Справа №22-ц-2406/11 Суддя-доповідач - Кононенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Кононенко О.Ю. суддів - Хвостика С.Г., Семеній Л.І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 листопада 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановила:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 листопада 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

При цьому зазначає, що висновок суду про те, що відповідач не винен йому грошових коштів, є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_2, який заперечував проти скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що доказів щодо підстав, обставин виникнення заборгованості та в якій сумі, з оформленням боргу позиковим зобов'язанням згідно з вимогами ст. 1053 ЦК України, позивачем в підтвердження позовних вимог не надано.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу, ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовував тим, що між ним та ОСОБА_2 виникли боргові зобов'язання, які були замінені, за домовленістю сторін і відповідно до вимог ст. 1053, 1047 ЦК України, позиковим зобов'язанням. За таких обставин, вважав, що 23 квітня 2006 року між ними укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 зобов'язувався повернути йому кошти в сумі 1200 грн. в строк до 23 квітня 2009 року, склавши відповідну розписку (а.с.3).

Згідно зі ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі -продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 ЦК України).

Посилання ОСОБА_1 як на підставу для задоволення позову на те, що борг за домовленістю сторін був замінений позиковим зобов'язанням у формі, встановленій для договору позики, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки ст. 1053 ЦК України передбачає можливість новації у позикове зобов'язання боргу, що виник з іншого договору. Новація - це спосіб припинення зобов'язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням.

Проте, позивач, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, належних та допустимих письмових доказів на підтвердження вчинення іншого правочину , який замінений позиковим зобов'язанням, як суду першої інстанції, так і апеляційному суду не надав.

За таких обставин, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на наявність розписки позичальника, яка підтверджує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми, висновку суду не спростовують.

З заявлених підстав, на думку колегії суддів, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст.313, п.1ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набрала законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: