АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Дніпропетровської області у складі:

ОСОБА_2,

Суддів: Черненкової Л.А., Красвітної Т.П.,

при секретарі Сичевської А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні у місті Дніпропетровськ цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право власності на спадщину, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину по закону та за заповітом, визнання права власності, третя особа - сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора;

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що вона та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_5, якому належала 1/2 частина дачного будинку в кооперативі «Світанок» від заводу ДТРЗ м. Дніпропетровська та 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, а інша 1/2 частина квартири належить їй та відповідачці в рівних частинах. В нотаріальній конторі вона дізналась про те, що батько 14.01.1994 року на користь відповідачки склав заповіт, про те, вона вважає, що підпис в заповіті батькові не належить, такого бажання він не висловлював, тому просить визнати заповіт, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом недійсним, визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом, усунуту перешкоди в користуванні квартирою, зобовязавши відповідачку передати їй ключі від квартири.

У грудні 2006 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом, в обгрунтування своїх вимог посилалась на те, що їх батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві власності в рівних частках по 1/2 частині належала квартира АДРЕСА_1. Після смерті матері ОСОБА_6 17.03.2005 року відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири, яку вона та відповідачка прийняла та оформили на своє імя по 1/4 частині кожна, без врахування 1/6 частини прийнятої їх батьком після смерті дружини. Таким чином, ОСОБА_4 просила задовольнити її позов, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частково недійсними, як і свідоцтво про право на спадщину за заповітом на її імя, визнати за нею після смерті матері право власності на 1 / 6 частину квартири, після смерті батька право власності на 2 / 3 частини спірної квартири (1/2 +1/6), а всього право власності на 5 / 6 частин квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2010 року свідоцтво про право власності на спадщину за законом на імя ОСОБА_3, посвідчене 7-ю Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.03.2006 року, реєстр №2-1277, на 1 / 12 частину квартири АДРЕСА_1, а також свідоцтво про право власності на спадщину за законом на імя ОСОБА_4, посвідчене 7- ю Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.03.2006 року, реєстр №2-1278, на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 визнано недійсними.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1 / 6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_3 квартирою, та зобовязано ОСОБА_4 передати їй ключі від вхідних дверей квартири.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в звязку з чим ставить питання про скасування рішення місцевого суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1993 року власниками квартири № 14 вуб. № 8 по вул.. Короленко в м. Дніпропетровську є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за кожним з них зареєстровано по 1 / 2 частині спірної квартири, (а.с. 124,125)

Після смерті 17.03.2005 року ОСОБА_6, до нотаріальної контори із заявою про

прийняття спадщини звернулись дочки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому кожній з них видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/4 частині спірної

квартири.(а.с.24,29,50)

22 серпня 2005 року помер ОСОБА_5.( а.с.25)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2006 року, спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді ? частини спірної квартири прийняла дочка - ОСОБА_4, тому їй на праві власності в спірній квартирі стало належати ? та ? частини, (а.с.27)

Задовольняючи позовні вимоги, та визнаючи частково недійсним свідоцтва про право власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/4 частину квартири після смерті матері, суд першої інстанції помилково виходив зокрема з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право лише по 1 / 6 частині спірної квартири, які кожна успадкували після смерті матері.

Відповідно до ч. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 за життя, не подавалась письмова заява про право на спадщину, не оспарювалось ним також право за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кожною по 1 / 4 частини спірної квартири, як спадкоємцями за законом після смерті матері ОСОБА_6.

З матеріалів справи вбачається, що ще після смерті матері, позивачці ОСОБА_4 було відомо про належність батькові тільки 1 / 2 частини квартири, про що вона зазначала у березні 2006 року про що вона письмово заявляла до нотаріальної контори для прийняття спадщини. (а. с. 71)

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2010 року в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом на імя ОСОБА_3, посвідчене 7-ю Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.03.2006 року, реєстр №2-1277, на 1 / 12 частину квартири АДРЕСА_1, а також визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом на імя ОСОБА_4, посвідчене 7-ю Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.03.2006 року, реєстр №2-1278, на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 підлягає скасуванню, з постановою в цій частині нового рішення, яким ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину по закону та за заповітом, визнання права власності - відмовити.

Колегія суддів вважає, що є обгрунтованими висновки суду щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право власності на спадщину, визнання права власності, оскільки в цій частині вимоги ОСОБА_3 не доведені і докази підтверджуючі ці позовні вимоги в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, колегія суддів вважає обгрунтованим задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, як співвласника житла позбавленого права користуватись власністю.

Тому в цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2010 року в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом на імя ОСОБА_3, посвідчене 7-ю Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.03.2006 року, реєстр №2-1277, на 1 / 12 частину квартири АДРЕСА_1, а також визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом на імя ОСОБА_4, посвідчене 7-ю Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 23.03.2006 року, реєстр №2-1278, на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_4 право власності на 1 / 6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину по закону та за заповітом, визнання права власності - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення, і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді