Справа № 2-570/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

за участю

при секретарі - Чуприк Д.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільської ради про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадщину та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, , третя особа: Управління Держкомзему у Таращанському районі про визнання права власності на частку земельної ділянки, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте в позові зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Всі судові витрати бере на себе.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Крім того звернулася до суду з аналогічним позовом, який просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій зазначив, що позови визнає в повному обсязі, просить суд розглядати справу без їх участі та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 18 травня 2000 року ОСОБА_4, склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району, зареєстрований в реєстрі за № 84, відповідно до якого належне їй право на земельну частку (пай) у розмірі 5,11 в умовних кадастрових гектарах, що належить їй на підставі сертифіката серії КВ № 0179791 заповіла дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_5, порівну.

25 лютого 2011 року ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки площею 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району Київської області, загальною вартістю 77398,40 грн, належної спадкодавцю на підставі ОСОБА_6 на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 307279 виданого Таращанською райдержадміністрацією Київської області 01 серпня 2007 року.

Спадкоємцями за заповітом та за законом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає.

Позивачі своєчасно звернулися до Таращанської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Проте у видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом їм було відмовлено, оскільки Заповіт не можна трактувати однозначно в звязку з тим, що заповідано земельну частку (пай) на підставі сертифіката Серії КВ № 0179791, виданого Таращанською районною державною адміністрацією, а на даний час є вже ОСОБА_6 на цю земельну ділянку в розмірі 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства і рекомендовано звернутися до суду.

За своєю юридичною природою право на земельну частку (пай) є правом на частку землі із земель колишнього колективного чи сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У разі отримання державного акта сертифікат підлягає поверненню районній державній адміністрації, яка його видала.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 встигла реалізувати своє право вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) і отримала ОСОБА_6 акт серія ЯБ № 307279 на право власності на земельну ділянку площею 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району Київської області.

Отже, заповідаючи сторонам, своїм дітям, порівну своє право на земельну частку (пай), спадкодавець дала розпорядження на випадок своєї смерті і щодо земельної ділянки, право на виділення якої в натурі (на місцевості) вона мала і на яку в подальшому оформила ОСОБА_6.

З наведеного вбачається, що сторони як спадкоємці ОСОБА_4 мають право на отримання у спадщину земельної ділянки площею 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району Київської області.

Крім того, при складанні даного заповіту було допущено помилку в імені спадкоємця ОСОБА_1, її записано як ОСОБА_5. Як видно із заяв позивачів саме вони є дітьми спадкодавця, інших дітей у неї не було. Вони обидві і визнають даний факт: що заповідаючи своє майно спадкодавець саме їх мала на увазі, оскільки у спадкодавця ОСОБА_4 було тільки троє дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7. ОСОБА_7 помер 25 лютого 2011 року, в один день з ОСОБА_4.

Ці обставини стверджуються копіями паспортів, свідоцтвами про народження та свідоцтвами про укладення шлюбу.

Отже, складаючи свій заповіт, ОСОБА_4 мала намір заповісти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 саме цю земельну ділянку розміром 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району Київської області, загальною вартістю 77398,40 грн на яку вона при житті виготовила ОСОБА_6 акт ЯБ № 307279.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Частиною 3 ст. 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять. Їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Тлумачення заповіту необхідно сторонам для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який посвідчено 18 травня 2000 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району , зареєстрованого в реєстрі за № 84.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або її не прийняти.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати сторони беруть на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 213, 392, 1221, 1223, 1256, 1235, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273 - 1275 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику в справах про спадкування", суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати те, що заповіт, посвідчений 18 травня 2000 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району, зареєстрований в реєстрі за № 84 складений ОСОБА_4, яка померла 25 лютого 2011 року, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району Київської області, загальною вартістю 77398,40 грн і належала спадкодавцю на підставі Державного ОСОБА_6 на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 307279 виданого Таращанською райдержадміністрацією Київської області 01 серпня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 25 лютого 2011 року, яке складається із земельної ділянки розміром 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району Київської області, загальною вартістю 77398,40 грн і належала спадкодавцю на підставі Державного ОСОБА_6 на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 307279 виданого Таращанською райдержадміністрацією Київської області 01 серпня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 25 лютого 2011 року, яке складається із земельної ділянки розміром 4,6153 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Таращанського району Київської області, загальною вартістю 77398,40 грн і належала спадкодавцю на підставі Державного ОСОБА_6 на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 307279 виданого Таращанською райдержадміністрацією Київської області 01 серпня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_8.