Справа № 2-1938/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 серпня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Івасівки А.П.

при секретарі Коваль Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконкому ОСОБА_5 сільської ради Дрогобицького району про визнання права власності на самочинне будівництво та земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 26.12.1997 року ОСОБА_5 сільською радою Дрогобицького району було винесено рішення №95, яким ОСОБА_1 виділено у власність земельну ділянку площею 0,1415 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі такого рішення нею було виготовлено Будівельний паспорт земельної ділянки №1/98, погоджено Проект забудови даної земельної ділянки за №3 із проектом житлового будинку за №ОБ-М-4/79 і проектом господарських будівель за №194-24-141, та отримано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво. В подальшому, 06.03.1998 року нею було отримано Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку.

21.06.2001 року на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради Дрогобицького району №93 ОСОБА_1 було додатково виділено земельну ділянку 0,1085 для будівництва та обслуговування житлового будинку, у звязку з чим внесли відповідні зміни до вищевказаного Акту на право власності на земельну ділянку, де зазначено загальну площу такої 0, 2500 га.

На протязі 1998-2005 років позивачами проводилося будівництво будинку та господарських споруд, однак із відхиленням від затверджених проектів, а саме через збільшення розмірів будинку, обладнання мансардного поверху житлового будинку та зміну внутрішнього планування житлового будинку.

Зазначають, що вартість самочинного будівництва становить 181 532 грн. і таке не порушує будівельних та пожежних норм і правил, що підтверджується Технічним висновком, а тому просять визнати за ними право власності на самочинно збудований житловий будинок та право власності в рівних частинах та на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, які знаходяться в с. Модричі по вул. Млинківська, 3 Дрогобицького району.

Позивачі в судове засідання не з»явилися, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності, підтримання позовних вимог, які просять задоволити.

Від представника відповідача ОСОБА_5 сільської ради Дрогобицького району, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, відносно задоволення позову не заперечують, так як прав і інтересів сільської ради чи будь-яких інших осіб самочинне будівництво не порушує, відповідних скарг від мешканців села не надходило.

Відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що позивачці ОСОБА_1 відповідно до Державного акту серії ІV №029413, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №296 на праві приватної власності на землю належить земельна ділянка 0,1415 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 21.06.2001 р. №93 було внесено зміни у вищезгаданий Державний акт, в результаті чого ОСОБА_1 належить 0,2500 га.

Разом з тим, як встановлено, позивачем, з відхиленням від належним чином затвердженого проекту, а саме самовільно збільшено розміри та змінене внутрішнє планування з самовільно проведеною надбудовою мансардного поверху і прибудовою веранди до житлового будинку в цілому і таке знаходяться в задовільному стані, будівельні конструкції та інженерні мережі виконані із сертифікованих в Україні матеріалів з дотриманням технологічних процесів і виконання робіт, придатні для подальшої надійної експлуатації без порушення норм державних стандартів, будівельних та протипожежних норм і правил.

Спірний житловий будинок складається з семи житлових кімнат площею 172,70 кв.м., допоміжних приміщень 157, 30 кв.м. Загальна площа будинку становить -330,0 кв.м.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на нього та у відповідності до п. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Виходячи із ст. 120 ЗК України вбачається, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або іншу споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на жилий будинок, будівлю чи споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток учасників спільної (спільної часткової) власності або без визначення часток спільної (спільної сумісної) власності.

Разом з тим, ст. 87 ЗК України вказує, що право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, на підставі рішення суду.

Враховуючи наведене та той факт, що самочинне будівництво спірного нерухомого майна позивачем здійснено на приватизованій земельній ділянці, без порушення будівельних норм і правил, протипожежних вимог, а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам і не порушує прав інших осіб. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214215 ЦПК України, ст. 16, 328, 376, 380, 392 ЦК України, ст..ст. 86,87, 120 ЗК України суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частинах право власності на самочинно збудоване нерухоме майно житловий будинок (позначеного на плані літ. «А-1») загальною площею 330,0 кв.м., житловою площею 172,7 кв.м., з господарською будівлею (позначену на плані літ. «Б»), які знаходяться по вул. Млинківська, 3, с. Модричі Дрогобицького району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частинах право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходяться по вул. Млинківська, 3, с. Модричі Дрогобицького району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Івасівка А.П.