Справа 2-415/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

при секретарі Вєліковій О.Г.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмір 1/4 частини усіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, оскільки відповідач, являючись батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні частково позов не визнав та пояснив, що не згодний зі стягнення з нього 1/4 частини всіх доходів, оскільки це дуже мала сума для дитини, згоден лише з позовом в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованим і такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні в період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 355766 від 13.07.2001 року.

Судом встановлено, що домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач, являючись батьком дитини зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, а малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області від 23.03.2011 року за № 465, тому суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

Відповідно вимогам ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня предявлення позову, тобто з 14.03.2011 року.

При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує мито на користь держави в сумі 51 гривни та витрати повязані з розглядом судової справи (витрати на ІТЗ) в розмірі 120 грн. з відповідача.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 180,182,191 СК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмір 1/4 частини усіх доходив щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто з 14.03.2011 року до 09.06.2019 року, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 мито на користь держави в розмірі 51 гривни та витрати на ІТЗ в розмірі 120 гривень.

Розяснити позивачці, що вона має право у відповідності до закону на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца