Вишгородський районний суд Київської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Мухоїд Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання право власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з самочинними надвірними будівлями, що розташований по вул. Нова, 16 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, після смерті матері ОСОБА_3, 23 березня 1997 року, а тому в звязку з тим що, первинна в реєстрація житлового будинку не проводилася, порушує питання про встановлення вказаного факту та визнання за ним права власності на це нерухоме майно в порядку спадкування.

У судовому засіданні представник позивача просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Ствердила, що позивач звернувся до суду в звязку з тим, що правовстановлюючі документи на належний житловий будинок відсутні, на підставі чого йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і таке перешкоджає здійсненню його права спадкування.

Відповідач та третя особи в судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3. 23 березня 1997 року відкрилася спадщина за законом на житловий будинок № 16 по вул. Нова в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, який збудовано в 1964 році.

Належність цього майна померлій стверджується даними будинкової книги, технічного паспорту, довідок та акту Гаврилівської сільської ради, згідно з якими померла була зареєстрована і постійно проживала у згаданому будинку, який їй належав з 1964 року.

Спадкоємцем на той час став ОСОБА_1, який був зареєстрований і постійно проживав разом із спадкодавцем та згідно акту депутатів Гаврилівської сільської ради від 16 травня 2011 року протягом шести місяців вступив у управління згаданим будинком.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, як установлено вимогами ст. 548 ЦК України 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець, який протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління

або володіння спадковим майном, визнається таким, що її прийняв.

При цьому, згідно зі ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриттю спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який в передбачений законом строк прийняв спадщину.

Згідно повідомлення державної нотаріальної контори від 17 травня 2011 року спадкова справа після померлої ОСОБА_3 не заводилася.

Згідно листа Вишгородської районної державної нотаріальної контори від 03 лютого 2011 року № 364/01-14 оформити свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно є неможливим у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. Житловий будинок побудовано в 1964 році.

Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що первинна реєстрація власності на успадкований позивачем житловий будинок не провадилася, правовстановлюючі документи на нього відсутні, а тому це перешкоджає видач свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон повязує здійснення права спадкування на нерухоме майно.

Разом з тим обставини, що визначаються згаданими документами, встановлено в судовому засіданні, а тому прийнята позивачем спадщина, за правилами ст. 548 ЦК України 1963 року, вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини і з цих підстав за ними слід визнати право власності на успадковане майно.

У той же час за вказаною адресою позивачем та спадкодавцем самочинне зведені літня кухня «Е», сарай «Ж», прибудова «а2» та сарай «Б», чим збільшене площу житлового будинку на 15,7 кв.м, а загальну площу на 20,3 кв.м.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

З матеріалів справи вбачається, що у спадковому будинку зведені прибудови та надвірні споруди без належного дозволу та належно затвердженого проекту, які є самочинними і відповідно право власності на них не виникає. Ці споруди добудови у встановленому законом порядку не були прийняті в експлуатацію і не пройшли державної реєстрації.

За таких обставин позов у частині визнання права власності на самочинні споруди задоволенню не підлягає.

Таким чином, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред'явлений позов - частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України.

вирішив:

позов задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 та в порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований в Київській області Вишгородському район с. Нові Петрівці по вул. Нова, 16.

У визнанні права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на самочинні забудови: літня кухня «Е», сарай «Ж», прибудова за «а2» та сарай «Б», що знаходяться по вул. Нова, 16 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області - відмовити

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя