Справа № 2-1876/11
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.11.2011 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Скуляк І. А., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Укрексімбанку» в м.Чернівці до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлені корпоративні права,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Укрексімбанку» в м.Чернівці звернулось до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлені корпоративні права.

У позовній заяві позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ ВКТ «АРГО» за Генеральною угодою №7107N1 від 23.08.2007 року в розмірі 839 597 грн. 40 коп. звернути стягнення на предмет застави корпоративні права на володіння 100 частками статутного капіталу ТОВ ВКТ «АРГО», які належать на праві спільної сумісної власності відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за початковою вартістю не менше 1000 грн., шляхом їх реалізації на прилюдних торгах.

Вивчивши матеріали зазначеної вище позовної заяви, вважаю, що остання не підсудна Першотравневому районному суду м.Чернівці, а тому підлягає поверненню позивачу, виходячи з наступних підстав:

Так, відповідно до ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, виходячи із наведеного вище законодавчого визначення поняття корпоративних прав, можливо прийти до висновку про те, що корпоративні права містять за своєю суттю два складових елементи, а саме: майновий елемент, який включає право власності на статутний капітал юридичної особи або його частину (частку), отримання відповідної частки прибутку такої юридичної особи; управлінський елемент, який передбачає можливість участі у призначенні керівних осіб юридичної особи, участь у затвердженні окремих рішень, у тому числі стосовно розподілу прибутку, реорганізації, виділення частки, відчуження окремого майна, надання згоди на укладення певних видів угод тощо.

Таким чином, майновий елемент корпоративних прав, як один із складових таких прав, включає, окрім іншого, також і право власності на статутний капітал юридичної особи, який фактично складається з майна, в тому числі і нерухомого.

Статтею 139 ГК України передбачено, що майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.

Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Основними фондами виробничого і невиробничого призначення є будинки, споруди, машини та устаткування, обладнання, інструмент, виробничий інвентар і приладдя, господарський інвентар та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством до основних фондів.

Отже, виходячи з наведених вище вимог закону, предмет застави корпоративні права відповідачів на володіння 100 частками статутного капіталу (майна) ТОВ ВКТ «АРГО» включають в себе також і частку нерухомого майна вказаного Товариства, місцезнаходженням якого згідно доданих до позовної заяви письмових матеріалів є Хотинський район Чернівецької області.

Відповідно до ст.114 ч.1 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно вимог п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, вважаю, що дана позовна заява не підсудна Першотравневому районному суду м.Чернівці, а тому підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.114 ч.1, 115, 121 ч.3 п.4, 293 ч.1 п.3 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Укрексімбанку» в м.Чернівці до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлені корпоративні права визнати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 І. А.