Справа № 22Ц-2371/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 45 Доповідач: Сопрун В. В.

У Х В А Л А
Апеляційного суду Вінницької області
від 27 липня 2011 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :
головуючого: Сопруна В.В.,
суддів : Медяного В.М., Камзалова В.В.,
при секретарі : Сніжко О.А.
за участю сторін у справі: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника Немирівської міської ради ОСОБА_4,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Прокурора Немирівського району Вінницької області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Немирівської міської ради про усунення порушень меж земельних ділянок, відшкодування заподіяної моральної шкоди,-
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 26 травня 2011 року, -
в с т а н о в и л а :
В травні 2008 року прокурор Немирівського району Вінницької області звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_2 в якому просив зобовязати ОСОБА_5 усунути порушення меж земельних ділянок, мотивуючи тим, що в ході проведеної за заявою ОСОБА_2 перевірки була виявлена невідповідність фактичних розмірів земельних ділянок, якими користуються сторони, тим, що були їм виділені за рішенням виконавчої влади.
23 червня 2008 року ОСОБА_2 доповнила позов вимогою про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., заподіяної діями ОСОБА_5, повязаними з незаконним перенесенням останньою паркану в глиб земельної ділянки позивача.
В ході розгляду справи судом першої інстанції відповідач ОСОБА_5 заявила зустрічний позов про зобовязання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом приведення земельних ділянок у відповідність до плану забудови та стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2008 року відмовлено в задоволенні позовних вимог прокурора Немирівського району в інтересах ОСОБА_2, також відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 лютого 2009 року рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2008 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 03 липня 2009 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 у звязку з повторною неявкою залишено без розгляду.

08 лютого 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з додатковою позовною заявою до ОСОБА_5 за участю прокурора Немирівського району Вінницької області про встановлення меж між сумісними земельними ділянками, що розташовані по вулиці Щорса, №30 та №28 в м. Немирів Вінницької області шляхом перенесення існуючої межі в глиб земельної ділянки.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03 червня 2010 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 липня 2010 року рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 червня 2010 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12 листопада 2010 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Немирівську міську раду, як співвласника спірних земельних ділянок.

16 лютого 2011 року позивачем ОСОБА_2 було уточнено позовні вимоги, в яких вона просить встановити межу між спірними сумісними земельними ділянками згідно з варіантом зазначеним в дод. №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 04.01.2011 р. та зобовязати ОСОБА_5 перенести паркан між зазначеними спірними земельними ділянками.

26 травня 2011 року рішенням Немирівського районного суду Вінницької області позов прокурора Немирівського району Вінницької області та ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та Немирівської міської ради про усунення порушень меж земельних ділянок, відшкодування заподіяної моральної шкоди задоволено частково. Встановлено межу між суміжними землекористувачами, ОСОБА_2, та ОСОБА_5, що розташована по вулиці Щорса в м. Немирові Вінницької області, шляхом перенесення існуючої межі в глиб земельної ділянки по вулиці Щорса №30 в м. Немирові Вінницької області на 14,9877 кв.м.. Зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 шляхом перенесення паркану між земельними ділянками по вулиці Щорса, №30 та №28 в м. Немирові Вінницької області згідно встановленої судом межі.. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1 338 грн. 20 коп. понесених нею судових витрат та 3 000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 100 грн. неоплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилається на неповне зясування судом всіх обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права. А також просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення сторін, вважає, що апеляційна скарга є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується земельною ділянкою, площа якої, згідно рішення 5-ї сесії 22 скликання Немирівської міської ради від 30.05.1995 року становить 0,08 га. Поряд з нею по вулиці Щорса, 28 проживає ОСОБА_5, яка згідно рішення 6 сесії 22 скликання Немирівської міської ради від 21.11.1995 року та рішення 11 сесії 5 скликання від 17.10.2007 року користується земельною ділянкою площею 0,12 га. Земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 являються суміжними, між ними знаходиться межа, однак площі даних земельних ділянок не відповідають виділеним відповідними рішеннями площам, а саме в наявності в ОСОБА_2 в теперішній час знаходиться в користуванні 0,0761 га, що становить на 39 кв.м. менше, а в користуванні ОСОБА_5 0,1282 га, що становить на 82 кв.м. більше. ОСОБА_2 вважає, що площа її земельної ділянки зменшилась внаслідок перенесення паркану ОСОБА_5 в сторону її земельної ділянки з самостійним захватом частини її земельної ділянки.

Згідно призначеної та проведеної в справі судової будівельно-технічної експертизи (а.с.157-171), зазначено, що за фактичним користуванням площі земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не відповідають переданим в користування відповідними рішеннями Немирівської міської ради, а саме площа земельної ділянки ОСОБА_5 на 0,0082 га більша, а площа ОСОБА_2 на 0,0039 га менша. Зміни довжин сторін, які обмежують земельну ділянку площею 0,1282 га ОСОБА_5 по вул. Щорса, 30 в м. Немирів, за фактичним користуванням, свідчать про порушення меж з боку земельної ділянки ОСОБА_5 по вул. Щорса, 28 в м. Немирів, в тому числі впродовж сторони 9-10, частина якої довжиною 12,81 м між точками 1 та 8 є спільно. З земельною ділянкою ОСОБА_2, розташованою по вул. Щорса, 30 в м. Немирів. Оскільки в цивільній та інвентарній справі на будинковолодіння №30 по вул. Щорса /ОСОБА_2Д./ відсутні матеріали та документи щодо розмірів сторін земельної ділянки площею 0,08 га. яка, відповідно до рішення Немирівської міської ради передана ОСОБА_2 то за відсутністю таких документів та матеріалів визначити розмір зменшення площі земельної ділянки ОСОБА_2 по стороні 12,81 м між точками 1 та 8, які знаходяться на стороні 9-10 земельної ділянки ОСОБА_5 впродовж якої існує порушення межі, не вбачається можливим.

По фактичному користуванню довжина земельної ділянки ОСОБА_2 між точками 1-3 на а.с.257 та відповідна довжина між цими ж точками по плану земельно-кадастрового бюро становить 57,93 метра, а по кадастровому плану 59,1 метра, що становить різницю 1 м 17 см. Це свідчить, про те, що земельна ділянка ОСОБА_2 зменшена за рахунок збільшення земельної ділянки ОСОБА_5 на 1 м 17 см. по довжині на 12 м 81 см.

Що також підтверджується результатами замірів відстаней на планах зображених на а.с.15 та 257 з послідуючим переведенням величин відповідно до масштабу.

Тому, за відсутності необхідних документів визначити розмір зменшення площі земельної ділянки ОСОБА_2 по стороні, яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_5, впродовж якої існує порушення межі, експертним шляхом (а.с.160) не вбачається можливим, то на підставі аналізу зазначених вище планів земельних ділянок, суд першої інстанції прийшов до висновку, що збільшення земельної ділянки ОСОБА_5 за рахунок земельної ділянки ОСОБА_2 становить 12.81м. х 1.17м.= 14.9877 кв.м.

Матеріалами перевірки проведеної виконкомом Немирівської районної ради депутатів трудящих в 1977 році, відповідно до повідомлення голови виконкому Немирівської райради депутатів трудящих гр. ОСОБА_6 (а.с.34) встановлено факт самовільного захвату земельної ділянки і незаконне встановлення огорожі.

Враховуючи, що прокурором не заявлено клопотання, а представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 категорично відмовлено в притягнені до участі в розгляді справи як співвідповідачів інших суміжних землекористувачів, що межують з земельною ділянкою ОСОБА_2, відповідно до ст.33 ЦПК України, суд може замінити неналежного відповідача належним, або залучити як співвідповідачів інших осіб лише за клопотанням позивача, судом не могли досліджуватись обставини, щодо можливості зменшення земельної ділянки ОСОБА_2 за рахунок інших землекористувачів, а досліджено і встановлено лише ті обставини на які посилаються прокурор і представник позивача викладені в межах позовних вимог.

За рахунок збільшення земельної ділянки ОСОБА_5 була зменшена земельна ділянка ОСОБА_2 в розмірі 14,9877 кв.м., по всій її довжині, яка межує з ділянкою ОСОБА_5 на глибину 1.17 м в сторону земельної ділянки ОСОБА_2

Тому, при визначені перенесення та встановлення спільної межі між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 суд першої інстанції частково прийняв до уваги висновок №2529 від 4 січня 2011 року судової будівельно-технічної експертизи (а.с.254-259), а саме, що на а.с.257 зазначено розмір від нині існуючої межі між спірними земельними ділянками та територією двору ОСОБА_5 більш як 2 метри то перенесення межі на 1.17 метра в сторону земельної ділянки ОСОБА_5 по всій ширині земельної ділянки між точками 1 та 8 відносить порушене право землекористування ОСОБА_2 за рахунок безпідставного його самовільного захвату зі сторони ОСОБА_5 в розмірі 14,9877 кв.м. встановленому судом.

Згідно ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства.

Відповідно до вимог ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.158 Земельного кодексу України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування , органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходив зі змісту заявлених позовних вимог, а саме що даний позов заявлено лише до відповідача ОСОБА_5. Оскільки, позивач являється особою похилого віку, їй та членам її сімї приходилось докладати додаткових зусиль для захисту своїх інтересів, що призвело до погіршення стану здоровя, діями відповідача було порушено їх право користування земельною ділянкою та принижено честь і гідність, вони не могли в звязку з витратами по розгляду справи (оплата вартості експертиз, послуг адвоката тощо) потратити дані кошти на придбання ліків та на інші потреби, у звязку з чим їм було заподіяно моральну шкоду яку з урахуванням ступеню вини відповідачки, тривалості порушеного права суд визначив в розмірі 3000 гривень.

Тому, судова колегія вважає, що такі висновки суду повністю відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах наданих сторонами у справі, які повно та всебічно досліджених в судовому засіданні, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування зазначеного рішення немає.

Позивачем не доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на правильність ухваленого рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 26 травня 2011 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: В.В. Сопрун

Судді: В.В. Камзалов

ОСОБА_7