РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011р. справа №2-769/11

Харківський районний суд Харківської області

у складі судді САВЧЕНКО Г.М.

при секретарі ЯМЩИКОВІЙ М.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка цивільну справу за підписаним та поданим до суду представником за довіреностями ОСОБА_1 позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19. ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41 до Харківської районної державної адміністрації третьої особи Відкритого акціонерного товариства САД» (ВАТ «САД») Харківського районного відділу земельних ресурсів про зобов'язання Харківської районної державної адміністрації прийняти розпорядження про приватизацію земель Відкритого акціонерного «Товариства «САД» (ВАТ «САД») та про виділення їм земельних часток (паїв);

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою в якій просять зобовязати Харківську районну державну адміністрацію прийняти розпорядження про приватизацію земель Відкритого акціонерного товариства «САД» (ВАТ «САД») та виділити їм земельні частки (паї), визнати недійсним та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 19.08.04р. №316 «Про надання земельної ділянки ВАТ «САТ», стягнути на їх користь судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що усі вони працювали в радгоспі «ХТЗ», який був створений на землях сільськогосподарського призначення. Правонаступником радгоспу «ХТЗ» є Відкрите акціонерне товариство «САД» і на даний час вони є акціонерами та пенсіонерами ВАТ «САД» Харківського району, на підтвердження чого надають копії трудових книжок і сертифікатів акцій. З метою реалізації їхнього права на земельну частку (пай) в грудні 2007 року, січні та липні 2008 року, травні 2009 року вони зверталися до Харківської районної державної адміністрації з колективними клопотаннями та індивідуальними заявами, в порядку ст.ст. 25, 118 ЗК України, та просили прийняти відповідне розпорядження про приватизацію земель ЗАТ "САД" та про виділення їм земельних часток (паїв), враховуючи той факт, що на час набрання чинності Земельним кодексом України вони не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), у зв'язку з чим просили надати можливість реалізувати їх право на земельну частку пай шляхом приватизації. Відповідно до п. 8 розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України члени колективних сільськогосподарських підприємств. сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, та працівники державних та комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих та території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності Земельним Кодексом України не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку ст. 25 та 118 ЗК України. Стаття 25 ЗК України передбачає, що при приватизації земель державних та комунальних сільгосппідприємств земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що рішення про приватизацію земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. На вказані землі ВАТ "САД" не отриманий Державний акт на право колективної власності і згідно п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України, яка вказує на те, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження земель за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади, розпорядження землями, за , рахунок яких їм повинні бути виділені земельні частки (паї) здійснює Харківська районна державна адміністрація. Їх право на приватизацію підтверджується також відповіддю Харківської обласної державної адміністрації №Ко-1791/08-15 від 29.04.2009 року на їх колективне звернення до Секретаріату Президента України. Проте Харківська районна державна адміністрація у своїх відповідях на їх звернення та клопотання зазначає, що задовольнити клопотання неможливо у зв'язку з невідповідністю зазначених дій чинному законодавству, з чим вони категорично не погоджуються і саме вказана обставина вимусила їх звернутися за захистом порушених прав до суду. Невідповідність дій на думку Харківської районної державної адміністрації полягає у тому, що ВАТ «САД» орендує державні землі, а стаття 25 Земельного кодексу України передбачає приватизацію земель, що знаходилися у постійному користуванні сільгосппідприємств. Проте стаття 25 ЗК України не містить ніяких зауважень та обмежень з приводу видів користування землею, а така позиувч Харківської районної державної адміністрації викликана неправильним трактуванням законодавства та небажанням займатися приватизацією державних земель, які передані в оренду ВАТ «САД», що, як на думку позивачів, порушує їх права на приватизацію землі, як акціонерів та пенсіонерів сільгосппідприємства. Згідно з ч. 3 ст.16 Закону України «Про оренду землі», яка регламентує порядок надання земельної ділянки в оренду, у разі згоди орендодавця передати в оренду земельну ділянку, сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону. Тобто зі змісту наведених норм вбачається, що підставою для укладення оренди є згода орендодавця, яка згідно системного аналізу норм Земельного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про місцеві державні адміністрації» повинна оформлюватися відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. Таким рішенням відповідно до ст. 6 Закону України «Про державні адміністрації» є розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Тобто, наявність рішення у вигляді розпорядження Харківської районної державної адміністрації про надання земельної ділянки в оренду визначається в якості обов'язкової передумови подальшого укладення договору оренди землі. Розпорядження від 19.08.2004 року № 316 «Про надання земельної ділянки ВАТ «САД» було прийнято Харківською районною державною адміністрацією без врахування прав працюючих акціонерів та пенсіонерів з їх числа на приватизацію земельних ділянок відповідно до Закону та, як на їх думку, порушило права та інтереси фізичних осіб.

В судове засідання зявилися представник позивачів за довіреностями ОСОБА_1, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, представник позивача ОСОБА_17 за довіреністю ОСОБА_42. ОСОБА_19, ОСОБА_22, ОСОБА_26, ОСОБА_35, ОСОБА_38, представник позивача ОСОБА_39 за довіреністю Бухар О.1., представник Харківської районної державної адміністрації за довіреністю ОСОБА_43, представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства «САД» за довіреністю ОСОБА_44, представник Харківського районного відділу земельних ресурсів до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений.

В судовому засіданні представник позивачів за довіреностями ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, представник Харківської районної державної адміністрації за довіреністю ОСОБА_43 проти позову заперечувала, представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства «САД» за довіреністю ОСОБА_44 проти позову заперечував.

Вислухавши пояснення представника позивачів за довіреностями ОСОБА_1, представника Харківської районної державної адміністрації за довіреністю ОСОБА_43, представника третьої особи Відкритого акціонерного товариства «САД» за довіреністю ОСОБА_44, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

На підставі наказу Харківського регіонального відділення Фонду державного майна України від 13 січня 2000 року №21-п радгосп «ХТЗ» був перетворений у відкрите акціонерне товариство «САД». Як зазначено у цьому наказі, перетворення відбувалось, зокрема, згідно із Законом України від 4 березня 1992 року №2163-ХІІ «Про приватизацію державного майна» в редакції Закону України від 19 лютого 1997 року №89/97-ВР із змінами та доповненнями.

Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачено недопущення при приватизації руйнування цілісних майнових комплексів, циклів, технологій. Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» власники приватизованих об'єктів мають пріоритетне право на довгострокову оренду (на строк не менше десяти років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це немає прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої ради. Такої заборони стосовно ВАТ «САД» немає.

Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 19 серпня 2004р. №316 з ВАТ «САД» 10 грудня 2004 року були укладені два договори оренди земельних ділянок на території Кулиничівської селищної ради загальною площею 608,2117 га, зареєстрований у Харківському районному відділі реєстрації ХРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» 29 грудня 2004р. за №18 та на території Малороганської сільської ради загальною площею 905,1748 га зареєстрований у Харківському районному відділі реєстрації ХРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» 29 грудня 2004р. за №2. За цими договорами ВАТ «САД» було надано право оренди зазначених земельних ділянок строком на 50 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Частиною 2 ст.4 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Таким чином позовні вимоги суперечать вимогам ч. 3 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна вище наведеним нормам Конституції України, оскільки ВАТ «САД» має право на викуп орендованих ним земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля є одним з об'єктів права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ст. 119 Конституції України, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади, а також реалізація інших наданих державою повноважень, забезпечують на:відповідній території місцеві державні адміністрації.

Абзацом 3 п. 1 Розділу VIII Прикінцеві положення Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-ХГУ «Про оренду землі», до розмежування відповідно до закону земель державної і комунальної власності орендодавцями земельних ділянок за межами населених пунктів є відповідні органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України. На правах орендодавця Харківська районна державна адміністрація шляхом укладення договорів оренди надала ВАТ «САД» на 50 років право володіння і користування земельними ділянками.

Згідно ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Частиною першою ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Також, згідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Положеннями ст.25 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» встановлений обов'язок орендодавця земельної ділянки не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Таким чином, виходячи з вищевказаних положень ВАТ «САД» до 29 грудня 2054 року має право володіти і користуватися зазначеними земельними ділянками, а держава Україна в особі органу ви:конавчої влади Харківської районної державної адміністрації Харківської області не повинна перешкоджати ВАТ «САД» у здійсненні права оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оренду землі», об'єктом оренди є земельні ділянки. Згідно зазначенню цього терміну, що міститься у ч. 1 ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. У разі розпаювання землі, орендовані ВАТ «САД» земельні ділянки перестануть існувати як предмет оренди. А отже укладені з ВАТ «САД» договори оренди земельних ділянок будуть вважатися припиненими згідно ст. 607 ЦК України. Частиною першою ст.153 Земельного кодексу України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства України віднесено неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Частиною першою ст.27 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Також, згідно ч. 7 ст. 66 Господарського кодексу України, вилучення державою у підприємства майна, що ним використовується, здійснюється лише у випадках і порядку, передбачених законом. Положеннями ст.ст. 25, 118 Земельного кодексу України, якими регламентовано порядок приватизації земель, не встановлено підстав припинення права оренди землі. Крім того, згідно п. 7 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 1 січня 2002р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Таким чином, зобов'язання відповідача прийняти рішення про приватизацію орендованих ВАТ «САД» земель, буде мати наслідком не тільки порушення права ВАТ «САД» на викуп орендованих земельних ділянок, а також порушить права оренди ВАТ «САД» шляхом вилучення у сільськогосподарського виробника майна, що ним використовується.

При реорганізації радгоспу «ХТЗ» до статутного фонду (капіталу) ВАТ «САД» були передані багаторічні насадження, що розташовані на орендованих ВАТ «САД» у цей час земельних ділянках. Відповідно до ст.12 Закону України «Про господарські товариства», товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного фонду (капіталу).

Частиною 2 ст.79 ЗК України та ч. 3 ст.373 ЦК України, що набули чинності вже після створення ВАТ «САД», визначено, що право власності на земельну ділянку поширюється, у тому числі, на багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Згідно ч. 4 ст. 373 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Частиною 7 ст. 319 ЦК України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Наслідком задоволення позову та приватизації землі буде протиріччя прав власників земельних ділянок та права власності ВАТ «САД» на розташовані на цих ділянках багаторічні насадження. Передбачене Законом України «Про приватизацію державного майна» пріоритетне право ВАТ «САД» на довгострокову оренду та наступний викуп земельних ділянок є повністю обґрунтованим як з правової, так і з економічної точки зору.

Абзацом 2 п. 8 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, члени, зокрема, сільськогосподарських акціонерних товариств, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в Порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу.

Частиною 1 п.1 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність, зокрема, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Тобто необхідною умовою паювання землі є одержання її у власність ВАТ «САД». Судова палата Верховного Суду України в своєму узагальненні судової практики розгляду судами земельних спорів від 01.09.2003 р. зазначила, що право на земельну частку (пай) виникає у члена сільськогосподарського підприємства з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акта на право колективної власності на землю.

Частиною 2 ст. 21 Закону України від 07.02.1991р. N 697-ХИ «Про власність», що діяв на час набрання чинності Земельним кодексом України, визначено, що у колективну власність можуть бути передані землі, зокрема, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств за рішенням загальних зборів цих товариств. Загальні збори ВАТ «САД» рішення про набуття землі у власність, у тому числі шляхом її приватизації, не приймали. Землі колишнього радгоспу «ХТЗ» ніколи не передавались у власності ВАТ «САД».

Таким чином, на час набрання чинності Земельним кодексом України, тобто на 01 січня 2002 року, не існувало визначених в абзаці 2 п.8 Розділу X Перехідні положення Земельного Кодексу підстав для приватизації членами ВАТ «САД» земельних ділянок шляхом оформлення права на земельну частку (пай), що виключає їх приватизацію у порядку, встановленому статтями 25 і 118 цього Кодексу. Виходячи з наявного у ВАТ «САД» права оренди та наступного викупу земельних ділянок, прийняття рішення про приватизацію орендованих ВАТ «САД» земель можливо тільки за умови припинення договорів оренди земельних ділянок. Згідно абзацу 2 п.8 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, в сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа. Та обставина, що не всі з акціонерів ВАТ «САД» є працівниками підприємства, чи пенсіонерами з їх числа, не усуває необхідності застосування при вирішенні питання про приватизацію земель ВАТ «САД» норм законодавства, що регулюють діяльність акціонерних товариств. Так частиною 1 ст. 25 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки передаються працівникам державних і комунальних сільськогосподарських підприємств з визначенням кожному з них земельної частки (паю) при приватизації земель цих підприємств. Пунктом б ч. 3 ст.116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств. Також абзацом 2 п. 8 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України передбачено, що право на приватизацію повинно здійснюватися в порядку, встановленому статтями 25 та 118 ЗК України. Отже повинен бути дотриманий порядок, що встановлений для приватизації державних та комунальних сільськогосподарських підприємств.

Особливості правового регулювання приватизації державного майна в агропромисловому комплексі визначені Законом України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі». Згідно ст. 5 цього Закону, приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Крім того, згідно ч. 5 ст.118 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок у власність громадянам працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом. Виходячи з цієї норми проект приватизації земель розробляється підприємствами, установами та організаціями на підставі дозволу, наданого відповідним органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади за наслідками розгляду заяви про приватизацію земель.

Частиною першою ст. 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Згідно частини першої Закону України «Про господарські товариства» загальні збори є вищим органом акціонерного товариства, які мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства. Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 117 ЦК України та п. «а» ст.11 Закону України «Про господарські товариства» учасники господарського товариства зобов'язані додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів.

Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що земельна реформа в Україні проводиться виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє. Згідно ч. 2 ст. 150 Господарського кодексу України порядок надання землі у власність визначається виключно законом з урахуванням необхідності визначення гарантій ефективного використання землі суб'єктами господарювання, запобігання її безгосподарному використанню та псуванню.

З огляду на викладені норми, проведення приватизації орендованих ВАТ «САД» земельних ділянок необхідно проводити шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства. Вимоги позивачів про проведення приватизації орендованих ВАГ «САД» земельних ділянок не відповідають положенням вищевказаних правових норм, суперечать установчому документу товариства, згідно якого акціонери зобов'язані не перешкоджати діяльності товариства, та направлені на невиконання рішення загальних зборів товариства. Рішення про приватизацію земель ВАТ «САД» може бути прийнято відповідачем тільки на підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «САД».

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч.2 ст.4, ч.1, ч.4 ст. 4 3, ст. 119 Конституції України, ч.1 ст.92, ч.1 сг.98, п.1 ч.1 ст.117, ч.7 ст.319, ч. 3, ч.4 ст.373, ч.1 ст.631 ЦК України, ч. 2 ст.150, ч.7 ст.180, ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст.25, 2 ст.79, 116, ч.5 ст. 118. 124, 153, абзацу 2 п.8 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 24, 25, абз. 3 п.1 Розділу VIII Прикінцеві положення Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-ХГУ «Про оренду землі», ч.2 ст.14. ч. 3 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», п. «а» ст. 11 Закону України «Про господарські товариства», Указу президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері . сільськогосподарського виробництва», Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», суд вважає необхідним відмовити в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_45, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_46, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_47, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_48, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41 до Харківської районної державної адміністрації третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Сад» (ВАТ «Сад») Харківського районного відділу земельних ресурсів про зобовязання Харківської районної державної адміністрації прийняти розпорядження про приватизацію земель Відкритого акціонерного товариства «Сад» (ВАТ «Сад») та про виділення їм земельних часток (паїв).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачами, на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог про визнання недійсним та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 19.08.04р. № 316 «Про надання земельної ділянки ВАТ «САТ», до суду не надані ніякі докази того, що розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 19.08.04р. №316 «Про надання земельної ділянки ВАТ «САТ» суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами. Оскільки позивачами не виконано вимоги ст.60 ЦПК України, не надано до суду ніяких доказів на підтвердження позовних вимог про визнання недійсним та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 19.08.04р. №316 «Про надання земельної ділянки ВАТ «САТ», суд вважає необхідним відмовити за ненаданням доказів в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_45, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_47, ОСОБА_28 ОСОБА_49 ОСОБА_50, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_48, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41 до Харківської районної державної адміністрації третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Сад» (ВАТ «Сад») Харківського районного відділу земельних ресурсів про визнання недійсним та скасування розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 19.08.04р. №316 «Про надання земельної ділянки ВАТ «Сад».

На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним відмовити в стягненні на користь позивачів судових витрат.

Керуючись ст.ст.60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,

ч.2 ст.4, ч.1, ч.4 ст.13, ст.119 Конституції України,

ч. 1 ст.92, ч. 1 ст.98, п.1 ч. 1 ст.117,ч. 1 ст.319, ч. 3, ч.4 ст.373, ч. 1 ст.631 ЦК України,

ч. 2 ст.150, ч. 1 ст.180, ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України,

ч. 1 ст.25, 2 ст.79, ч. 5 ст. 118, 153, абзацу 2 п.8 Розділу X Перехідні положення ЗК України, ст.ст.24, 25, абз. 3 п.1 Розділу VIII Прикінцеві положення Закону України від 6 жовтня 1998р. №161-ХГУ «Про оренду землі», ч.2 ст. 14, ч. 3 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», п. «а» ст.11 Закону України «Про господарські товариства».

Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»,

Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»;

ВИРІШИВ:

1)Відмовити в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_45, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_47, ОСОБА_28 ОСОБА_49 ОСОБА_50, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_48, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41 до Харківської районної державної адміністрації третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Сад» (ВАТ «Сад») Харківського районного відділу земельних ресурсів про зобовязання Харківської районної державної адміністрації прийняти розпорядження про приватизацію земель Відкритого акціонерного товариства «Сад» (ВАТ «Сад») та про виділення їм земельних часток (паїв).

2)Відмовити в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_45, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_47, ОСОБА_28 ОСОБА_49 ОСОБА_50, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_48, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41 до Харківської районної державної адміністрації третьої особи Відкритого акціонерного товариства «Сад» (ВАТ «Сад») Харківського районного відділу земельних ресурсів про визнання недійсним та скасування розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 19.08.04р. №316 «Про надання земельної ділянки ВАТ «Сад».

3)Відмовити в стягненні на користь позивачів судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брази участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Г.М. САВЧЕНКО