Справа № 2-2321/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Чабан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ним та ОСОБА_2 18.07.2006 року був укладений договір позики, що підтверджується розпискою на суму 5000 доларів США. Згідно вказаної розписки, борг відповідач зобов'язався повернути до 31 грудня 2007 року. Також за усною домовленістю між сторонами за користуванням позикою ОСОБА_2 зобов'язувався сплачувати 2% у місяць від суми позики.

Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідач борг та відсотки за користування коштами не повернув, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу у розмірі 5000 доларів США (в еквіваленті 39700 грн.), 5000 доларів США (в еквіваленті 39700 грн.) заборгованості по сплаті 2% за користування позикою та понесені витрати по справі.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.07.2006 року був укладений договір позики, що підтверджується розпискою на суму 5000 доларів США. Згідно вказаної розписки, борг відповідач зобов'язався повернути до 31 грудня 2007 року.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У зв'язку з тим, що відповідач до теперішнього часу не поверну позивачу позичені в нього гроші у повному розмірі та не сплатив відсотки за користування коштами, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 39700 гривень та понесені витрати по справі у розмірі 120,00 гривень.

В іншій частині позову суд вважає відмовити, оскільки виплата відсотків за користування грошовими коштами не була передбачена договором позики.

Також суд вважає стягнути з ОСОБА_2 397,00 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 536, 625, 1046 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 39700 гривень та понесені витрати по справі у розмірі 120 гривень, а всього 39820 (тридцять дев'ять тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 397,00 грн. судового збору на користь держави.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: