Справа № 2 - 447 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

1 лютого 2011 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, представника СВТ «Схід» ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_4, третя особа - садово-виноградарське товариство «Схід», про визнання членства у товаристві недійсним, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним членства у садово-виноградарському товаристві «Схід», визнання рішення ОСОБА_7 міської ради в частині незаконним, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач вказував на те, що у 1969 році його перша дружина ОСОБА_8 одержала у СВТ «Схід» в користування земельну ділянку №19 площею 433 кв.м для ведення садівництва. Він своїми силами і за власний рахунок збудував на цій земельній ділянці дачний будиночок, провів газ, світло, воду, обробляв земельну ділянку, посадив сад, виноградник. Після смерті дружини у 1981 році залишився єдиним користувачем ділянки і дачі та до теперішнього часу постійно користується ними, переважно проживаючи в дачному будиночку. 1 квітня 1987 року він став членом цього товариства та отримав членську книжку садівника, яка підтверджувала його право користування земельною ділянкою №19. Після смерті дружини по 2002 р. він постійно сплачував членські внески. У 2008 р. йому стало відомо про те, що відповідачка ОСОБА_4 на своє імя в бюро технічної інвентаризації отримала технічний паспорт на дачний будинок. Рішенням ОСОБА_7 міської ради від 30.01.2009 р. відповідачці ОСОБА_9 надано у власність його земельну ділянку №19 у СВТ «Схід» для ведення садівництва. 1 квітня 2009р. відповідачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку №19 у СВТ «Схід».

Посилаючись на те, що відповідачка, скориставшись його похилим віком та станом здоровя, маючи доступ у будинок, неправомірно заволоділа його членською книжкою та іншими розрахунковими книжками, на підставі яких була прийнята в члени товариства, та переооформила земельну ділянку на своє імя, просив суд визнати недійсним членство ОСОБА_4 у СВТ «Схід», визнати незаконним рішення ОСОБА_7 міської ради від 30.01.2009 р. в частині надання земельної ділянки №19 у власність ОСОБА_4, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 1 лютого 2011 р. провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання рішення ОСОБА_7 міської ради в частині незаконним закрито.

У судовому засіданні позивач та його представники підтримали вимоги позову, просили про його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала, вказуючи на те, що фактично між нею та позивачем 8 лютого 2004 р. було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, що підтверджується письмовою розпискою, написаною його цивільною дружиною ОСОБА_10. На підставі заяви позивача від 8 лютого 2004 р. його було виключено з товариства, а її прийнято в члени СВТ «Схід». Починаючи з 2004 р. вона постійно є членом зазначеного товариства, користується земельною ділянкою №19, сплачує членські внески, податки та комунальні послуги. Посилаючись на зазначені обставини, просила в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради в судовому засіданні 12.10.2010 р. вказував на те, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_7 міської ради відсутні.

Представник третьої особи СВТ «Схід» пояснювала в судовому засіданні, що відповідачку правомірно було прийнято в члени СВТ «Схід» згідно заяви ОСОБА_1, написаної ним особисто 8 лютого 2004 р. про переоформлення садової ділянки №19 на ОСОБА_11, та заяви ОСОБА_4 про прийняття її в члени садово-виноградарського товариства.

Заслухавши пояснення позивача, його представників, відповідачки та її представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як слідує з матеріалів справи першій дружині позивача ОСОБА_8 було надано в користування земельну ділянку №19 у СВТ «Схід». 21 листопада 1981 р. ОСОБА_8 померла. Після її смерті земельною ділянкою користувався позивач, якого в подальшому було прийнято в члени садово-виноградарського товариства.

З матеріалів цивільної справи та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що 18 травня 2004 р. загальними зборами садівників СВТ «Схід» було прийнято рішення про виключення позивача з членів товариства та прийнято в члени товариства ОСОБА_4 на підставі заяви позивача про переоформлення земельної ділянки №19 на ОСОБА_4 та заяви ОСОБА_4 від 8 лютого 2004 р. про прийняття в члени товариства.

Як слідує з членської книжки садівника, починаючи з 2004 р. ОСОБА_4 постійно користується спірною земельною ділянкою, сплачує членські внески та комунальні послуги.

Згідно рішення ОСОБА_7 міської ради від 30 січня 2009 р. ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку №19 площею 448 кв.м для ведення садівництва у СВТ «Схід».

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_7 міської ради 1 квітня 2009 р. відповідачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку №19 у СВТ «Схід».

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

При цьому власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Між тим визнання членства в товаристві недійним не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Рішення СВТ «Схід» від 18 травня 2004 р. про виключення з членів товариства та прийняття в члени товариства ОСОБА_4, позивач не оскаржував.

Враховуючи ті обставини, що уточнити вимоги позову в цій частині позивач відмовився, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання членства в товаристві недійсним.

Що стосується інших вимог позивача то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням ОСОБА_7 міської ради від 30 січня 2009 р. №32/47 ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку №19 площею 448 кв.м для ведення садівництва у СВТ «Схід».

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_7 міської ради 1 квітня 2009 р. відповідачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку №19 у СВТ «Схід».

Оскільки на теперішній час рішення ОСОБА_7 міської ради про надання земельної ділянки у власність не визнано незаконним, підстави для визнання державного акту на право власності на земельну ділянку відсутні.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_4 про визнання членства у товаристві недійсним, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішенння.

Суддя Н.А. Спінчевська