__________________________________________________________________
Справа№2-3215/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Васильків О. В.

за участю секретаря - Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 анатоліївна розірвання шлюбу , суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 07 березня 1992 року відділом РАГС Київського районного виконкому м. Одеси, актовий запис № 246. При цьому позивач посилається на те, що між ним та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги. На протязі шести місяців шлюбні відносини між сторонами не підтримуються, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що зберегти сімю вже неможливо, наполягає на розірванні шлюбу.

В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, просить шлюб розірвати.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в попередньому судовому засіданні 07 березня1992 року відділом РАГС Київського районного виконкому м. Одеси зареєстровано шлюб сторін, актовий запис № 246. Від шлюбу сторони мають двох дочок, одна повнолітня, інша дочка: ОСОБА_5 народилась 09.03.2004 року. Сторони раніше намагалися розірвати шлюб, але потім прийшли до примирення в інтересах дитини. На цей час сторони на протязі шести місяців не підтримують подружні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В даний час шлюб носить формальний характер та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин та з урахуванням того, що відповідач позовні вимоги визнала, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

Майнового спору та спору про визначення місця проживання дитини між сторонами немає.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 130, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач ОСОБА_2 анатоліївна "про розірвання шлюбу" - заяву задоволено повністю.

Шлюб, зареєстрований 07 березня 1992 року відділом РАГС Київського районного виконкому м. Одеси, актовий запис № 246, між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 / до шлюбу Бондарь / ОСОБА_6, які від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, розірвати.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 / до шлюбу Бондарь / ОСОБА_6 вважати розірваним у день набрання чинності цього рішення.

Позивачу ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишити прізвище «Тунєвич» та відповідачу ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишити прізвище «Тунєвич».

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя : Васильків О. В.