АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц- 1352/2011р. Категорія: договірне
Головуючий 1 інстанції Іщенко С.О,
Доповідач: Черкасов В.В.
16 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого судді - Черкасова В.В.
суддів - Бобровського В.В., Пономаренко Ю.А.
при секретарі - Ковач О.О.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2010 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення боргу за договором позики, -
У лютому 2010 року Пронько А.1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми.
В обгрунтуванні позову позивач зазначив, що на підставі письмового правочину від 30.06.2004 року, ОСОБА_3, яка діяла за погодженням з чоловіком ОСОБА_1, отримала від нього позику у розмірі 60 000 грн. на реконструкцію квартири - гуртожитку у м.Харкові по вул. Отакара Яроша, зобовязуясь повернути грошові кошти за першою вимогою, але не пізніше
01.07.2009року, проте зобовязання за договором не виконала.
Тому ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 60 000 грн.
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 60 000 грн. - суму боргу за договором позики, судовий збір у сумі 300 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

На це рішення подала апеляційну скаргу особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 та вважає, що оскаржуваним рішенням, суд першої інстанції вирішив питання про його права і обовязки, не залучивши його до участі у справі. Просить рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтуванні доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що суд не повно зясував обставини, що мають значення для справи.

Сторони про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки до суду та підтверджуючих документів поважності не надали.

При цьому 15.03.2011 року Пронько А.1., надіслав телеграму про перенесення розглядом справи по суті на другий день.. Підтверджуючих документів наявності поважність причин неявки у призначений час та місце розгляду до суду 16.03.2011 року у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства не надав.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ІДПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За положеннями ч. 1 ст. 3 049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 30 червня 2004 року складена розписка про отримання в борг грошової суми у розмірі 60 000 грн. на реконструкцію квартири - гуртожитку у м.Харкові по вул. Отакара Яроша. Грошові кошти ОСОБА_3 зобовязувалася повернути за першою вимогою але не пізніше

01.07.2009року, проте зобовязання за договором не виконала (а.с.4).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за договором позики, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідач не виконала зобовязання за письмовим правочином від 30.06.2004 року, чим порушила умови договору та норми цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність доказів передачі коштів.

До того ж. оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі не були одержані від позикодавця або одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором, відповідно до ч. 1 ст. 1051 ЦК України має право лише позичальник.

ОСОБА_3 договір позики не оскаржила.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне рішення, дав належну оцінку фактичним даним та відповідним їм правовідносинам, оціненим у їх сукупності.

Доводи ОСОБА_1, стосовно того, що предметом розгляду справи судом першої інстанції є позика отримана відповідачкою позика саме за його згодою, обгрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки розписка про отримання позики складена саме відповідачкою, відомостей щодо отримання позики за згодою саме з ОСОБА_1 ця розписка його підпису не містить.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом ретельного дослідження у суді апеляційної і свого підтвердження не знайшли.

Судова колегія, перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. ЗОо ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ 304,п.1ч.1ст.307, ст 313,п.1 ч. 1 ст.314,ст.ст.315,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

У X В АЛИЛ А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого касаційного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді