Справа № 2-949/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

01.12.2011 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

секретаря - Данилів О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради Львівської області про скасування земельного сервітуту ,-

в с т а н о в и в:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися із позовом до відповідачів про скасування земельного сервітуту. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що 20 квітня 1965 року вони та ОСОБА_4, ОСОБА_5 (батьки відповідача ОСОБА_3В.) уклали договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Леніна, 11, в м. Миколаєві Львівської області з ОСОБА_6 Позивачам належить по 1/4 частині будинковолодіння кожному. Окрім того, кожному співвласнику житлового будинку належить по 1/4 частині земельної ділянки площею 910 кв. м. по вул. Леніна, 11, в м. Миколаєві. Рішенням Миколаївської міської ради №1162 від 05.10.2010 року «Про встановлення земельного сервітуту» було вирішено встановити на користь ОСОБА_3 постійний безоплатний земельний сервітут на земельну ділянку площею 0,0090 га, яка знаходиться біля будинку №15 по вул. Шептицького в м. Миколаєві Львівської області, без права встановлення огорожі на даній території; право проходу та проїзду на велосипеді; на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; на право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; на право прокладання на свою земельну ділянку водопроводу по даній території; на право відводу води зі своєї земельної ділянки на дану територію; на право встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд. 03.11.2010 року між ОСОБА_3 та Миколаївською міської радою укладено договір про встановлення земельного сервітуту. Позивачі зазначають, що встановлення сервітуту перешкоджає використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням. Також, позивачі зазначають, що земельна ділянка та житловий будинок придбані у 1965 році та за цей тривалий період часу підведені всі наявні міські комунікації. Окрім того, з ними як з співвласниками земельної ділянки договір сервітуту не укладався. Вважають, що вагомих підстав для встановлення сервітуту не було, а тому його необхідно скасувати.

У судовому засіданні позивачі та представник позивачів, ОСОБА_7, підтримали позовні вимоги, просять суд позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача, ОСОБА_8, заперечив щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що встановлення земельного сервітуту необхідно відповідачу для облаштування проїзду на транспортному засобі по наявному шляху.

Представник відповідача, Миколаївської міської ради Львівської області, заперечила щодо задоволення позовних вимог вказавши, що земельний сервітут встановлювався відповідно до чинного законодавства та згідно заяви ОСОБА_3

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Рішенням Миколаївської міської ради №1162 від 05.10.2010 року «Про встановлення земельного сервітуту» було вирішено встановити на користь ОСОБА_3 постійний безоплатний земельний сервітут на земельну ділянку площею 0,0090 га, яка знаходиться біля будинку №15 по вул. Шептицького в м. Миколаєві Львівської області, без права встановлення огорожі на даній території; право проходу та проїзду на велосипеді; на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; на право прокладання та експлуатації лінії електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; на право прокладання на свою земельну ділянку водопроводу по даній території; на право відводу води зі своєї земельної ділянки на дану територію; на право встановлення будівельних риштувань та складання будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

03.11.2010 року між ОСОБА_3 та Миколаївською міської радою укладено договір про встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Відповідно до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Як встановлено в судовому засіданні відповідач користується земельною ділянкою площею 0,008517 га, яка знаходиться біля будинку №15 по вул. Шептицького в м. Миколаєві, йому не чиняться перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою, а тому відсутні підстави для встановлення сервітуту.

Окрім того, у рішенні Миколаївської міської ради №1162 від 05.10.2010 року «Про встановлення земельного сервітуту» перелічено види права земельного сервітуту, однак не вказано, які саме дії має вчиняти відповідач.

Звідси, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.401 ЦК України, ст.ст.98-102 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати земельний сервітут на земельну ділянку площею 0,008517 га, яка знаходиться біля будинку №15 по вул. Шептицького в м. Миколаєві, укладений між Миколаївською міською радою Львівської області та ОСОБА_3 на підставі рішення Миколаївської міської ради від 05.10.2010 року №1162.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.