Справа № 22-ц-3029/11 01.11.2011 01.11.2011 11.11.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3029/11 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Величковською В.С.,

за участю відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вересня 2011 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту.

Позивач зазначав, що 08 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено строковий кредитний договір №NKXRRX11470131, відповідно до якого останній отримав 3564 грн. на строк 12 місяців по 08 серпня 2008 року включно, з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0 % на місяць (12% річних) на суму залишку заборгованості по кредиту.

Між тим, відповідач свої зобовязання належним чином за договором не виконував. Станом на 09 березня 2011 року заборгованість склала 27333 грн.99 коп., із них: 2985 грн.73 коп. - заборгованість за кредитом, 12027 грн.14 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 481 грн.10 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 10062 грн.21 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафу відповідно до п.6.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. штрафу( фіксована частина), 1277 грн.81 коп. штрафу( процентна складова).

Посилаючись на викладене, Банк просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вересня 2011 року позов Банку задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 6935 грн.06 коп. заборгованості за кредитним договором та 98 грн.34 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та чинному законодавству, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів у розмірі 10222 грн.51 коп., пені у розмірі 10062 грн.21 коп. та штрафів, задовольнивши ці вимоги, в решті рішення - суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 08 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено споживчий кредитний договір №NKXRRX11470131, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3564 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% у місяць (12% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 серпня 2008 року. Розмір щомісячного платежу становить 365 грн.05 коп.

Між тим, ОСОБА_3 свої зобовязання належним чином за договором не виконував. За розрахунком позивача, станом на 09 березня 2011 року заборгованість за договором становить 27333 грн.99 коп., в тому числі - 2985 грн.73 коп. заборгованість за кредитом, 12027 грн.14 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 481 грн.10 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 10062 грн.21 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафу відповідно до п.6.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. штрафу( фіксована частина), 1277 грн.81 коп. штрафу( процентна складова).

Встановивши викладені обставини, суд дійшов вірного висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобовязання і у відповідності до ст.ст. 526, 589, 590, 611, 615, 1050, 1054 ЦК України з нього на користь Банку належить стягнути заборгованість за кредитним договором.

Але не з усіма висновками суду можна погодитися.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стягуючи з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції не звернув уваги, що на час укладення даного кредитного договору, порядок проведення розрахунку за споживчим кредитом регулювався Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ( «Розстрочка») ( Стандарт) ( далі -Умови), які затверджено правлінням Банку наказом №1897 від 08.12.2006 р. «Про актуалізацію договірної бази по кредитним та депозитним процедурам».

Натомість, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, керувався Умовами про надання споживчого кредиту, які затверджено значно пізніше і зазначені в них умови відрізняються від тих, які існували на час укладання спірного договору.

Відповідно до п.3.2.2,3.2.3, 3.2.9 Умов, які існували на час укладення договору позичальник зобовязаний:

- погашати кредит у порядку і строки відповідно до заяви, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в строк з 1 по 5 число кожного місяця (а.с.5).;

- сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.4.1.4.2 даних Умов та Тарифів, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту;

- повністю повернути кредит до дати зазначеної у Заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Як вбачається із тексту заяви про надання споживчого кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує: - відсотки у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, - щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту 48.11 коп.; - єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 594 грн. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період з 1 по 5 число кожного місяця в сумі 365 грн.05 коп., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених Заявою та п.3.2.2, 3.3.3 Умов, позичальник відповідно до п.4.2 Умов, сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у тарифах та Заяві , а саме 11.83% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суму щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, що був поданий позивачем до суду, процентна ставка становить 12% річних. За весь час користування кредитом, позичальник всього двічі сплатив кошти на погашення кредиту у вересні та жовтні 2007 року. Дані кошти пішли на погашення комісії, відсотків та тіла кредиту. Прострочена заборгованість за кредитним договором виникла з 06 листопада 2007 року і саме з цього часу Банк за порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту, почав застосувати вимоги п.4.2 Умов відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах і Заяві, а саме 11.83% , тобто 142% ( 11.83 % х 12 місяців)), які повинні сплачуватися окремо понад зазначену у заяві суму щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу.

Тобто, з 06 листопада 2007 року Банк почав нараховувати позичальникові відсотки таким чином - 12% річних за користування кредитом на тіло кредиту, 142% за прострочене тіло кредиту. Загальна заборгованість по процентам за користування кредиту відповідно до розрахунку становить 12027 грн.14 коп. і складається із суми відсотків, які нараховані на тіло кредиту та суми відсотків, які нараховані на прострочене тіло кредиту за порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту. Даний розмір відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом по ставці 11.83% за своїм характером є неустойкою, оскільки їх нарахування відповідно до п. 4.2 кредитного договору повязано з порушенням умов кредитного договору, тобто є санкцією за таке порушення позичальника.

В той же час, п. 5.1 Умов за порушення позичальником будь - яких зобовязань, передбачених Заявою та п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу. Сума нарахованої Банком пені за період з 06.11.2007 р. по 09.03.2011 року становить 10062 грн.21 коп.

Вищевикладене свідчить про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника( відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того же виду за одне і те ж саме порушення договірного зобовязання( прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ст..61 Конституції України та ч.3 ст. 503 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За такого, рішення суду в частині стягнення відсотків за користування слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача 1311 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом із розрахунку 12% річних.

Відповідно до приписів ч.3 ст.551 ЦК України, яка дозволяє зменшити розмір неустойки та враховуючи, що пеня є засобом цивільно-правової відповідальності та має бути співмірною з розміром основного боргу, а також те, що Банк звернувся до суду з вимогою про стягнення суми заборгованості за кредитним договором більше ніж через три роки після того, як боржником було порушено умови кредитного договору(06 листопада 2007 року), суд першої інстанції обґрунтовано зменшив розмір пені до 900 грн. Будь-яких доводів щодо невідповідності рішення суду в цій частині нормам матеріального права, які б заслуговували на уваги, Банком не наведено. За таких обставин, підстав для скасування рішення суду в цій частині колегія суддів не вбачає.

Що ж стосується штрафу, то стягуючи з відповідача на користь Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості, суд першої інстанції не звернув уваги, що діючими на час укладення даного кредитного договору, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не передбачалась відповідальність позичальника у вигляді сплати штрафу за порушення ним строків платежу по будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених цим договором, а керуючись Умовами про надання споживчого кредиту, які затверджено значно пізніше і передбачають стягнення такого штрафу, безпідставно стягнув з ОСОБА_3 штраф за порушення зобовязань за кредитним договором.

Так як, висновок суду щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку штрафу у розмірі 500 грн. ((фіксована частка) та 263 грн.57 коп.(процентна складова) не відповідає обставинам справи, то відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

З урахуванням викладеного, остаточно з ОСОБА_4 на користь Банку належить стягнути: - 2985 грн.73 коп. заборгованості за кредитом, 1311 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 481 грн.10 коп. заборгованості по комісії та 900 грн. пені, а всього 5677 грн.83 коп.

Відповідно до статті 88 ЦПК зміна або ухвалення нового судового рішення є підставою для зміни і розміру відшкодування позивачеві судових витрат Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути 56 грн. 77 коп. судового збору, що пропорційно до розміру задоволених судових витрат та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду від 07 вересня 2011 року в частині стягнення відсотків та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - 1311 ( одна тисяча триста одинадцять) грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 43 (сорок три) грн.66 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду від 07 вересня 2011 року в частині стягнення штрафу за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту в частині стягнення штрафу відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: