Справа № 2004/2-424/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Закопайло В.В., при секретарі Кривошиї Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради, третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після померлого 25.11.1993 року ОСОБА_2. Свої вимоги мотивує тім, що про наявність заповіту їй не було відомо, а стало відомо тільки в лютому 2011 року, коли вона звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Заповідач склав заповіт в місцях позбавлення волі 22 травня 1991 року, згідно заповіту він заповів своє майно їй, та екземпляр заповіту був направлений до Богодухівської нотконтори. ОСОБА_2 є її рідним дядьком, з місць позбавлення волі звільнився 23 листопада 1993 року, та помер 25 листопада 1993 року в м. Харкові, не доїхавши до дому.

Богодухівська міськрада в судове засідання не зявилась, надавши заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають повністю.

Представник Богодухівської Державної нотаріальної контори пояснив, що до нотаріальної контори з місць позбавлення волі, надійшов заповіт ОСОБА_2 І, завірений начальником Установи ЮЕ 312/27, який зареєстровано за № 49 31.05.1991 року. Про наявність заповіту спадкоємець не повідомлявся, дійсно про його наявність позивачці стало відомо в лютому 1991 року.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер 25 листопада 1993 року в м. Харкові.

Згідно довідки про звільнення ОСОБА_2 звільнений з Установи ЮЕ 312/27 23 листопада 1993 року.

Позивачка є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_2, цей заповіт складений в двох екземплярах, один переданий спадкодавцю, другий направлений в Богодухівську нотаріальну контору, де він зареєстрований за № 49 31.05.1991 року.

З пояснень нотаріуса слідує, що про надходження заповіту в нотаріальну контору нотаріус спадкоємця не повідомляє. Про наявність заповіту позивачу дійсно стало відомо в лютому 2011 року.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що строк подання заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважної причини, оскільки ОСОБА_1 не знала, та не могла знати про наявність заповіту на її імя з обставин, що від неї не залежать.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст.1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк 1 місяць з моменту вступу рішення в законну силу, для подання заяви до Богодухівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після померлого 25.11.1993 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ