АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Глущенко Н.Г., Баранніка О.П.

при секретарі - Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2011 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2011 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах заявлених вимог і доводів скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Ухвалою судді від 25 липня 2011 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження у вищезазначеній справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з наступного.

Згідно ст. 122 ЦІІК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом; суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, у тому числі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 15 ЦІІК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позову, після смерті чоловіка відкрилася спадщина, утім, оформлення права на спадщину у встановленому законом порядку та отримання у зв'язку з цим свідоцтва унеможливлюється через відмову нотаріуса у здійсненні цієї нотаріальної дії через необхідність, на переконання нотаріуса, у визначенні частки померлого у майні, на яке відкрилася спадщина.

Згідно зі змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, та майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За життя померлої договором не були встановлені частки у спільній сумісній власності, тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про виділення часток судовому розгляду не підлягають, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, та законом не вимагається для оформлення права на спадщину рішення суду про визначення частки спадкодавця та іншого співвласника у спільній сумісній власності, тому в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, тобто винесення нотаріусом у встановленому, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року та затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року за № 20/5, порядку обґрунтованої постанови, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно розяснень та Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, за загальними правилами ч.2 ст. 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370. ч.2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Також при винесенні даної ухвали суд враховував те, що за умови вирішення питання щодо частки померлих у майні, вирішуватиметься питання щодо права власності особи (померлого), який не є учасником цивільних відносин та цивільна правоздатність якої припинилася у момент смерті цієї особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки позовна заява подана позивачкою з дотриманням правил підсудності і підлягає розгляду в цивільному судочинстві, оскільки спірне нерухоме майно знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що знаходиться в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, а сторони по справі є фізичні особи. Доводи, які викладені в ухвалі в обґрунтування відмови у відкритті провадження по справі не ґрунтуються на вимогах процесуального права, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті провадження по справі передбачений ст. ч.2 ст.122 ЦПК України і суд дійшов хибного висновку про відмову у відкритті провадження по справі, посилаючись на вказану норму процесуального закону.

За таких обставин, ухвала суду від 25.07.2011 року не може залишатись в силі і підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, як така що не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи, з передачею питання про прийняття заяви новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2011 року скасувати і передати справу для розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: