РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2011 року Франківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючої судді Дячишин В.Ф.

при секретарі Трубич З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з участю третьої особи Франківської Районної адміністрації Львівської міської ради про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини,-

встановив:

Позивачі за первісним позовом звернулися в суд до відповідача про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що відповідачка ухиляється від виконання обовязків щодо виховання дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться станом здоровя дитини, матеріально не підтримує та взагалі не цікавиться її життям. В той час, як батько дитини отримує достатній дохід в Сполучених Штатах Америки для забезпечення дитини, також надає належне виховання та догляд, дитина з ним має спокійний психологічний клімат, а відповідачка не може дати дитині ні належного виховання, ні належного забезпечення. На даний момент дитина проживає у бабці ОСОБА_2 та навчається у Львівській спеціалізованій школі І ступеня № 4 з поглибленим вивченням англійської мови, і бабця здійснює догляд за дитиною. Просять позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просять позов задовольнити.

Позивачка за зустрічним позовом звернулася в суд до відповідачів про відібрання дитини від бабці та про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач постійно проживає в Сполучених Штатах Америки, а дитину залишив на постійний догляд своїй матері. Батько дитини забрав усі документи для виїзду дитини у США, що унеможливлює спілкування дитини з матірю, яка також проживає у СІНА. Позивачка за зустрічним позовом має постійний заробіток у США, також має і місце проживання в Україні, в своїх батьків, має досвід роботи з малими дітьми як педагог-хореограф. Позивачка вважає, що батько дитини не хоче, щоб дитина проживала разом з ним, оскільки залишив її на догляд бабці. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні, викладеним у зустрічному позові. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради підтримав зустрічний позов повністю та вважає за доцільне визначити постійне місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_3, оскільки це відповідає інтересам дитини. Просить зустрічний позов задовольнити.

Вислухавши пояснення позивачів за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом, представника органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації, дослідивши матеріали справи, надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 13 січня 2009 року Франківським районним судом м. Львова розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Від шлюбу у них є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У 2006 році уся сімя, відповідно до СКЕБИ САМ) виїхала у США на постійне місце проживання. У травні 2008 року, за взаємною згодою подружжя, ОСОБА_1 привіз доньку у Львів і залишив її на відпочинок у своїх батьків.

У серпні 2008 року ОСОБА_3 приїхала до Львова для того, щоб забрати дитину у США, однак, цього не змогла зробити, оскільки ОСОБА_1, відїжджаючи у США, забрав усі документи на імя дитини для виїзду у США. Бабця дитини відмовилась віддати дитину матері.

Судом встановлено, що дитина фактично проживає разом з бабцею за адресою: АДРЕСА_1, та навчається у Львівській спеціалізованій школі І ступеня № 4 з поглибленим вивченням англійської мови у 2-В класі.

Колишнє подружжя разом не проживає, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Батько дитини постійно проживає у США, де має дружину та маленьку дитину, навідується до Львова декілька разів на рік, і не забрав за два роки дитину до себе, хоча має документи для виїзду дитини у США. Довідки про доходи не надав. В Україні має місце проживання за адресою своїх батьків: АДРЕСА_1. Постійне проживання батька дитини у США і добровільне залишення дитини на опікування своїй матері ОСОБА_2 перешкоджає йому належним чином забезпечити догляд та виховання дитини.

Позивачка за зустрічним позовом у 2005-2006 роках водила дитину в Дитячий садок № 134, що підтверджується довідкою № 9 від 11.10.2010 року (вих. №311) про відвідування цього садочка та довідкою № 41 від 08.10.2010 року. З 01.09.2003 року по 30.04.2006 року працювала на посаді керівника гуртка в школі народного танцю та в Народному ансамблі танцю «Серпанок» у Центрі творчості дітей та юнацтва Галичини, і подала позитивну характеристику з колишнього місця роботи. Також під час перебування в США стала співкерівником та педагогом Дитячого хореографічного ансамблю «Калина» при церкві Святої Трійці у місті North Royalton, Ohio, USA, і надала заяву, складену та підписану батьками дітей, які займаються у цьому ансамблі. Також надала довідку зі свого теперішнього місця роботи у США (з офіційним перекладом), в якій зазначено, що з 25 червня 2008 року працює на посаді бухгалтера в ТОВ "Послуги, що забезпечують підтримку управління бізнесом" з місячною заробітною платою 2050, 75 доларів США. На даний момент проживає у США, де має чоловіка та дитину. В Україні має постійне місце проживання за адресою своїх батьків: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою № 1917 від 16.07.2010 року.

Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації надав висновок №35-1445 від 23.07.10 на №24/3-П-1184/01 від 14.07.10 про те, що вважає за доцільне: визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, 08.10.2002р.н., разом з мамою ОСОБА_3.

07.02.2011 року Франківським районним судом міста Львова відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 за участю третьої особи - Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про встановлення опіки над малолітньою дитиною. Представником позивачки за зустрічним позовом подано клопотання про зупинення провадження у цій справі до вирішення справи про визначення місця проживання дитини.

Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Відповідно ч.І ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р. малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення та матеріальні можливості батьків по виконанню ними батьківських обовязків та інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за можливе визначити постійне місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_3, оскільки жодних виключних обставин, які б свідчили про неможливість матері виховувати дитину не наведені.

Натомість, судом встановлено, що батько ОСОБА_1 мав змову проживати з дитиною, однак, без жодних підстав цю можливість не використовував. Ті обставини, що даний позов заявлений в тому числі і бабцею дитини ОСОБА_2, якою крім цього, заявлено позов до обох батьків про встановлення опіки Над дитиною ОСОБА_4 свідчать про бажання саме бабці виховувати і проживати з дитиною.

Враховуючи, що мати ОСОБА_3 у серпні 2008 року не мала можливості забрати дитину від бабці, до літа 2010 року не мала змоги прибути в Україну у звязку з вагітністю та народженням дитини, а при приїзді влітку 2010 року не мала змоги безперешкодно спілкуватись з дитиною та забрати її з метою спільного проживання, оскільки ОСОБА_2 чинила їй в цьому перешкоди, суд вважає, що позов в частині відібрання дитини ОСОБА_4 у бабці ОСОБА_2 слід задоволити.

В позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити за без під ставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 160, 161, ч. 1 ст. 163 СК України, принципом 6 Декларації про права дитини суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_3 задоволити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з матірю ОСОБА_3. Відібрати дитину ОСОБА_4 від ОСОБА_2 та повернути матері ОСОБА_3.

В позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2009 про заборону вчиняти будь -які дії, щодо відібрання ОСОБА_2, ОСОБА_1 малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та заборони ОСОБА_3, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради разом з її структурними підрозділами, а також іншим особами яких стосується справа вчиняти будь-які дії, щодо зміни місця проживання та перебування малолітньої ОСОБА_4, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя В.Ф.Дячишин