Справа № 2-307/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

при секретарі - Чижевській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,третя особа: про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої під час дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав і, будучи допитаним в якості свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснив суду, що 28.05.2008 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, і відповідач відмовляється відшкодувати йому збитки. Крім того, під час ДТП він отримав тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що підтверджується висновком експерта № 91 Д, з якими перебував на лікуванні в Таращанській ЦРЛ. На лікування він витратив 2276,48 грн. Дане підтверджується довідкою-калькуляцією Таращанської ЦРЛ.

Під час ДТП йому було завдано значної моральної шкоди, котра полягає в тому, що пошкоджено автомобіль, що є єдиним засобом пересування, отримав стрес від даного ДТП, тілесні ушкодження, які прикували його та дружину ОСОБА_2 на тривалий час до лікарняного ліжка, внаслідок чого вони тривалий час не могли вести повсякденне життя, яке вели до ДТП. Маючи у власності автомобіль він не міг користуватися ним, оскільки він був пошкоджений внаслідок протиправних дій відповідача.

Після даного ДТП він тривалий час перебував в депресивному стані, став знервованими, що негативно відобразилося на стосунках з оточуючими людьми, змушений був постійно прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, оскільки не міг вести активне життя та реалізовувати свої повсякденні звички та бажання, весь цей час він постійно думає про дане ДТП.

Крім усього, його переживання поглибила та обставина, що відповідач з часу ДТП не бажає в добровільному порядку відшкодовувати завдані їм матеріальні збитки та не допоміг коштами на лікування.

Завдану йому моральну шкоду він оцінюю в 50000 грн (п'ятдесят тисяч гривень)., яка повинна бути стягнена з відповідача.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль в сумі 18876 грн, витрати пов'язані з лікуванням в сумі 2276,48 грн, моральну шкоду в сумі 50000 грн та витрати по оплаті ІТЗ в розмірі 120 грн.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала і, будучи допитаною в якості свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснила суду, що 28.05.2008 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який належить її чоловікові на праві власності. Пошкодженням автомобіля йому завдано матеріальну шкоду в розмірі 18876 грн, що стверджується висновком експерта. Крім того, під час ДТП її чоловік отримав тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що підтверджується висновком експерта № 91 Д з якими перебував на лікуванні в Таращанській ЦРЛ. На лікування він витратив 2276,48 грн. Дане підтверджується довідкою-калькуляцією Таращанської ЦРЛ.

Під час ДТП вона також отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості з якими перебувала на лікуванні в Таращанській ЦРЛ. На лікування вона витратила 3620,23 грн. Дане підтверджується довідкою-калькуляцією Таращанської ЦРЛ.

ДТП їй було завдано значної моральної шкоди, котра полягає в тому, що пошкоджено автомобіль, що є єдиним засобом пересування, отримала стрес від даного ДТП, тілесні ушкодження які прикували її на тривалий час до лікарняного ліжка, внаслідок чого вона тривалий час не могла вести повсякденне життя, яке вела до ДТП. Маючи у власності автомобіль вони не могли користуватися ним, оскільки він був пошкоджений внаслідок протиправних дій відповідача.

Після даного ДТП вона тривалий час перебувала в депресивному стані, стала знервованою, що негативно відобразилося на стосунках з оточуючими людьми, змушена була постійно прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, оскільки не могла вести активне життя та реалізовувати свої повсякденні звички та бажання, весь цей час постійно думає про дане ДТП.

Крім усього її переживання поглибила та обставина, що відповідач з часу ДТП не бажає в добровільному порядку відшкодовувати завдані їм матеріальні збитки та не допоміг коштами на лікування.

Завдану їй моральну шкоду вона оцінюю в 50000 грн (п'ятдесят тисяч гривень)., яка повинна бути стягнена з відповідача.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати пов'язані з лікуванням в сумі 3620,23 грн та моральну шкоду в сумі 50000 грн .

Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач позов визнав частково і, будучи допитаним в якості свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснив суду, що 28.05.2008 року з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачеві ОСОБА_1 на праві власності. З висновком експертизи щодо вартості ремонту автомобіля на суму 18876 грн він згодний. Він пропонував позивачу відремонтувати автомобіль, проте останній відмовився. Йому відомо, що позивачка ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в звязку з травмами, отриманими при ДТП. Про те, що на лікуванні перебував позивач ОСОБА_4 він не знав. Не заперечує, що саме з лікуванням травм, отриманих при ДТП позивачі проходили лікування в лікарні. З розміром витрат, потрачених позивачами на лікування, він погоджується.

Він заперечує проти стягнення моральної шкоди, оскільки таких коштів у нього немає.

Просить суд позов задовольнити частково: стягнути витрати на ремонт автомобіля в розмірі 18876 грн, витрати на лікування позивачів в розмірі 3620,23 грн на користь позивачки ОСОБА_2 та 2276,48 грн на користь позивача ОСОБА_1, відмовити в стягненні моральної шкоди на користь позивачів в повному обсязі.

Судом встановлено, що 28 травня 2008 року близько 22 години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння та, керуючи власним автомобілем "Форд" д/н НОМЕР_2, рухаючись по вул. Шевченка в с. Хохітва Богуславського району, проявив неуважність, виїхав на смугу зустрічного руху, де на порушення вимог п.п.1.5, 2.9, 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП пасажир автомобіля "ДЕУ-Ланос" ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, водій автомобіля ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження.

04.03.2009 року Богуславським районним судом винесена Постанова № 1-25/09 про закриття кримінальної справи в зв'язку з амністією, згідно якої ОСОБА_3 звільнено від відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальну справу закрито в зв'язку з застосуванням ЗУ «Про амністію».

В зв'язку з ДТП, що мала місце 28.05.2008 року, позивачам з вини відповідача завдано матеріальну шкоду, яка виразилася: в завданні тілесних ушкоджень відповідно до висновку експерта № 65 Д внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження з якими вони перебували на лікуванні в Таращанській ЦРЛ і вартість лікування складає ОСОБА_1- 2276,48 грн, ОСОБА_2- 3620,23 грн.; в пошкодженні автомобіля, середня ринкова вартість відновлюваних робіт пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 станом на 28.05.2008 року, згідно звіту про незалежну товарознавчу експертизу, складає 18876 грн.

Відповідно до ст. 1166 ч. І ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використання, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання…, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завкдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, відповідач повинен відшкодувати позивачам матеріальну шкоду завдану їм джерелом підвищеної небезпеки в розмірі: ОСОБА_1 (18876+2276,48)=21152, 48 грн; ОСОБА_2- 3620,23 грн.

Крім того, протиправні дії відповідача спричинили позивачам і моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивачі зазнали у зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушенням налагодженого стану життя у зв'язку з відсутністю автомобіля на час його ремонту, необхідністю вирішувати питання відшкодування шкоди в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Отже, відповідач завдав моральної шкоди потерпілим-позивачам по справі і повинен відшкодувати її.

Враховуючи обставини справи, матеріальний стан відповідача моральну шкоду суд оцінює : на користь ОСОБА_1- 2000 грн., на користь ОСОБА_2-5000 грн.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Вказані обставини встановлено з показань сторін, допитаних відповідно до ст..62 ЦПК України, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Позивач ОСОБА_4 поніс витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення, які підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.1167, 1187 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 21152,48 грн.( двадцять одну тисячу сто пятдесят дві гривні 48 коп.), судові витрати в розмірі 120 грн (сто двадцять гривень) та моральну шкоду в розмірі 2000 грн ( дві тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3620,23 грн ( три тисячі шістсот двадцять гривень 23 коп) та моральну шкоду в розмірі 5000 грн (пять тисяч гривень).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави держмито в сумі 211, 52 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_5.