АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В. Ф.

суддів: Яремка В.В., Половінкіної Н.Ю.

секретаря: Скрипник С.В.

за участю: представника ОСОБА_1) Е.Л. ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю „Юнор (далі ТОВ „Юнор), треті особи: підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, УДАІ УМВС в Чернівецькій області, про визнання незаконним проведення аукціону і визнання результатів аукціону недійсними та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання правочину удаваним, визнання факту укладення договору купівлі-продажу та права власності на автомобіль, -

встановила:

ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ТОВ „Юнор, треті особи: підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області, ОСОБА_6, УДАІ УМВС в Чернівецькій області, про визнання проведення аукціону незаконним і визнання результатів аукціону недійсними. Вказувала на те, що у жовтні 2009 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом про визнання права власності на автомобіль марки „Mersedes-Benz S300, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, виключення цього автомобіля з опису та звільнення з-під арешту. 23 жовтня 2009 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було задоволено її заяву про забезпечення цього позову шляхом зупинення проведення реалізації вказаного автомобіля на аукціоні. Однак всупереч ухвалі суду ТОВ „Юнор провело 29 жовтня 2009 року аукціон, за результатами якого зазначений автомобіль був проданий ОСОБА_6

Посилаючись на ці обставини, просила визнати незаконним проведення аукціону по реалізації зазначеного автомобіля та визнати недійсними результати аукціону.

ОСОБА_3 предявив до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 позов про визнання довіреності удаваним правочином, визнання факту укладення між ним і ОСОБА_9 договору купівлі-продажу спірного автомобіля та визнання права власності на цей автомобіль.

Вказував на те, що між ним та ОСОБА_6 була досягнута згода щодо істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля марки „Mersedes-Benz S300, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до якої 21 січня 2010 року ОСОБА_6 передав йому цей автомобіль, а він сплатив ОСОБА_6 15000 доларів США. У звязку із тим, що перереєстрація права власності на автомобіль в органах ДАІ потребувала сплати значних коштів, то замість фактично укладеного договору купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_6 видав йому довіреність на право керування та розпорядження вказаним автомобілем.

Вважаючи, що довіреність була видана ОСОБА_6 для приховання договору купівлі-продажу автомобіля, просив визнати цю довіреність удаваним правочином, визнати, що між ними був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки „Mersedes-Benz S300, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та визнати за ним право власності на цей автомобіль.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28 грудня 2010 року позови ОСОБА_5 та ОСОБА_3 обєднані в одне провадження.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 серпня 2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 і задоволено позов ОСОБА_3: визнано довіреність, видану ОСОБА_6 21 січня 2010 року ОСОБА_3, удаваним правочином; визнано, що 21 січня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки „Mersedes-Benz S300, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та визнано за ОСОБА_3 право власності на цей автомобіль.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує на ті ж обставини, що і в позовній заяві.

Окрім того, вважає, що висновок суду про те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу спірного автомобіля, не відповідає обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, вважє, що рішення суду є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання результатів аукціону недійсними та задоволення позову ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_5 та про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, а в решті залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що передбачених законом підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним не встановлено, позивачка не зверталася у встановленому законом порядку зі скаргою на дії державного виконавця та не дотрималася порядку, встановленого законодавством для захисту своїх прав, а також чинним законодавством не передбачено право боржника звертатись із позовом про визнання аукціону і результатів торгів незаконними, а містяться лише норми про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 7 вересня 2009 підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Чернівецькій області було відкрито виконавче провадження з виконання вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2009 року в частині конфіскації в дохід держави як знаряддя злочину автомобіля марки „Mersedes-Benz S300, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить засудженому ОСОБА_8

На виконання вироку суду у цій частині державним виконавцем було накладено арешт на вказаний автомобіль та передано його ТОВ „Юнор для реалізації на аукціоні.

У жовтні 2009 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на зазначений автомобіль, виключення його з опису та звільнення з-під арешту і ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 жовтня 2009 року відкрито провадження у справі.

З метою забезпечення цього позову ухвалою Шевченківського районного суду від 23 жовтня 2009 року зупинено реалізація спірного автомобіля до вирішення судом справи за позовом ОСОБА_5 до державної податкової інспекції у м. Чернівці, ОСОБА_8 про визнання права власності на цей автомобіль, виключення його з опису та звільнення з-під арешту і ухвалу направлено для виконання державній виконавчій службі та ТОВ „Юнор (а.с.7). Ця ухвала набрала законної сили.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ч.9 ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

У відповідності до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Постановою заступника начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції в Чернівецькій області від 28 жовтня 2009 року зупинено виконавче провадження з примусового виконання вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2009 року в частині конфіскації в дохід держави арештованого автомобіля (а.с.12).

Однак всупереч ухвалі суду про зупинення реалізації спірного автомобіля та постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження 29 жовтня 2009 року ТОВ „Юнор провело аукціон з реалізації цього автомобіля, переможцем якого став ОСОБА_6М.(а.с.11).

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України „Про виконавче провадження, Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 19 липня 1999 року № 42/5.

Відповідно до цього Порядку за результатами аукціону укладається договір купівлі-продажу між організатором аукціону та його переможцем, який оформляється у вигляді протоколу проведення аукціону, а тому його, як і будь-який інший договір, може бути визнано недійсним з підстав, передбачених законом, зокрема через його невідповідність актам цивільного законодавства.

Проте суд першої інстанції неправильно застосував до правовідносин сторін Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, підмінивши поняття аукціону поняттям прилюдних торгів.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання результатів аукціону недійсними фактично зводяться до визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, „Mersedes-Benz S300, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладеного між ТОВ „Юнор та ОСОБА_6 за результатами аукціону та оформленого у вигляді протоколу від 29 жовтня 2009 року, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_5 і визнання договору купівлі-продажу цього автомобіля недійсним відповідно до ч.1 ст.215, ч.1 ст. 203 ЦК України.

Посилання суду першої інстанції на те, що під час проведення аукціону працівникам ТОВ „Юнор не було відомо про наявність ухвали суду про зупинення реалізації спірного автомобіля, є безпідставними, оскільки ця обставина не є перешкодою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного за результатами аукціону, при наявності для цього підстав, передбачених законом.

Разом з тим позовна вимога ОСОБА_5 про визнання проведення аукціону незаконним є безпідставною і не підлягає задоволенню, оскільки такого способу захисту цивільного права та інтересу чинним законодавством не передбачено.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 і визнаючи довіреність від 21 січня 2010 року удаваним правочином, визнаючи, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля, а також визнаючи за ОСОБА_3 право власності на цей автомобіль, суд першої інстанції виходив з того що, між сторони досягли згоди з усіх істотних умов укладення договору купівлі-продажу автомобіля і воля сторін була спрямована на встановлення правовідносин купівлі-продажу, а не правовідносин, що виникають на підставі довіреності на керування та розпорядження автомобілем, тому вказана довіреність є правочином, вчиненим сторонами для приховання договору купівлі-продажу.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з таких підстав.

Встановлено, що 21 січня 2010 року ОСОБА_6, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником спірного автомобіля, видав на імя ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 довіреність, якою надав останнім право керувати та розпоряджатися автомобілем марки s-Benz S3001998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

На підставі довіреності, як зазначено у частині першій статті 244 ЦК України, здійснюється представництво.

Згідно зі ст.ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

У відповідності до ч.1 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Пленум Верховного Суду України в п.25 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними розяснив, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

Однак довіреність за своїм змістом є одностороннім правочином.

Статтею 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення особи, яку він представляв.

Окрім того, спірна довіреність, як вбачається з її змісту, видана не лише ОСОБА_3, а й іншим особам (а.с. 117).

За змістом ст. ст. 208, 210 ЦК України та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338 (далі Порядок), договір купівлі-продажу автомобіля повинен укладатися в письмовій формі і вважається вчиненим з моменту його державної реєстрації в органах ДАІ.

Цим Порядком встановлена процедура державної реєстрації усіх транспортних засобів та зняття їх з обліку, яка є обовязковою для усіх фізичних та юридичних осіб, що є власниками транспортних засобів. Правомірність придбання транспортних засобів підтверджуються документами, скріпленими підписами відповідної посадової особи і печаткою, виданими субєктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами укладеними на товарних біржах. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Якщо транспортний засіб знімається з обліку в звязку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті), робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. Власники транспортних засобів зобовязані зареєструвати їх протягом десяти діб після придбання.

Колегією суддів встановлено, що спірний автомобіль не був знятий з реєстрації в органах ДАЇ ні перед оформленням довіреності на імя ОСОБА_3 ні після цього і він залишився зареєстрованим за ОСОБА_6

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 57 ЦПК України).

Однак ОСОБА_3 не надано доказів того, що між ним та ОСОБА_6 був укладений саме договір купівлі-продажу автомобіля.

Посилання суду на нотаріально засвідчену заяву від 21 січня 2010 року про отримання ОСОБА_6 від ОСОБА_3 15000 доларів США (а.с.118) як на доказ укладення між ними договору купівлі-продажу спірного автомобіля є необґрунтованим, оскільки у цій заяві не зазначено підстав отримання ОСОБА_6 від ОСОБА_3 грошових коштів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання результатів аукціону недійсними та задоволення позову ОСОБА_3 у відповідності до п.п.2, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_5 та про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, а в решті залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 серпня 2011 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання результатів аукціону недійсними та задоволення позову ОСОБА_7 скасувати.

Позов ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю „Юнор, треті особи: підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, УДАІ УМВС в Чернівецькій області, про визнання незаконним проведення аукціону і результатів аукціону недійсними задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу автомобіля „Mersedes-Benz S300, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю „Юнор та ОСОБА_6 за результатами аукціону і оформленого у вигляді протоколу проведення аукціону від 29 жовтня 2009 року, недійсним.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання довіреності удаваним правочином, визнання факту укладення 21 січня 2010 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 договору купівлі-продажу автомобіля марки „Mersedes-Benz S300, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та визнання за ОСОБА_7 права власності на цей автомобіль відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: