної йому на праві власності квартири за згодою інших співвласників будинку.
Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права.
У відповідності до ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду допоміжні приміщення стають об`єктами права спільної власності співвласників будинку одночасно з приватизацією квартир, що засвідчується свідоцтвом про право власності.
За визначенням ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»допоміжні приміщення багатоквартирного будинку призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Нежитлове приміщення це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно правових відносин.
При розгляді справи встановлено, що позивач є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2. Підвальне приміщення будинку загальною площею 116,7 кв.м належить ОСОБА_3 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 07.12.2006р., право власності на який зареєстровано 21 березня 2007р.
Предметом спору є частина зазначеного нежитловою площею 21,5 кв.м., яка належить до нежитлового приміщення багатоквартирного будинку і не віднесена до об`єкту права спільної власності співвласників будинку, а тому норми ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»щодо здійснення співвласниками будинку права розпорядження допоміжними приміщеннями, на це приміщення не поширюються.
Право власності спірного нежитлового приміщення багатоквартирного будинку не підлягає встановленню за судовим рішенням з підстав зазначених позивачем.
За таких обставин рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів
Вирішила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 08 грудня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку оскарженню протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

судді