Справа № 4-с-5 /11 р.
У Х В А Л А

23 березня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю заявниці ОСОБА_1, державного виконавця Кравченка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2

Заявниця мотивувала свої вимоги тим, що 6 листопада 2010 р. вона отримала з державної виконавчої служби письмове повідомлення про вартість описаного належного їй житлового будинку №3 по вул. Куйбишева в м.Миколаєві, яка згідно з висновком експерта складає 228241 грн. Посилаючись на те, що така вартість її будинку є заниженою, до того ж вона не була належним чином повідомлена державним виконавцем про проведення його оцінки, а описаний житловий будинок належить на праві власності також і її чоловіку, просила визнати неправомірними дії державного виконавця при здійсненні оцінки нерухомого майна.

В судовому засіданні заявниця підтримала скаргу, просила її задовольнити.

Державний виконавець, вказуючи на те, що при здійсненні виконавчих дій та оцінці нерухомого майна, він діяв виключно в межах і на підставі Закону України «Про виконавче провадження, а тому просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення заявниці та державного виконавця, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

На виконанні у Ленінському відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 2-4202, виданий 11.08.2009 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Велам» 37879 грн. 92 коп.суми отриманого авансу.

У відповідності до вимог ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами), (далі-Закону), державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснюючи необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Згідно до ст.7 зазначеного Закону державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.56 Закону під час проведення опису боржник має право зазначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, акту опису і арешту майна від 10 вересня 2010 р. в ОСОБА_1 крім житлового будинку будь-якого іншого майна немає.

Згідно зі ст.57 Закону оцінка майна боржника провадиться державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки.

Для проведення оцінки нерухомого майна, вартість якого перевищує сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони.

Постановою державного виконавця від 23 вересня 2010 р. для проведення оцінки житлового будинку ОСОБА_1 призначено експерта, субєкта оціночної діяльності ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів скарги, остання має кваліфікацію судового експерта, та здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва Міністерства юстиції України №1288 від 04.11.2008 р.

23.09.2010 р. постанову про призначення експерта було направлено боржнику.

29 жовтня 2010 р. державним виконавцем направлено повідомлення ОСОБА_1 з висновком експерта про вартість нерухомого майна.

Відповідно до норм Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оскаржити оцінку в порядку ст.33 ць ого Закону має право субєкт, який вважає, що його права порушено при оцінці майна у разі: проведення оцінки неповноважним субєктом без ліцензії, виданої у встановленому законом порядку, при порушенні вимог ст.8 Закону, якою встановлено ряд обмежень при проведенні оцінки майна і при недотриманні правил даної норми висновок експерта визнається недійсним, невідповідності форми звіту ст.12 Закону, порушення оцінщиком своїх обовязків, вказаних у ст.31 Закону.

З матеріалів виконавчого провадження слідує, що оцінщик повноважна особа і має необхідну кваліфікацію для оціночних дій, кваліфікація експерта підтверджена на певному рівні, про що видано свідоцтво встановленого зразку, відсутні дані про порушення його обовязків, вказаних у ст.31 Закону, форма звіту відповідає вимогам ст.12 Закону.

Враховуючи викладене, суд не вбачає у вжитих державним виконавцем виконавчих заходах порушення прав та законних інтересів боржника при здійсненні виконавчого провадження та оцінці майна, на підставі чого приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днівз дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.А. Спінчевська