Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/803/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого- судді Кашапової Л.М.

суддів Зарицької Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Пюра Г.В.

з участю позивача, представника сільської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи управління Держкомзему у Коростишівському районі Житомирської області, Слобідська сільська рада Коростишівського району Житомирської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загального користування

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2011 року

в с т а н о в и л а :

В серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просив усунути перешкоди у користування земельною ділянкою загального користування шляхом зобовязання ОСОБА_3 звільнити дорогу по вул.Корольова в с.Слобідка Коростишівського району Житомирської області.

Посилався на те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проходила понад його будинком і зєднувалась з вулицею Леніна. Однак частину вулиці зайняла відповідачка ОСОБА_3. Н.І., яка використовує її під город. Земельна ділянка на даний час засмічена, поросла чагарником.

_____________________________________________________________________________________

Справа№22-ц/0690/803/11 Головуючий у суді 1 інст. ОСОБА_4

категорія 44 Доповідач-суддя ОСОБА_5

Зазначав, що, зайнявши самовільно частину вулиці під город, відповідачка обмежила його у користуванні землями загального призначення, а це в свою чергу потягло певні незручності та частково унеможливило доступ до його двору: він не може заїхати у двір автотранспортом.

Ухвалою Коростишівського районного суду від 30.08.2010 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучені управління Держкомзему в Коростишівському районі та Слобідська сільська рада Коростишівського району Житомирської області.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.01.2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки зібраним по справі доказам, неправильно застосував норми матеріального закону, а тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що суд не врахував, що ширина існуючого проїзду на даний час становить 5м, а отже вона є меншою, ніж передбачено планом забудови.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з врахуванням наступного.

Згідно вимог ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони по справі є суміжними землевласниками: позивачу належить на праві власності земельна ділянка площею 0,2500га для будівництва та обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд (домоволодіння №21 по вул.Корольова в с.Слобідка Коростишівського району), а відповідачці - 0,4800га для будівництва та обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (домоволодіння №19 по вул.Корольова в с.Слобідка Коростишівського району).

Згідно викопіювання з плану місцевості с.Слобідка Коростишівського району, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №052987 від 24.06.2010 року, виданого на імя позивача, підїздна дорога до домоволодіння позивача ОСОБА_2 (вул.Корольова) закінчується за воротами його садиби, що відповідає точці „В на плані меж земельної ділянки, відображеному в Державному акті, та підтверджується фотокартками спірної земельної ділянками. Від точки „В до точки „Б земельна ділянка позивача межує з земельною ділянкою відповідачки і довжина цієї межі складає 56,89м (а.с.6,21-24,35).

На даний час ширина спірної земельної ділянки (проїзду) становить 5м. З фотокарток, наданих позивачем, вбачається, що по межі проїзду та земельної ділянки відповідачки ростуть багаторічні зелені насадження, в тому числі і дерева, які відносяться до фонду озеленення місцевої ради, а отже їх можливо зрізати тільки після погодження з екологічною інспекцією, що свідчить про те, що відповідачка ОСОБА_3 ніякого відношення до зміни (в т.ч. і можливого зменшення) ширини проїзду не мала.

Крім того, позивач ні в позовній заяві, ні в процесі розгляду справи в судовому засіданні не визначив конфігурації, лінійних розмірів та площі спірної земельної ділянки, з приводу якої він ставив питання про усунення перешкод. До того ж, жодним документом не підтверджена наявність на даний час проїзду з вулиці Корольова до вулиці Леніна вздовж земельної ділянки відповідачки ОСОБА_3 та інших землекористувачів, які не були притягнуті до участі в справі.

За даних обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки питання щодо визначення меж земель загального користування відноситься до компетенції відповідних органів влади та місцевого самоврядування, які не були притягнуті до участі в справі в якості відповідачів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не дав належної оцінки листу голови Коростишівської районної державної адміністрації від 02.11.2006 року № Л-557/22, яким, на думку апелянта, підтверджено, що спірний проїзд повинен бути шириною 8м, є необґрунтованим, оскільки зазначені в листі виміри є лише припущенням (цитата: якщо схема плану виконана в масштабі). Виміри на плані забудови земельної ділянки, виділеної для будівництва житлового будинку в 1965 році батькові позивача ОСОБА_2М, не відповідають вказаному масштабу 1:500, який, до речі, має відношення лише до обєктів, розміщених в межах виділеної земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи щодо самовільного зайняття відповідачкою спірної земельної ділянки є безпідставними, оскільки правомірність володіння і користування ОСОБА_3 спірним земельним наділом підтверджено документально, в тому числі і Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №052987 від 24.06.2010 року, виданим на імя позивача, який він не оспорює (а.с.6).

Посилання апелянта на те, що суд розглянув справу необєктивно, у відсутності відповідачки, яка ухилилась від явки до суду і не надала документів про правомірність володіння нею спірною земельною ділянкою, є необґрунтованим, оскільки відповідачка ОСОБА_3 є людиною похилого віку, інвалідом першої групи від загального захворювання, яка потребує постійного стороннього догляду, а отже вона була позбавлена можливості особисто приймати участь в розгляді справи. Вказані обставини сторонами і третіми особами не оспорюються, а тому в силу вимог ч.1 ст.61 ЦК України не підлягають доказуванню.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не містять посилань на порушення судом норм процесуального закону чи неправильне застосування норм матеріального закону, яке призвело чи могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд повно зясував обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам і запереченням сторін і постановив законне та обгрунтоване рішення. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.218,303,307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді