Справа № 22-ц-3249/11 Головуючий у 1 інстанції: Олексієнко М. Ю.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Мацея М.М.

при секретарі: Колодці М.І.

з участю: представників: позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2011 року частково задоволено позов Галицької районної адміністрації Львівської міської до ОСОБА_4, з участю третіх осіб: виконкому Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_3, про відновлення пошкодженого декору фасаду та стягнення матеріальної шкоди.

Зобовязано ОСОБА_4 за власні кошти привести самовільно встановлене віконне заповнення у квартирі №4-а на фасаді будинку №14 по вул. Краківській у м. Львові до автентичного вигляду та відновити пошкоджений декор фасаду.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про стягнення з ОСОБА_4 50 000 грн. матеріальної шкоди за пошкодження декору фасаду будинку №14 по вул. Краківській у м. Львові.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила Галицька районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду в частині відмови у стягненні з відповідача майнової шкоди ухвалене з порушенням норм матеріального права, а саме ст. 47 Закону України Про охорону культурної спадщини. Вказує на те, що дії, вчинені відповідачем, є небезпечними, шкідливими й руйнівними, загрожують пошкодженням, руйнуванню або й знищенню зразків історико-архітектурної (культурної) спадщини міста Львова, а також те, що вони перешкоджають забезпеченню охорони традиційного характеру середовища, порушують його.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задоволити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Районним судом встановлено, що відповідачем здійснено самовільну заміну деревяного вікна у квартирі №4-а зі сторони головного фасаду будинку №14 по вул. Краківській у м. Львові на металопластикове.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що будинок №14 по вул. Краківській у м. Львові є памяткою архітектури національного значення, для виконання будівельних робіт із заміни та встановлення віконних заповнень у квартирі №4-а відповідачеві слід було виробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію, що ним зроблено не було, а відтак він зобовязаний за власні кошти привести самовільно встановлене віконне заповнення у квартирі №4-а на фасаді будинку №14 по вул. Краківській у м. Львові до автентичного вигляду та відновити пошкоджений декор фасаду. При цьому вважав, що оскільки позивачем не подано доказів про заподіяння ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 50000 грн. внаслідок пошкодження та зміни фасаду даного будинку, то у цій частині відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України Про охорону культурної спадщини використання памятки повинно здійснюватися у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень памятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби.

Відповідно до ч.3 ст. 47 зазначеного закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди памяткам, їхнім територіям(утому числі незаконним будівництвом) зобовязані відновити памятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе відшкодувати шкоду відповідно до закону.

Згідно з вимогами даної норми закону суд першої інстанції зобовязав відповідача за власні кошти привести самовільно встановлене віконне заповнення у квартирі №4-а на фасаді будинку №14 по вул. Краківській у м. Львові до автентичного вигляду та відновити пошкоджений декор фасаду.

Колегія суддів вважає, що доводи позивача про заподіяння йому майнової шкоди та її розмір(50 000 грн.) ним на підставі належних і допустимих доказів не доведені, що є його обовязком відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, а тому рішення суду в частині відмови у стягненні майнової шкоди є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Галицької районного суду м. Львова від 11березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: