Справа № 2 - 232/11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2011 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання зобовязання припиненим,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про визнання зобовязання припиненими. ( Найменування ВАТ КБ «Надра» було змінено на ПАТ КБ «Надра»).

Позивачка вказувала на те, щ25 грудня 2007 р. між нею та відповідачем укладено кредитний договір № 08/12/07/980 К 3881. Згідно з п.1.1 Договору, Банк надав їй кошти на споживчі цілі у розмірі 25000 грн. строком до 17 грудня 2010 р. зі сплатою 2,7 процентів на місяць. 15 січня 2008 р. вона погасила кредитну заборгованість в сумі 25000 грн. Пізніше нею були споачені проценти за весь час коричтування кредитними коштами. Проте, незважаючи на те, що вона повністю виконала свої зобовязання за крнедитним договором відповідач продовжує їй нараховувати заборгованість.

Посилаючись на те, що взяті на себе зобовязання за кредитним договором вона виконала в повному обсязі, просила суд визнати припиненими зобовязання між нею і ПАТ КБ «Надра», які виникли на підставі кредитного договору від 25 грудня 2007 р.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, просила про його задоволення.

Представник відповідача позов не визнав, вказуючи на те, що оскільки позивачка перед внесенням коштів на рахунок письмово не попередила банк про свої наміри дострокового погашення кредиту, кошти були зараховані на поповнення готівкою поточного рахунку з якого банк щомісячно здійснював списання коштів в рахунок погашення заборгованості. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2007 р. між позивачкою та відповідачем укладено кредитний договір № 08/12/07/980 К 3881. Згідно з п.1.1 договору, банк надав ОСОБА_1 кошти у розмірі 25000 грн. на споживчі цілі строком до 17 грудня 2010 р. зі сплатою 2,7 процентів на місяць.

15 січня 2008 р. позивачка внесла готівкою на банківський рахунок 25000 грн. 2 липня 2009 р. та 28 вересня 2009 р. позивачка сплатила проценти за період користування кредитними коштами всього у сумі 750 грн.

Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно п.3.4.1 кредитного договору позичальник має право достроково повністю або частково погасити кредит та нараховані відсотки, попередивши письмово банк про свої наміри не пізніше як за десять робочих днів до здійснення погашення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції №4552 від 15.01.2008 р. позивачкою було внесено готівкою на банківський рахунок відповідача 25000 грн.

Відповідно до п.1.3.1 кредитного договору за користування кредитом встановлені відсотки у розмірі 2,7% на місяць.

За весь період дії кредитного договору позивачка користувалася кредитними коштами у розмірі 25000 грн. з 26 грудня 2007 р. по 15 січня 2008 р. Станом на 15 січня 2008 р. позивачка сплатила 25000 грн., проте в цей день нею не було сплачено 200 грн. процентів.

А тому 2 липня 2009 р. вона внесла на рахунок відповідача 550 грн. процентів за користування кредитними коштами. 28 вересня 2009 р. позивачкою сплачено 200 грн. процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з банківської довідки нарахування пені позивачці банк почав здійснювати починаючи з 21 серпня 2009 р.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що з 16 січня 2008 р. позивачка користувалася лише частиною коштів, оскільки сума у розмірі 25000 грн. з 15 січня 2008 р. знаходились в розпорядженні банку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 88 грн., а також 83 грн. судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання зобовязання припиненим задовольнити.

Визнати припиненими зобовязання між ОСОБА_1 і публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» , яке виникло на підставі кредитного договору №08/12/07/980-К3881, укладеного від 25 грудня 2007 р.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 88 грн. судових витрат і 83 грн. інформаційно-технічних витрат на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська