Справа № 2-503/11
06 вересня 2011 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Куркана М.М.
при секретарі Савченко М.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі суду, в м. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 с/ради,Овідіопольського району,Одеської області
Про визнання частково недійсним рішення ОСОБА_4 селищної ради №257-У від 12.06.2006 р. , визнання частково недійсним Державного акту на право власності на присадибну земельну ділянку
В лютому 2010 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що з 02.02.2002 р .знаходився з відповідачкою ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах , а з 02.06.2004 р. по 23 .09.2007 р. перебував з останньою у зареєстрованому шлюбі .За договором купівлі-продажу від 31.07.2003 р. на його кошти була придбана у спільну сумісну власність з відповідачкою Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, який розміщений на вул. К.Цеткін,32/34. Названа частина будинку була розміщена на землі державного фонду загальною площею 2820 кв. м. Вказаний договір був оформлений на імя Файзулаєвої.Куплена частина будинку була непридатна для проживання. Рішенням ОСОБА_4 с/ради №415 від 28.10.2003 р. ОСОБА_3 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку по вул. К.Цеткін,34 , смт.Великодолинське.До липня 2005 р. будівництво будинку було завершено і рішенням суду було визнано його та відповідачки спільною сумісною власністю.
05 грудня 2006 р. ОСОБА_4 с/радою було прийнято рішення №257-У про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0.111 га , на якій розміщений побудований будинок та про видачу на ім.я відповідачки державного акту про право власності на присадибну земельну ділянку.
Рішенням апеляційного суду Одеської області також встановлено, що він має право на 1/2 частину вказаної вище земельної ділянки але визнати за ним право власності на названу земельну ділянку суд не зміг, оскільки ним не була заявлена вимога про визнання частково недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку виданого на імя відповідачки.

З цих підстав вимушений звернутись до суду та просити суд винести рішення , яким визнати недійсним рішення ОСОБА_4 с/ради про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0.111 га, визнати частково недійсним Державний акут про право власності на присадибну земельну ділянку на імя ОСОБА_3 , визнати за ним право власності на Ѕ частину вказаної вище земельної ділянки та здійснити її поділ .

Також позивач просив суд зарахувати його зустрічні вимоги до ОСОБА_3 за рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.09.2009 р. на суму 15000 гр.та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 1270 гр.

14 липня 2010 р. позивач уточнив вимогу в частині зарахування зустрічних вимог та просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 5457 гр.

Потім , в процесі судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги в названій вище частині зменшив та просив їх не розглядати, а в іншій частині позов підтримав.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 с/ради про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать їх розписки про отримання судових повісток. Причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідив письмові докази по справі , суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав:

Відповідно до ст.373 ч.2 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України .

Право власності на землю(земельну ділянку ) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст.89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам.

У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку .

Відповідно до ст..116 того ж Кодексу громадяни набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень , визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.118 ч.6 того ж Кодексу громадяни,зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації подають заяву до відповідної сільської ,селищної ради за місцем знаходження земельної ділянки . У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідно до ст.120 того ж Кодексу при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди , якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Судом встановлено, що за рішенням апеляційного суду Одеської області будинок з господарчими спорудами , який розміщений на вул. К.Цеткін,34 смт. Великодолинське знаходиться у спільній сумісній власності позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3 , в звязку з чим позивач має право на отримання у власність або користування присадибну земельну ділянку відповідно до його частки у спільній сумісній власності.

Отримати вказану земельну ділянку позивач позбавлений можливості, оскільки оскаржуваним рішенням ОСОБА_4 с/ради у власність відповідачці ОСОБА_3 передана вся присадибна земельна ділянка площею 0.111 , тому позов частині визнання частково недійсним вказаного рішення та Державного акта підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволені позову в частині визнання за відповідачем права власності на Ѕ частину вказаної вище присадибної земельної ділянки, суд виходив з того, що позивач має набути таке право у встановленому законом порядку, передбаченого Земельним кодексом України, тобто він має право звернутись до ОСОБА_4 с/ради із заявою про надання йому у власність або користування частину спірної земельної ділянки , відповідно до його частки у спільному майні.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ,224-226 ЦПК України 373 ч.2 ЦК України ,89,116,118 ч.6, 120 Земельного Кодексу України суд,-

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1- задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення ОСОБА_4 с/ради,Овідіопольського району,Одеської області №257-У від 05.12.2006 р. в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,111 га для будівництва та обслуговування житлового будинку ,господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розміщена на вул. К.Цеткін,34, смт. Великодолинське ,Овідіопольського району ,Одеської області .

Визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №30506 від 14.07.2008 р. ,реєстровий №4 , виданий на ім.я ОСОБА_3 в частині зазначення площі земельної ділянки 0.111 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд(присадибна ділянка), яка має кадастровий №:02:007:0340 , яка розміщена на вул.. Клари Цеткін,34, смт. Великодолинське,Овідіопольського району,Одеської області.

В іншій часті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в палату по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі на протязі десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача,поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5