Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 2-91/2011

категорія 2-47

29 березня 2011 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі: судді Ткаченко О.Д.

секретаря Торби Т.Є.

розглянувши в судовому засіданні у приміщенні Біловодського районного суду позовну заяву гр. ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, - з стягнутого розміру у твердій грошовій сумі до стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини доходів відповідача і не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,-

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2011 року гр. ОСОБА_1 звернулася з позовом до гр. ОСОБА_2 про зміну розміру раніше стягнутих аліментів - до розміру стягнення з відповідача 1/4 частини його доходів як аліментів і не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позовній заяві позивачка просить суд розглянути справу за її відсутності. В позовній заяві вона вказала, що 06 жовтня 2006 року їй присуджені аліменти на утримання спільної з відповідачем доньки в розмірі по 170 гривень щомісячно, або у твердій грошовій сумі, з наступною індексацією цієї суми відповідно до закону. Посилаючись на ст. 182 ч.2 Сімейного Кодексу України, позивачка зазначає, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. За обрахунками позивачки, відповідач має сплачувати на доньку не менше 293 гривень, виходячи з прожиткового мінімуму на 2011 рік, обрахованого на час подачі позову. Позивачка просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів до суми, зазначеної нею у позові .

Відповідач повністю позовні вимоги не визнав та вказав, що він дійсно має з позивачкою спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, також не заперечує, що аліменти на даний час є невеликими, але у нього так склалися обставини , що 04.01.2011 року він отримав важку побутову травму, свої доводи підтвердив відповідною медичною документацією. На даний час він переніс операцію у звязку з складним переломом, через рік має перенести ще одну, також вирішується питання про встановлення групи інвалідності, але розвязання цього питання знаходиться також ще в стадії вивчення, адже в нього немає офіційного мінімального страхового стажу, за наявності якого може бути призначена хоча б тимчасово група інвалідності. Також на даний час у нього змінився і сімейний стан, дружина не працює з причин перебування у відпустці по догляду за дитиною, також народилася дитина у другому шлюбі в 2009 році, тому з вищевказаних ним причин він не має реальної можливості задовольнити вимог позивачки у справі . За 2010 рік він мав заборгованість по аліментам, яку зміг погасити в грудні 2010 року, коли прибув з тимчасових заробітків у м. Києві.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

За даними копії виконавчого листа , виданого на підставі рішення суду по цивільній справі № 2-422 за 2006 рік, з відповідача гр. ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки у справі аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 170 гривень щомісячно, але з наступною індексацією цієї суми відповідно до закону, яку повинен проводити державний виконавець на безумовне виконання рішення суду.

Із ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що сторони розірвали шлюб 16 березня 2007 року за актовим записом № 11.

Відповідно до ст.180 СК України дійсно батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але відповідно до ч.8-10 ст. 181 Сімейного Кодексу України , якщо батьки не мають можливості утримувати дитину, то дитині призначається тимчасова допомога, порядок призначення якої визначається Кабінетом Міністрів України, при цьому така допомога не може бути меншою ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, така допомога виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України, але в наступному суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку.

Беручи до уваги, що відповідач на даний час тимчасово не працездатний, що підтвердив відповідними медичними документами, сума аліментів , стягнутих з нього у твердій грошовій сумі не може бути збільшена і за тих обставин, що за ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено( або зменшено) за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоровя когось із них.

В даному випадку позивачка не довела, що у відповідача покращився матеріальний стан, бо має місце погіршення його стану здоровя, суду не надано позивачкою доказів про розмір отримуваних позивачкою аліментів - з індексацією присудженої суми відповідно до вимог закону, обчисленої та стягненої державним виконавцем у добровільному чи примусовому порядку або про оскарження до суду дій державного виконавця щодо відмови в проведенні індексації стягнутої за рішенням суду суми, тому суд не вбачає обєктивних підстав для задоволення цього позову.

Керуючись ст. 10, 11, 88 , 213- 215,294 ч.1 ЦПК України, ст. ст. 180, 181,192 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову про збільшення розміру аліментів гр. ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю заявлених позовних вимог.

У звязку з звільненням позивачки від судових витрат всі витрати у справі віднести за рахунок держави.

Копію рішення надіслати позивачці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд 1-ї інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення через суд першої інстанції, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою під час проголошення судового рішення, може бути подано апеляцій скаргу в цей же строк зі дня отримання копії рішення.

Суддя: О.Д.Ткаченко.