АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц 1212/ 2011 р. Головуючий 1 інст. Шуліка Ю.В.
Категорія : поновлення порушеного права Доповідач : Кіпенко І.С.
УХВАЛА

іменем України

26 липня 2011р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі Міхно І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури, Управління земельних відносин, 3-тя особа: ОСОБА_3 про відновлення порушеного права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2008р. ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права, просила зобовязати відповідачку знести паркан та звільнити самовільно займану земельну ділянку в м. Харкові вул. Коновалова 27.

В вересні 2008р. ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом заявою до ОСОБА_2, Харківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури, Управління земельних відносин, 3-тя особа: ОСОБА_3 про відновлення порушеного права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтування позову вказувала, що житловий будинок №22 з надвірними будівлями по пров. Ремесленому у м. Харкові належить їй та ОСОБА_3 по Ѕ частини. Відповідачці ОСОБА_2 належить житловий будинок № 27 по вул.. Коновалова у м. Харкові, земельна ділянка якого, має спільну межу з земельною ділянкою будинку позивачки. Між ОСОБА_1 та попереднім власником будинку № 27 по вул.. Коновалова у м. Харкові існувала домовленість про місце проходження межі між земельними ділянками.

Відповідачка ОСОБА_4 оселилась в своєму будинку у 2008 році, а 2 липня 2008р. змістила огорожу, встановивши нову, чим зменшила її земельну ділянку, тим самим порушила протипожежну безпеку та санітарні норми, при цьому знищила зелені насадження та огород. Просила поновити її порушене право поновивши земельні межі, стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 3000грн., у відшкодування моральної шкоди, 10000грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини зазначені в позові.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2 та представників Харківської міської ради, Департаменту містобудування та архітектури, Управління земельних відносин, 3-тьої особи ОСОБА_3

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду у звязку з її повторною неявкою у судове засідання.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, та порушив норми процесуального права.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно оцінив надані докази, та неповно зясував обставини, що мають значення для справи, безпідставні.

При розгляді спору судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями № 22 по пров. Ремесленному у м. Харкові у рівних частках належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування № 3883 від 29.07.2003 року та ОСОБА_3 на підставі рішення народного суду Червонозаводського району м. Харкова від 27.01.1969 року, про що свідчить довідка КП «Харківського Міськ БТІ» ( а.с. 15).

З договору дарування, на підставі якого ОСОБА_5 перейшло право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку ( а.с. 73), житловий будинок № 22 по пров. Ремесленному у м. Харкові розташований на земельній ділянці площею 400 кв. метрів.

ОСОБА_2 є власницею житлового будинку № 27 по вул.. Коновалова у м. Харкові, на підставі договору дарування від 9.02.2007 року № 989 ( а.с. 4). Відповідно до даного договору дарування, житловий будинок № 27 по вул.. Коновалова у м. Харкові розташований на земельній ділянці площею 874 кв. метри.

У відповідності з п.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою не надано доказів порушення її права користування земельною ділянкою.

За висновком судово-технічної експертизи ( а.с. 99-111), площа земельної ділянки ОСОБА_1 на час обстеження становить 448 кв. метрів, при нормі 400 кв. метрів, за рахунок самозахвату, в тому числі самозахвату частини земельної ділянки домоволодіння № 27 по вул.. Коновалова у м. Харкові.

Огорожа, яка встановлена відповідачкою, знаходиться на відстані 2,6 метрів від вікон кухні та ванної кімнати ОСОБА_1, але вказані приміщення знаходяться у самочинно збудованій прибудові, тому посилання позивачки про порушення протипожежних відстаней від огорожі до будівлі, є безпідставними. Відстань від огорожі до узаконеного житлового будинку літ. А-1 становить 6,6 метрів.

За таких обставин судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК Україна, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді