Справа № 2-491/11
Номер рядка звіту 36
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

"10" серпня 2011 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік М.В.

при секретарі Слюсаренко А.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус ОСОБА_6 та Новополтавська сільська рада Новобузького району Миколаївської області,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, в якому зазначила, що 15.12.2004 року секретарем Новополтавської сільської ради ОСОБА_4 бузького району ОСОБА_7 був посвідчений заповіт від імені її батька ОСОБА_8, яким останній заповів належну йому земельну ділянку площею 9,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новополтавської сільської ради Новобузького району, її брату ОСОБА_3 Про цей заповіт їй стало відомо після смерті батька, що мала місце 03.01.2011 року. Вважає, що зазначений заповіт не відповідає вимогам ст.1247 ЦК України та не містить даних про те, що спадкодавець був ознайомлений із змістом заповіту. На день його складання останній не міг вільно виявляти своє бажання, яке б відповідало його внутрішній волі, і діяв під психологічним впливом відповідача, тому просила ухвалити судове рішення про визнання заповіту від 15.12.2004 року недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив, що його батько ОСОБА_8, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, 15.12.2004 року виявив бажання скласти заповіт на його імя, яким заповісти належну йому земельну ділянку площею 9,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новополтавської сільської ради Новобузького району. Таке бажання батька було обумовлене тим, що інші його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вже мали на той час у власності земельні ділянки. Будь-якого психологічного тиску на батька при складанні заповіту він не здійснював, а коли відвіз його до приміщення Новополтавської сільської ради для складення заповіту, то навіть не заходив до кабінету секретаря сільради ОСОБА_7 і не був присутнім при посвідченні заповіту. Батько був людиною похилого віку, але не був інвалідом і не страждав захворюваннями, які б впливали на його дієздатність, а той факт, що в 2006 році ним був укладений договір оренди землі та в 2007 році був складений заповіт на імя позивача ОСОБА_1, яким він заповів їй належний йому житловий будинок, свідчить про те, що його батько дуже добре усвідомлював значення своїх дій, а його волевиявлення було вільним і відповідало його внутрішній волі, тому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог Новополтавської сільської ради Новобузького району ОСОБА_7 пояснила, що 15.12.2004 року до неї як секретаря сільської ради звернувся житель ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, який виявив бажання скласти заповіт на імя свого сина ОСОБА_3 щодо належних йому земельної ділянки та грошового вкладу. В його присутності надрукувала заповіт, перевірила дієздатність спадкодавця і впевнившись в тому, що останній усвідомлює значення своїх дій дала йому його перед підписанням прочитати вголос, після чого посвідчила заповіт. Вважає, що нею, як уповноваженою особою, при посвідченні заповіту ОСОБА_8 не було допущено порушень вимог щодо його форми та посвідчення.

Залучений до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_5 пояснив, що земельну ділянку, яку батько заповів його брату ОСОБА_3, потрібно розділити порівну на трьох спадкоємців, тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання заповіту від 15.12.2004 року недійсним належить задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, опитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Згідно до вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

В силу ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Матеріалами справи встановлено, що 26.06.2003 року громадянину ОСОБА_8 був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (серії МК №048290) площею 9,72 га, розташовану в межах території Новополтавської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заповітом від 15.12.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_7 об 11 год.30 хв. за р/№379, зазначену земельну ділянку та грошовий вклад з процентами ОСОБА_8 заповів ОСОБА_3. Заповіт підписано ОСОБА_8 в присутності секретаря виконкому, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено.

Згідно свідоцтва (копії) про смерть серії 1-ФП №129097 виданого 05.01.2011 року виконкомом Новополтавської сільської ради Новобузького району, ОСОБА_8 помер 03.01.2011 року у віці 72 років в с. Трояни, Новобузького району.

Зміст спірного заповіту та пояснення секретаря виконкому Новополтавської сільської ради ОСОБА_7 вказують на те, що при складанні зазначеного заповіту були дотримані вимоги закону щодо його форми та посвідчення, передбачені ст.1247, ст.1251 ЦК України (заповіт складено у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт особисто підписаний заповідачем та посвідчений уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування), тому доводи позивача щодо не відповідності заповіту вимогам ст.1247 ЦК України, суд вважає безпідставними.

Як вбачається з довідок Новобузької ЦРЛ від 15.07.2011 року громадянин ОСОБА_8, який помер 03.01.2011 року, в період з 1999 по 2010 роки на диспансерному обліку у отоларинголога, офтальмолога та психіатра не перебував.

Відповідно до заповіту від 04.06.2007 року, посвідченого секретарем виконкому Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_7 о 09 год. за р/№108, ОСОБА_8 заповів ОСОБА_1 належний йому житловий будинок №21, розташований по вул. Івана Харчука в с. Трояни, Новобузького району. Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем (про що зазначено перед його підписом) і власноручно підписаний ним в присутності секретаря виконкому, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено.

Згідно довіреності від 30.03.2010 року, посвідченого секретарем виконкому Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_7 за р/№48, ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_3 отримувати за нього пенсію в Новополтавському відділенні звязку. Довіреність до її підписання ним прочитана, її зміст зрозумілий і відповідає його волі. Довіреність підписана громадянином ОСОБА_8 в присутності секретаря виконкому, його особу встановлено, дієздатність перевірено.

Зазначені документи вказують на те, що при вчиненні правочину (заповіту), що мало місце 15.12.2004 року, заповідач ОСОБА_8 усвідомлював значення своїх дій, а його волевиявлення було вільним і відповідало його волі. З дня складання заповіту від 15.12.2004 року і до дня смерті заповідача, що мало місце 03.01.2011 року, ОСОБА_8 не скористався своїм правом на скасування цього заповіту, а заповіт від 04.06.2007 року на імя дочки ОСОБА_1, яким він заповів їй належний йому житловий будинок, тільки підтверджує його вільне волевиявлення при вчиненні попереднього заповіту від 15.12.2004 року на імя відповідача ОСОБА_3

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визнання заповіту від 15.12.2004 року недійсним не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому відмовляє в їх задоволенні.

В силу ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, суд відносить на його рахунок.

Керуючись ст. ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус ОСОБА_6, Новополтавська сільська рада Новобузького району Миколаївської області та ОСОБА_5, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя