АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/166/2012 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: Спори про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Карімової Л.В.

суддів Бурлака І.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі Гопко А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поновлення порушеного права, здійснення певних дій та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

На праві приватної власності позивачам ОСОБА_2 належить 62/100 часток, а його сестрі ОСОБА_3 - 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: місто Харків, вулиця Гурївська № 64.

Житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: місто Харків, вулиця Гурївська № 62, в якому проживають та користуються ним відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований на праві приватної власності за останньою.

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про поновлення їх порушеного права користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Гурєвської, 64 в місті Харкові та зобовязати відповідачів припинити будівництво гаражу та капітального паркану (огорожі) відповідачами на межі земельних ділянок № 64 та №62 по вул. Гурївській в м. Харкові.

Просили суд зобовязати відповідачів демонтувати зведений ними на межі цегляний паркан (огорожу) та бетонний фундамент та поновити деревяний паркан, який існував до того, як ОСОБА_4 зніс його, а також демонтувати шість глухих плит в бетонній огорожі та встановити решітчасті плити. Просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів 50 000 грн. моральної шкоди.

Зазначали, що відповідачі нехтують правилами добросусідства, оскільки порушують раніше складений між співвласниками зазначених домоволодінь порядок користування огорожею, що розташована на межі земельних ділянок у вигляді штахетнику, який не заважав аерації зазначених домоволодінь.

Вони, позивачі не давали згоди відповідачам будувати гараж на межі земельних ділянок, встановлювати замість деревяного капітальний цегляний паркан та огорожу з глухих бетонних плит, оскільки нова огорожа приводить до руйнування будинку, в якому вони проживають, порушує рівень інсоляції в будинку.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти позову заперечували, посилаючись на те, що гараж вони не будували, а тільки встановили ворота з вулиці, демонтували старий деревяний паркан між домоволодіннями, що був у неналежному стані та встановили новий цегляний паркан висотою 1.5 метрів на території земельної ділянки, якою користується ОСОБА_5, та бетонну огорожу, яка не затіняє будинок позивачів, на провітрювання не впливає та не порушує прав позивачів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.10.2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати це рішення районного суду у зв'язку з невідповідністю його висновків обставинам справи, недоведеністю тих обставин, які суд вважав встановленими, порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, та ухвалити нове рішення по задоволення їх позовних вимог у повному обсязі.

Посилаються на те, що районним судом не враховано, що відповідачам не надавалося дозволів від Орджонікідзевської райради, Орджонікідзевської РЕС, Орджонікідзевського відділу МЧС на будівництво гаражу та паркану (огорожі), які побудовані з порушенням будівельних норм і правил.

Зазначають, що районний суд не врахував ту обставину, що на межі земельних ділянок тривалий час існувала деревяна огорожа, яка була встановлена їх батьком як власником будинку № 64, і якою користувалися співвласники будинків № 64 та № 62 до придбання ОСОБА_5 останнього, і цю огорожу 08.12.2010 р. без їх (позивачів) згоди знесли відповідачі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення не в повному обсязі відповідає вказаним вимогам ст. 213 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачами не доведений факт будівництва гаражу відповідачами та факт належності позивачам встановленого раніше на межі земельних ділянок, якими користуються сторони, паркану з штахетнику (огорожі).

Суд також виходив з того, що позивачами не надано доказів того, що нова огорожа, яка збудована відповідачами замість раніше існуючої, не відповідає будівельним нормам, порушує рівень інсоляції будинку та права позивачів.

Судова колегія вважає, що висновки суду в частині недоведеності вимог позивачів щодо порушення їх прав будівництвом відповідачами гаражу, порушення рівня інсоляції та затемнення житлового будинку, наявності спричинення їм моральної шкоди, ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Згідно відповіді виконавчого комітету Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради від 07.10.2009 р. будівництво гаражу в домоволодінні по вулиці Гурївській, 62 в м. Харкові по межі з домоволодінням № 64 по вулиці Гурївській не починалося, тільки встановлені ворота з боку вулиці (а.с. 10 т.1).

Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи № 2387 від 31.08.2011 р. встановлення впливу побудованого на межі домоволодінь № 62 та № 64 по вул. Гурївській в м. Харкові цегляного паркану та паркану з бетонних пліт на рівень освітлення в житловому будинку № 64 вул. Гурївській в м. Харкові та чи відповідає рівень освітлення в цьому будинку встановленим санітарним нормам, а також дослідження впливу вищезазначеного паркану на рівень провітрювання в цьому будинку встановленим санітарним нормам не відноситься до компетенції експерта-будівельника.

Інших доказів будівництва гаражу відповідачами, погіршення рівня освітлювання та провітрювання будинку позивачів, і у зв'язку з цим спричинення позивачам моральної шкоди до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Тому рішення районного суду в цій частині є законним, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Між тим судова колегія не може погодитися з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, зобовязання вчинити певні дії щодо паркану та огорожі між домоволодіннями № 62 та № 64 по вулиці Гурївський в місті Харкові, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та не заперечувалося відповідачами в суді першої та апеляційної інстанції деревяна огорожа у вигляді штахетника існувала на межі між зазначеними вище домоволодіннями ще до придбання ОСОБА_5 у власність жилого будинку № 62 по вулиці Гурївський в місті Харкові.

Подалі цією деревяною огорожею сторони користувалися сумісно як землекористувачі суміжних земельних ділянок.

Як в суді першої так і апеляційної інстанції відповідачі не заперечували той факт, що ОСОБА_4 без згоди на те позивачів демонтував вказану огорожу та встановив по межі від червоної лінії домоволодінь № 62 та № 64 по вулиці Гурївський в місті Харкові частину суцільної цегляної огорожі довжиною 6,9 метра, висотою 1,4 метра та частину огорожі з суцільних бетонних плит довжиною 10,35 м, висотою 1, 55 м.

Встановлення такої огорожі підтверджується й висновком судової будівельно-технічної експертизи № 2387 від 31.08.2011 р.(а.с. 16 т.2).

Відповідно до ч.2 ст. 108 ЗК України власники (користувачі) сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один з сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або замінена без його згоди.

На порушення цих вимог закону відповідачі ліквідували деревяну межову огорожу у вигляді штахетнику в одноособовому порядку та замінили її елементами іншої суцільної межової споруди з цегли та бетонних плит.

У звязку з цим позивачі на підставі вимог ст. 152 ЗК України вправі вимагати від відповідачів усунення порушень їх прав шляхом знесення суцільної цегляної огорожі довжиною 6,9 метра, висотою 1,4 метра та частини огорожі з суцільних бетонних плит довжиною 10,35 м, висотою 1, 55 м та встановити замість них раніше діючу огорожу у вигляді деревяного штакетнику.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені ними судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 1688,40 грн., а також частково витрати на оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 27,70 грн., а всього судових витрат в сумі 1716,10 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2011 року змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, зобовязання вчинити певні дії щодо паркану та огорожі між домоволодіннями № 62 та № 64 по вулиці Гурївський в місті Харкові.

Позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в цій частині задовольнити частково: заборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будівництво капітального паркану (огорожі) по межі від червоної лінії домоволодінь № 62 та № 64 по вулиці Гурївський в місті Харкові.

Зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 демонтувати по межі від червоної лінії домоволодінь № 62 та № 64 по вулиці Гурївський в місті Харкові частину суцільної цегляної огорожі довжиною 6,9 метра, висотою 1,4 метра та частину огорожі з суцільних бетонних плит довжиною 10,35 м, висотою 1, 55 м та встановити замість них раніше діючу огорожу у вигляді деревяного штакетнику.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати: за проведення судової будівельно-технічної експертизи та оплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 10 копійок.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий :

Судді: