справа № 2-1969/11
№ провадження 2/792/11
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Бардадим О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 «Про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання», -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, на період навчання сина в Дніпродзержинському державному технічному університеті.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, від зареєстрованого шлюбу з відповідачем, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 30.03.1999 року, було розірвано, вони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, який навчається на першому курсі денного відділення у Дніпродзержинському державному технічному університеті, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Син мешкає разом з нею, і знаходиться на її утриманні, але, вона не має можливості забезпечити собі і сину відповідного мінімального прожиткового рівня. Відповідач є батьком повнолітнього сина, має постійний прибуток, отримує заробітну плату, у зв'язку з чим має можливість надавати сину матеріальну допомогу, яку позивачка просить стягувати на її користь до закінчення строку навчання сина.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги позивачки визнає повністю, але заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки, наполягав щоб аліменти стягувались на користь сина.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.169 ЦПК України, провести розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав.

В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, 30.03.1999 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем по справі, ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 01.07.1993р. Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, від зареєстрованого шлюбу сторони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки ТОВ «Інфо-Ком» № 1069759 від 06.06.2011р., повнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом із матір'ю позивачкою ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Матросова, 33-47.

Як вбачається з довідки № 62/11 від 06.06.2011р., наданої Дніпродзержинським державним технічним університетом, повнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на 1-му курсі денного відділення зазначеного учбового закладу. Строк навчання по 30.06.2015р.

Згідно довідки № 01-951 від 17.08.2011р., наданої ВАТ «ДКХЗ», відповідач ОСОБА_2 працює на вищезазначеному підприємстві та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 2607 грн. 75 коп.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що, в ході розгляду справи є доведеними, та підтвердженими наявними у справі доказами обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, на підставі чого, враховуючи той факт, що, вік повнолітнього ОСОБА_3 є меншим 23 років; те, що останній продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також наявність у відповідача відповідного прибутку й можливості надавати матеріальну допомогу сину, суд, позовні вимоги позивачки вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого ПАТ «Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод», який мешкає: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Карчевського, 3-2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, на період навчання сина в Дніпродзержинському державному технічному університеті, починаючи з 10.06.2011 року до 20.06.2015 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави: - судовий збір у розмірі 51 (пятдесят одної) гривні; - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.