АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:поновлення порушеного права ОСОБА_1
та вселення Доповідач: Колтунова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року м.Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Колтунової А.І.,

Суддів: Трішкової І.Ю., Тичкової О.Ю.,

при секретарі: Осадчої О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника відповідача ОСОБА_3 - на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - відділ ГІРФО Орджонікідзевського РВ УМВСУ в Харківській області - про поновлення порушеного права та вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому вказувала на те, що вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - спірний будинок), однак проживати в ньому їй перешкоджає відповідач по справі - співвласник будинку та її колишній чоловік -ОСОБА_3. Незважаючи на судові рішення щодо вселення позивача до спірного будинку, в грудні 2008р. відповідач знову вигнав її з дому, замінив замки на вхідних дверях та воротах, чим створив перешкоди для її проживання.

Крім того, позивач просила знати з реєстрації в спірному будинку ОСОБА_5, але ухвалою Орджонікідзевского районного суду м.Харкова від 1 листопада 2010р позовні вимоги в цій частині на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України виділені в окреме провадження (а.с.21)

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги не визнали та, заперечуючи проти їх задоволення, вказували на те, що позивач ОСОБА_4 як колишній член сімї відповідача не має права користування жилим приміщенням, а інших підстав для вселення вона не зазначає.

Відповідач ОСОБА_5 та представник третьої особи відділу ГІРФО Орджонікідзевського РВ УМВСУ в Харківській області в судове засідання суду першої інстанції не зявилися.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: поновлено право позивача на користування спірним житловим будинком шляхом її вселення. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представника відповідача ОСОБА_3 ставиться питання про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача не перешкоджати позивачу проживати у спірному будинку. В обґрунтування скарги апелянт посилається на те, що спірний будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності: позивачу належить 37/200, відповідачу - 167/200 частин, тоді як позивач висуває вимоги щодо всього приміщення. Крім того, в позові як на підставу вселення позивач вказала на те, що вона є колишнім членом сімї відповідача, не зазначаючи, що є співвласником спірного будинку.

Вислухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи цивільно-правовий спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно й всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, їх регулюючий.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_4 була вселена та зареєстрована в спірному будинку в якості члена сімї - дружини відповідача ОСОБА_3, про що свідчить запис в її паспорті.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє права колишніх членів сімї права користування житловим приміщенням.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач та відповідач до 2006 року перебували у шлюбі та проживали разом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 21.06.2007р. поновлено право ОСОБА_4 на користування спірним будинком і в примусовому порядку вона була двічі в нього вселена.

В грудні 2007р. відповідач змінив замки на вхідних дверях та воротах спірного будинку, в результаті чого позивач була позбавлена можливості проживати в ньому, що підтверджується поясненнями позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3 та письмовими доказами: постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.03.2009р. (а.с.4) Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що право ОСОБА_4 на користування спірним будинком порушено.

Крім того, відповідачем та його представником визнано що ОСОБА_4 є також співвласником вказаного будинку, який належить сторонам на праві спільної часткової власності: позивачу - 37/200, відповідачу - 167/200 частин.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції про вселення позивача в спірний будинок, оскільки згідно з ч. 5 ст.319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Вирішуючи спір по суті заявленого цивільно-правового спору, суд першої інстанції правильно керувався зазначеними вище нормами матеріального права й обґрунтовано задовольнив заявлені позивачем вимоги.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач не може користуватися будинком в цілому, оскільки вона має право власності лише на його частину, колега суддів вважає необґрунтованими, оскільки порядок користування спірним житловим будинком співвласниками не визначений. Кожен з них має право звернутися з таким позовом до суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є несуттєвими, оскільки не спростовують рішення суду, прийнятого по суті розглянутого цивільно-правового спору, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 -315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий

Судді: