Справа № 2-1448/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2011 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

21 червня 2011 року, звернулась до суду зі своїм позовом до ОСОБА_2, в якому, посилаючись на той факт, що життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та різні характери, внаслідок чого, в останній час їхні стосунки вкрай погіршилися та виникали сварки в сім`ї і непорозуміння, просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем та малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити їй на виховання.

7 липня 2011 року, до суду, із зустрічним позовом до ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2, в якому просив суд поділити спільне сумісне майно з відповідачкою, придбане за час шлюбу, а саме легковий автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску, який просив суд виділити йому у власність зі стягненням з нього компенсації ? вартості а/м та зобовязати ОСОБА_1, у якої знаходиться спірний автомобіль, передати транспортний засіб йому.

В судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 підтримала свій позов про розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав на полягав на задоволенні свого позову про поділ майна, який повністю визнала ОСОБА_1

Заслухав доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обидві позови підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Суд встановив, що позивачка та відповідач, офіційно зареєстрували свій шлюб 23.09.2005 року, що підтверджуються свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 007010 від 23.09.2005 р. (актовий запис № 13), зареєстрованого Петродолинською сільською ради Овідіопольського району Одеської області (а.с. 7).

В період шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-БК № 055754 від 01.07.2006 р., виданого ВРАЦСом Оболонського РУЮ м. Києва (а.с. 8).

Суд зясував, і це було підтверджено сторонами по справі, що подружжя фактично припинили спільне проживання, у звязку з тим, що на протязі останнього часу між ними постійно виникають сварки.

В судовому засіданні, позивачка пояснила та підтвердила, що спільне життя з відповідачем не склалося, та за час спільного життя, у неї з відповідачем виявилась несумісність характерів та поглядів на життя, що призвело до напруження їхніх стосунків, у звязку з чим, позивачка та відповідач наполягали на розірванні шлюбу, мотивуючи це остаточною втратою почуття любові та поваги і неможливістю збереження їхньої сім`ї.

Крім того, під час судового засідання, сторони по вказаній справі, відмовились та просили суд, не надавати їм строк на примирення подружжя передбачений ст. 191 ЦПК України, мотивуючи це остаточним розпадом їхньої сім`ї та стверджуючи, що вказаний строк призведе тільки до погіршення їхніх і так вкрай напружених стосунків, пояснивши суду, що примирення між ними неможливо.

Також, суд встановив і це підтверджується матеріалами справи, що під час шлюбу, сторони придбали двоколісний скутер та різну побутову техніку, стосовно якою сторони не мають претензій один до одного, так як, відповідач ОСОБА_2, враховуючи інтереси малолітньої доньки, не претендує на вказане майно і не має до нього претензій, заливши його позивачці ОСОБА_1

Окрім цього, суд встановив, і це було підтверджено сторонами по справі, що у 2006 році, сторони на спільні кошти придбали легковий автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску, який був зареєстрований на ім.`я відповідача ОСОБА_2, який є предметом спору (а.с.52).

Будь-якого іншого майна за час шлюбу сторони не придбали.

Статтями 368,372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

У відповідності до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст.ст. 60,61 СК України, майно подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України.

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 10403 від 25.07.2011 р., проведного ОНДІСЕ згідно ухвали суду від 14.07.2011 р., ринкова вартість спірного автомобілю НОМЕР_1, станом на 25.07.2011 р. складає 29671 грн. (а.с. 45-48).

Із вказаним висновком експертизи щодо вартості спірного автомобілю, сторони повністю погодились, у звязку з чим, визнаючи повністю позов ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, відповідачка ОСОБА_1 погодилась на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного автомобілю, яка складає 14835,50 грн., та яку ОСОБА_2 зобовязався сплатити ОСОБА_1

При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин та пояснень сторін буде суперечити інтересам малолітніх дітей, позивачки та моральним засадам суспільства.

Крім того, суд вважає законним та обґрунтованим зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, який також підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 24,56,57,60-61,69-71, 104,105,109,110,111,112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 368,372 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити ;

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 вересня 2005 року, Петродолинською сільською радою Овідіопольського районного Одеської області (актовий запис № 13) розірвати ;

3. Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні матері ОСОБА_1 ;

4. Поділити майно, що є обєктом спільною сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме легкового автомобілю НОМЕР_1, 2006 року випуску;

5. Виділити у власність ОСОБА_2 легковий автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску ;

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у вигляді ? вартості легкового автомобіля НОМЕР_1, 2006 року випуску у розмірі 14835 грн. 50 коп. ;

7. Зобовязати ОСОБА_1 передати у власність ОСОБА_2 легковий автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску, який знаходиться за адресою проживання ОСОБА_1 : Одеська область, Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. Новоселів, 32.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Д.М. Гандзій