Справа №22-ц-257/11 18.01.2011 18.01.2011 18.01.2011
Провадження №22ц-257/2011
Справа N22ц -257/ 2011 року Головуючий І інстанції Павлова Ж.П.
Категорія 43. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України.

18 січня 2011 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання Меріковою Д.В.,

з участю :

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 переглянула рішення місцевого Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства (надалі ПП) «Шалгіс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували ,-

у с т а н о в и л а :

9 лютого 2010 року ПП «Шалгіс» предявило зазначений позов, який обґрунтовувало наступним.

Відповідач є наймачем квартири АДРЕСА_1.

Названий будинок знаходиться на балансі позивача, який надає його мешканцям послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Посилаючись на те, що з червня 2007 року відповідач не оплачує наданні підприємством і спожиті ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 1 292 гривні 75 копійок, просив стягнути її з нього судовим рішенням.

У подальшому він збільшив позовні вимоги і кінцево просив стягнути з відповідача на його користь 1 769 гривні 07 копійки заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 1 червня 2007 року по 30 вересня 2010 року.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що не повинен платити відповідачев, оскільки немає з ним будь-яких договірних стосунків, тим більше, проплачувати послуги неналежної якості.

Рішенням місцевого Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 листопада 2010 року позов задоволено у повному обсязі.

З відповідача на користь позивача стягнуто 1 769 гривень 07 копійок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги і 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи, а також, 179 гривень судового збору на користь держави.

ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Скаргу обґрунтовував тим, що місцевий суд у порушення норм матеріального права зробив висновки, які не стосуються предмету даного спору та безпідставно стягнув з нього суми за договором, якого він з позивачем не укладав.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене рішення суду І інстанції в частині розподілу судових витрат змінити, оскільки в цій частині воно необґрунтоване, і залишити без змін в іншій частині.

Задовольняючи позов ПП «Шалгіс» місцевий суд виходив з того, що мешканці будинків зобовязані вносити плату за проживання та оплачувати комунальні послуги своєчасно, а тому позивач, на балансі якого знаходиться житловий будинок, має право на отримання плати за надані ним послуги.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 66, 68 ЖК України відповідач зобовязаний брати участь у витратах з утримання будинку та прибудинкової території.

З довідки відповідача (а.с. - 7); витягу з історії фінансового стану послуг абонента (а.с. 8 - 9, 31); розрахунку наданих послуг (а.с. - 39); копій нарядів (а.с. 40, 44-45, 47-53); копій актів виконаних робіт (а.с. 41-43, 46) вбачається, що житловий будинок № 16-А по пров. Корабелів в м. Миколаєві знаходиться на балансі ПП «Шалгіс», яке надає послуги з утримання цього будинку та прибудинкової території.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у квартирі № 4 у зазначеному будинку, як її наймач, і споживає надавані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Проте, за період з 1 червня 2007 року по 30 вересня 2010 року він за них не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі позивачу 1 769 гривень 07 копійок.

За такого, та обовязку, який він, як наймач житла, несе, відповідач зобовязаний покрити борг, що виник.

Так як він не бажає вчинити це добровільно, то борг слід стягнути за судовим рішенням.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, стосовно неналежної якості наданих позивачем послуг та отримання послуг не в повному обсязі - не позбавляють відповідача такого обовязку, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Більш того, вони спростовуються наявними у справі доказами, а саме, нарядами та актами, про надання позивачем якісних послуг з обслуговування будинку.

В той же час, суд допустився помилки щодо розподілу судового збору на користь держави. За даною справою його розмір становить 51 гривню, суд же помилково стягнув 176 гривень 90 копійок.

Допущену судом помилку слід виправити рішенням апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення місцевого Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 листопада 2010 року в частині стягнення судового збору на користь держави змінити, зменшивши розмір судового збору стягуваного з ОСОБА_3 на користь держави з 176 гривень 90 копійок до 51 гривні.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: