Справа № 2-4680/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ткаченко В.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у березні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 14.08.2007 р. № 2007-163 відповідачеві ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 14.400,00 доларів США зі сплатою за користування ним 16 % річних та кінцевим терміном повернення 14.08.2012 р.

Крім того, 19.04.2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2007-072, відповідно до якого останній був наданий кредит у розмірі 18.000,00 доларів США зі сплатою за користування ним 16 % річних та кінцевим терміном повернення 19.04.2012 р.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами № 2007-163 від 14.08.2007 р. та № 2007-072 від 19.04.2007 р. були укладені з відповідачем ОСОБА_2 договори поруки, відповідно, № 2007-163 від 14.08.2007 р. та № 2007-072 від 19.04.2007 р.

Крім того, 12.01.2009 р. між позивачем та ТОВ Українське фінансове агентство Верус був укладений договір поруки № 467 з додатком № 1, яким останнє поручилося за виконання позичальником вищезазначених зобов`язань в частині повернення сум у розмірі 200,00 грн. за кожним договором.

Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 20.01.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 14.08.2007 р. № 2007-163 у розмірі 13.492,40 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 107.939,20 грн.; за кредитним договором від 19.04.2007 р. № 2007-072 у розмірі 12.990,06 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 103.920,48 грн.

З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути на його користь солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 14.08.2007 р. № 2007-163 у розмірі 13.492,40 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 107.939,20 грн.; за кредитним договором № 2007-072 від 19.04.2007 р. у розмірі 12.990,06 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 103.920,48 грн., та додатково з цих відповідачів та ТОВ Українське фінансове агентство Верус 200,00 грн. за кожним договором.

Сторони до суду не з`явилися, представником позивача та відповідача ТОВ Українське фінансове агентство Верус надані заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 115, 55), інші відповідачі про день та час розгляду справи повідомлялися, що є підставою для вирішення справи без їх участі.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 14.08.2007 р. № 2007-163 відповідачеві ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 14.400,00 доларів США зі сплатою за користування ним 16 % річних та кінцевим терміном повернення 14.08.2012 р. (а.с. 21-27).

19.04.2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2007-072, відповідно до якого останній був наданий кредит у розмірі 18.000,00 доларів США зі сплатою за користування ним 16 % річних та кінцевим терміном повернення 19.04.2012 р. (а.с. 31-36).

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами № 2007-163 від 14.08.2007 р. та № 2007-072 від 19.04.2007 р. були укладені з відповідачем ОСОБА_2 договори поруки, відповідно, № 2007-163 від 14.08.2007 р. та № 2007-072 від 19.04.2007 р. (а.с. 17, 18).

12.01.2009 р. між позивачем та ТОВ Українське фінансове агентство Верус був укладений договір поруки № 467 з додатком № 1, яким останнє поручилося за виконання позичальником вищезазначених зобов`язань в частині повернення сум у розмірі 200,00 грн. за кожним договором (а.с. 19).

Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 20.01.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 14.08.2007 р. № 2007-163 у розмірі 13.492,40 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складало 107.939,20 грн.; за кредитним договором від 19.04.2007 р. № 2007-072 у розмірі 12.990,06 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 103.920,48 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого відповідачами не спростована (а.с. 15).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов`язку, а у випадку порушення такого обов`язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, втім таким, що підлягає частковому задоволенню зі зменшенням суми зобов`язань інших відповідачів на суми, що підлягають стягненню солідарно з них та позичальника ТОВ Українське фінансове агентство Верус, оскільки у протилежному випадку останні суми були б стягнуті двічі.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 131, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк 107.739,20 грн. заборгованості за кредитним договором № 2007-163 від 14.08.2007 р.

Стягнути солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк 200, 00 грн. заборгованості за кредитним договором № 2007-163 від 14.08.2007 р.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк 103.720,48 грн. заборгованості за кредитним договором № 2007-072 від 19.04.2007 р.

Стягнути солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк 200, 00 грн. заборгованості за кредитним договором № 2007-072 від 19.04.2007 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в доход держави 1.700, 00 грн. (одну тисячу сімсот гривень) судового збору.

Стягнути солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в доход держави 120, 00 грн. (сто двадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця