справа №2-6290/11р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2011р. Бабушкінський райсуд м.Дніпропетровська

в складі:

головуючого судді - Циганкова В. О

при секретарі - Демченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, комунального підприємства Дніпропетровської міської ради Жилсервіс-3, про визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, комунального підприємства Дніпропетровської міської ради Жилсервіс-3, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що з травня 1995 року відповідач фактично перестав проживати за місцем своєї реєстрації. В 2006 році позивачка офіційно розірвала шлюб з відповідачем. Відповідач в житловому приміщенні не мешкає з 1995 року.

Представник позивача надав до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Комунального підприємства Дніпропетровської міської ради Жилсервіс-3в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями в газеті Вісті Придніпровя від 03.11.2011 р., та 24.11.2011 р., у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали первісного та уточненого позову, дослідивши надані позивачкою докази, судом було встановлено, що позивачка в 1993 році зареєструвала шлюб з відповідачем і з того часу почала проживати разом з ним та донькою в гуртожитку, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Данила Нечая, буд. 19, кімната 218. Раніше за цією адресою проживав відповідач зі своєю попередньою сімєю. Ордер на кімнату в гуртожитку отримувала попередня дружина відповідача - ОСОБА_3. Після розлучення з відповідачем ОСОБА_3 виїхала з гуртожитку разом з їх спільною дитиною та знялася з реєстраційного обліку за даною адресою.

На цей час за вищезазначеною адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач) та їхня донька ОСОБА_4. Відповідач зареєстрований, але не проживає за зазначеною адресою.

Оскільки, ще з 1995 року спільне життя з відповідачем не склалося і з того часу вони не проживають разом, між ними була досягнута згода про припинення жодних стосунків.

З травня 1995 року відповідач фактично перестав проживати за місцем своєї реєстрації, усі свої особисті речі одразу вивіз. Позивачці нічого не відомо про його теперішнє місце проживання. З 1995 року і до цього часу вона з відповідачем не спілкувалася. Ніякого звязку з нею відповідач не підтримує. Жодним чином, позивачкою не чинилися дії, щодо перешкод в праві користування відповідачем кімнатою в гуртожитку. Всі витрати повязані з оплатою комунальних послуг позивачка несе самостійно, що підтверджується квитанціями по оплаті за квартирну плату. На даний момент заборгованості по квартирній платі та за інші комунальні платежі не має, що підтверджується довідкою (а.с.9).

В 2006 році позивачка офіційно розірвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 04 квітня 2006 року, актовий запис 158. Гуртожиток, в якому вона мешкає зі своєю донькою знаходиться на балансі комунального підприємства Дніпропетровської міської ради Жилсервіс-3. На її звернення до КП ДМР Жилсервіс-3неоднарозово була створена комісія (09.11.2010 р., 18.01.2011 р., 31.03.2011 р.) та складені Акти обстеження кімнати № 218 по вулиці Данила Нечая, 19 в м. Дніпропетровську. Висновком даної комісії є те, що ОСОБА_2 (відповідач) за даною адресою не проживає, особисті речі відсутні, домашнього господарства не веде. Також комісією був підтверджений той факт, що сусіди підтвердили, що відповідач не проживає за даною адресою з 1995 року. В укладені договору про найм житлового приміщення позивачу було відмовлено.

Дослідивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 71 Житлового Кодексу України (Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами) передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно статті 72 Житлового Кодексу України (Порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням) встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку".

Враховуючи вищевикладене, суд, на підставі оцінки досліджених доказів, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 10, 11, 57, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням кімнатою № 218 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Данила Нечая, будинок № 19.

Зобовязати Комунальне підприємство Дніпропетровської міської ради Жилсервіс-3укласти з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, договір найму житлового приміщення кімнатою № 218 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Данила Нечая, будинок № 19.

Відповідач має право подати протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення, строк розгляду якої не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржено через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги позивачем протягом десяти днів, починаючи з дня, наступного за днем його проголошення, а так само відповідачем у той же строк, починаючи з дня, наступного за днем постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набуде законної сили, якщо не буде оскаржене, після закінчені строків на оскарження, а в разі оскарження з моменту оголошення ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О. Циганков