АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
№22- ц- 9482 /11р. Головуючий 1 інстанції
Категорія: спадкові ОСОБА_1
Доповідач Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді: Гальянової І.Г.

суддів: Бородіна М.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 24 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, третя особа у справі : 8-ма Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сім»єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом 1/2 частину квартири,-

ВСТАНОВИЛА :

12 травня 2010 року позивач звернувся у суд з позовом, в якому на підставі статей 392, 1248, 1268, 1269, 1270, 1271 ЦК України просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири № 82 по вулиці Чернишевського в будинку 95 м. Харкова , яка належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є рідним братом ОСОБА_5 , яка при житті склала на його користь заповіт та в якому заповідала йому все своє рухоме та нерухоме майно. Позивач зазначав, що незадовго до смерті , його сестра вийшла заміж за ОСОБА_4 та 28.02.2008 року померла. Позивач також зазначав, що після смерті ОСОБА_6 він у встановлений законом строк прийняв спадщину та отримав відповідне свідоцтво. Також після смерті ОСОБА_7 обов»язкову частку в спадщині отримав її чоловік ОСОБА_4 та зазначена квартира в рівних частках , а саме : по 1/2 її частини була поділена між ним та ОСОБА_4, який у липні 2008 року також помер. Позивач також зазначав, що після поховання ОСОБА_4 , він проживає в зазначеній квартирі та з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього не подавав.

Позивач вважав, що відповідно до закону він входить до 5 черги спадкоємців за законом та за весь час, протягом якого був знайомим з ОСОБА_4 тільки він надав йому матеріальну та моральну допомогу. ( а.с.1-3).

20 серпня 2010 року позивач уточнив та доповнив позовні вимоги змінивши підстави позову та на підставі ч.2 ст. 3 СК України , ч.2 ст. 64 ЖК України, ст. 1264 ЦК України, просив встановити факт постійного проживання однією сім»єю із спадкодавцем ОСОБА_4 в спірній квартирі з 2003 року по липень 2008 року та визнати за ним право власності на 1/2 її частину в порядку спадкування за четвертою чергою спадкоємців за законом ( а.с.50-53).

26.11.2011 року позивач, в особі свого представника ,звернувся у суд з заявою про виправлення помилки в уточненій позовній заяві та просив у реченні «У липні 2008 року ОСОБА_4 помер», 2008 рік замінити на 2009 рік , посилаючись на те, що це суперечить дійсності ( а.с.125).

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач та його представник підтримали позовні вимоги з зазначених підстав.

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності представника відповідача та третьої особи.

В запереченнях на позов позивача, відповідач, в особі свого представника, посилаючись на безпідставність позовних вимог позивача та ненадання ним доказів щодо проживання із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім»єю не менше п»яти років до відкриття спадщини, просив відмовити йому в задоволенні позовних вимог в повному обсязі ( а.с.80-82).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2011 року в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Наводить ті ж доводи, що і в суді першої інстанції та при цьому зазначає, що з березня 2003 року проживав разом з покійною сестрою та її чоловіком та після смерті сестри, продовжував проживати з ОСОБА_4. Апелянт в апеляційній скарзі також зазначає, що на весні 2009 року ОСОБА_4 виїхав на літній відпочинок у селище Травневе Російської Федерації де 03 липня 2009 року помер та у зв»язку з тим, що тіло покійного не можливо було перевезти до України, заховання було проведено в селищі Травневе.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгулу справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні зазначених вище позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що він не надав суду доказів спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 до відкриття спадщини не менше п»яти років у розумінні ч.2 ст. 3 СК України.

Вказаний висновок суду відповідає вимогам закону та наявним у справі доказам.

Так, в ст. 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

В п.11 правових позицій, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування » зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини ( четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України , сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Таким чином за змістом вказаних норм матеріального права, необхідної умовою для права на спадщину за законом за четвертою чергою спадкоємців , необхідно такі умови умови, як : проживання однією сім»єю у розумінні ч.2 ст. 3 СК України та менше як п»ять років такого проживання до часу відкриття спадщини.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб. які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Між тим, як свідчать матеріали справи спадкодавець ОСОБА_4 одружився із ОСОБА_7 18 листопада 2006 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб ( а.с.12) та в спірній квартирі зареєстрованим ніколи не був, як не був зареєстрований і позивач , про що свідчить довідка з місця проживання в спірній квартирі , видана позивачу як її власнику ( а.с. 21).

Матеріали справи також свідчать про те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 з 22 лютого 1999 року де і зареєстрований ( а.с.108 ) .

Таким чином, зазначені докази свідчать про те, що з моменту укладання ОСОБА_4 з ОСОБА_7 та до його смерті минуло лише 2 роки та 7 місяців.

Позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК України , не надано достовірних доказів як щодо проживання самих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 однією сім»єю з 2003 року до моменту їх одруження , так і щодо проживання його однією сім»єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 не менше як п»ять років до часу його смерті , тобто відкриття спадщини.

Більш того, матеріли справи свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_4 помер на території Російської Федерації про що свідчить направлений на запит суду актовий запис про його смерть ( а.с.74) та не містять будь-яких доказів щодо участі позивача в похованні ним ОСОБА_4 . Позивачем також не надано доказів , що за життя спадкодавець ОСОБА_4 мав намів розпорядився на користь позивача належною йому 1/2 частиною спірної квартири .

Вказані обставини свідчить про відсутність виникнення між позивачем та спадкодавцем будь яких взаємних прав та обов»язків , а сам факт надання позивачем матеріальної та моральної допомоги за життя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , про що він зазначає в своїй первісній позовній заяві, не створює для нього права на спадщину за законом в порядку четвертої черги такого спадкування .

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку , що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу в задоволенні його позовних вимог .

Між тим, вірно встановивши фактичні обставини справи та закон, який регулює спірні правовідносини, суд першої інстанції, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог, в мотивувальній частині рішення помилково пославсь на законність та обгрунтованість його вимог та їх задоволення в повному обсязі.

З огляду на наведене, в цій частині рішення підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання суду на законність та обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі.

В іншій частині , доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення .

За таких обставин , судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції в іншій частині без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України судова колегія,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 24 березня 2011 року , змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на законність та обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя: підпис

Судді : підписи

З оригіналом вірно, суддя :