12.01.11 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Категорія: 3 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року січня місяця «12» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Семиженка Г.В.

Суддів Прокопчук Л.П., Базіль Л.В.

при секретарі Конотоп О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 листопада 2010 року у справі за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ВАТ «ХБК» про визнання договору недійсним та витребування майна

в с т а н о в и л а:

09 вересня 2010 року позивач регіональне відділення ФДМУ по Херсонській області звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що є власником гуртожитку, розташованого по вул.Чорноморській, 22-а у м.Херсоні.

Без його відома квартира №33 в цьому будинку була продана ОСОБА_3 відповідачці ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 27 серпня 2009 року.

ОСОБА_3 придбала спірну квартиру у відповідача ОСОБА_1 01 серпня 2009 року, якому вона належала на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 26 червня 2009 року.

Проте вказане рішення було скасованим, а позовна заява ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на спірну квартиру залишена без розгляду 3 лютого 2010 року.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 не будучи власником квартири, не мав права відчужувати її ОСОБА_3, то укладений між ними договір купівлі-пролажу є недійсним відповідно до вимог ст.ст.215, 203, 316, 319 ЦПК України.

На сьогоднішній день власником спірного майна є відповідачка ОСОБА_2, у якої воно має бути витребуване на користь позивача згідно до вимог ст.ст.330, 388 ЦК України.

Позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01 серпня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та витребувати вказану квартиру від ОСОБА_2 на користь держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 листопада 2010 року у здоровленні позову регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, регіональне відділення подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати і увалити нове про задоволення його позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, ОСОБА_2 просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачу регіональному відділенню Фонду державного майна України по Херсонській області у визнанні недійсним договору купівлі-продажу квартири №33, що знаходиться по вул.Чорноморській, 22-а у м.Херсоні, укладеного між відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і у витребуванні цієї квартири у відповідачки ОСОБА_2, суд першої інстанції входив з того, що регіональне відділення, не зареєструвавши в бюро технічної інвентаризації своє право власності на гуртожиток, в якому знаходиться спірна квартира, не набув права власності на неї, а тому його право не є порушеним та не підлягає захисту.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» від 04 березня 1992 року з подальшими змінами та доповненнями дія закону не поширюється на приватизацію житлового фонду.

Тому при приватизації державного підприємства «Херсонський бавовняний комбінат» до статутного фонду ВАТ «ХБК» не увійшло державне майно житловий фонд (і в тому числі житловий будинок зі спірною квартирою), який перебуває на балансі відкритого акціонерного товариства, а відтак це майно було і є державною власністю.

Право власності держави на спірну квартиру №33, що знаходиться у гуртожитку по вул.Чорноморській, 22-а у м.Херсоні підтверджено рішенням Господарського суду Херсонської області від 15 березня 2006 року.

Згідно п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 11 лютого 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що відсутність державної реєстрації права власності держави на спірну квартиру свідчить і про відсутність права власності на неї, на думку колегії є хибним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За вимогами ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не мав права продавати спірну квартиру відповідачці ОСОБА_3, за договором купівлі-пролажу від 01 серпня 2009 року, оскільки не був її власником.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29 червня 2009 року, згідно з яким за ОСОБА_1 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1, скасовано, а позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Отже, не будучи власником спірної квартири відповідач ОСОБА_1 не мав права на її відчуження, а тому в силу ст.ст.203, 215 ЦК України, укладений між ним та ОСОБА_3 договір купівлі-пролажу є недійсними.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Оскільки із володіння держави спірна квартира вибула не з її волі шляхом постановлення незаконного рішення, то підлягають задоволенню і позовні вимоги регіонального відділення про витребування квартири у відповідачки ОСОБА_2, яка придбала квартиру за договором купівлі-продажу, укладеного між нею та ОСОБА_3 27 серпня 2009 року.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України».

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що постановлене судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог регіонального відділення про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування спірної квартири є незаконним, а тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову позивача.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України також підлягає зміні розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 листопада 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01 серпня 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за №1678.

Витребувати квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 на користь держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області.

Стягнути на користь держави судовий збір з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 по 4 грн. 25 коп., а з ОСОБА_2 479 грн. 63 коп., а також з кожного з відповідачів по 31 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Г.В.Семиженко

Судді: Л.П.Прокопчук, Л.В.Базіль

Копія вірна ОСОБА_4

от