АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанський А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Чупікової В.В.

секретар Варгоцька Н.С.

за участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка виступає в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 квітня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2010 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення.

Посилалась на те, що вона є власником 2/3 частин квартири № 11 в будинку № 1А по вул.. Гайдара в м. Чернівці. Квартира належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 29.06.2010 року посвідченого нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори.

__________________________________________________________________

Справа № 22ц-944 2011 р. Головуючий у 1 інстанції: Богдан С.І.

Категорія: 2/5 Доповідач: Галичанський А.Д.

Власником іншої 1/3 частини квартири є відповідачка ОСОБА_4.

В липні 2010 року вона, як співвласник квартири намагалася вселитися в неї, однак вхідні двері квартири були зачинені на ключ. Тоді ОСОБА_1 намагалася зустрітися з ОСОБА_4, яка разом з нею є співвласником квартири, з приводу надання їй ключів від вхідних дверей квартири та можливості виготовлення дублікату ключів. ОСОБА_4 фактично мешкає у своєї доньки ОСОБА_3. ОСОБА_1 звязалася з ОСОБА_3 по телефону, яка під різними приводами почала відмовлятися від зустрічей з нею та з її матірю ОСОБА_4. Однак, ОСОБА_3 заявила, що ключі їй не віддадуть та вселитися в квартиру не дозволять до тих пір поки вона не сплатитись ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну їй 1/3 частини квартири в порядку розподілу.

11.11.2010 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області на неправомірні дії відповідачів, однак за наслідками розгляду її скарги була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Позивачка просила суд постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні власністю та вселити її в належну їй квартиру АДРЕСА_1 „А в м. Чернівці.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 квітня 2011 року позов задоволено.

Зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні власністю, а саме 2/3 частин квартири № 11 в будинку №1 „А по вул.. Гайдара в м. Чернівці і вселити ОСОБА_1 в квартиру №11 в будинку № 1А по вул.. Гайдара в м. Чернівці.

На дане рішення суду ОСОБА_3, яка виступає в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на предмет його скасування з постановленням нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянти вважають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка будучи власником 2/3 частин однокімнатної квартири № 11 в буд.. № 1А по вул.. Гайдара в м.Чернівці не має можливості користуватися своєю власністю, проживати в квартирі, оскільки відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перешкоджають їй в користуванні власністю, не дають їй ключі від вхідних дверей квартири та не впускають її в неї.

В основному перешкоджає в проживанні в квартирі позивачці відповідачка ОСОБА_3, яка фактично розпоряджається квартирою, оскільки відповідачка ОСОБА_4 є престарілою і фактично в квартирі не проживає, так як за нею потрібний постійний сторонній догляд.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини встановлені судом першої інстанції повно і всебічно на підставі належних та допустимих доказів, яким дана вірна юридична оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин правильно застосовані норми матеріального права що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд в оскаржуваному рішенні не зазначив мотивів з яких відхилив докази висновок ЛКК 60 від 20 січня 2010 року про наявність в ОСОБА_4 низки хронічних захворювань та довідку управління праці та соціального захисту населення № 16 від 05.01.2010 року якою підтверджується, що ОСОБА_5 отримує компенсаційні виплати по догляду за ОСОБА_4 є обґрунтованими, але ці докази не впливають на законність прийнятого рішення, так як не спростовують права співвласника ОСОБА_1 встановленого ст.ст. 316-321 ЦК України та не дають підстав для обмеження або позбавлення її права спільної часткової власності на спірну квартиру як і та обставина, що вона є однокімнатною.

Стаття 47 ЖК України не підлягає застосуванню до правовідносин права власності так як регулює норму жилої площі на одну особу при наданні жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду про що зазначено у главі 1 розділу 3 ЖК України.

Наявність у позивачки на праві власності земельної ділянки і будинку в іншому населеному пункті не зменшує обсягу її прав на спірну квартиру про що зазначено в оскаржуваному рішенні як і неприязні стосунки які склалися між сторонами.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою також з цих положень ст..ст. 355-358 ЦК України виходив суд вирішуючи спір так як у відповідності до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За таких обставин суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка виступає в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: