справа № 2-о-61/11
№ провадження 2-о/415/9223/11
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Занкової О.С.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Перша дніпродзержинська державна нотаріальна контора, «Про встановлення факту що має юридичне значення», -

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт належності її померлій 29 березня 2004 року матері - ОСОБА_2, правовстановлюючого документа ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), виданого 10.07.1996р. на підставі рішення Гайсинської державної адміністрації від 26.06.1996р. за № 274 на ім'я ОСОБА_4.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що, після смерті її матері, ОСОБА_2, вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало її померлій матері, а саме на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «За мир» с. Степашки Гайсинського району Вінницької області. Надавши нотаріусу належний її матері ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), а також свідоцтво про смерть матері, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на те, що вищезазначений ОСОБА_3 виданий на ім'я ОСОБА_4, прізвище якої не відповідає прізвищу, зазначеному у наданому заявницею свідоцтві про смерть матері, виданому на ім'я «Романюк» ОСОБА_5, у зв'язку з чим встановити той факт, що померла є власником даного ОСОБА_3 - неможливо. Зазначена розбіжність, як зазначає заявниця, виникла у зв'язку з тим, що влітку 1947 року її мати обвінчалася у церкві з ОСОБА_6, але шлюб в органах РАЦС не зареєструвала, тому, у подальшому, вищезазначений ОСОБА_3 був виданий на ім'я ОСОБА_4, а у свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено відповідно до її прізвища «Романюк», зазначеного у паспорті громадянина України. До того ж, той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є одна і та ж особа, підтверджується тією обставиною, що рішенням суду від 30.12.2004р. в актовий запис про народження заявниці були внесені відповідні зміни, а саме змінено прізвище її матері «Котик», на «Романюк». Вищезазначені розбіжності у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть матері, роблять неможливим отримання заявницею свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду із зазначеною заявою, та просити суд встановити факт приналежності її матері вищевказаного правовстановлюючого документа.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 суду пояснила, що, 29 березня 2004 року померла її матір - ОСОБА_2. За життя матері, після того, як вона обвінчалась з ОСОБА_6, документи, в тому числі й ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), були видані її матері за прізвищем її чоловіка, тобто на ім'я ОСОБА_4. Проте, так як офіційно в органах РАГС шлюб батьків зареєстровано не було, паспорт матері було видано на ім'я ОСОБА_2, тому, після смерті матері, і свідоцтво про її смерть було видано відповідно до її паспорта громадянина України, тобто на прізвище «Романюк». Через те, що виникла така розбіжність у вказаних документах, вона позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «За мир» с. Степашки Гайсинського району Вінницької області, й яка була виділена її матері на прізвище «Котик». Той факт, що саме її матері, ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я ОСОБА_4, підтверджується довідкою, наданою Відділом Держкомзему у Гайсинському районі Вінницької області, а також рішенням суду щодо зміни в актовому запису про народження заявниці прізвища її матері з «Котик» на «Романюк», а також свідоцтвом про народження ОСОБА_2, й довідкою ТОВ «Оселя». А так, як внести відповідні зміни у правовстановлюючий документ у досудовому порядку є неможливим, вона змушена звернутись до суду з відповідною заявою, так як зазначена розбіжність в записах прізвища її матері в правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть матері позбавляє її можливості реалізувати своє право на спадкування.

Представник заінтересованої особи першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомив, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, відповідно до ст.169 ЦПК України, провести розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- в відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що, згідно ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), виданого 10.07.1996р. на підставі рішення Гайсинської державної адміністрації від 26.06.1996р. за № 274, ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «За мир» розміром 2,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.12.2004р., судом було встановлено, що, матір заявниці ОСОБА_2, народилась 15.06.1921р. в с. Степашки Гайсинського району Вінницької області. Влітку 1947 року вона обвінчалась у церкві з ОСОБА_6, проте шлюб в органах РАГС не зареєструвала та прізвище не змінила, відповідно до чого при оформленні актового запису про народження заявниці робітниками РАГС було допущено помилку в частині зазначення прізвища матері, та невірно зазначено прізвище матері як «Котик», замість правильного «Романюк», на підставі чого суд вирішив внести зміни в актовий запис про народження заявниці, змінив прізвище її матері з «Котик» на «Романюк».

З наведеного суд вбачає, що змінивши прізвище матері заявниці з «Котик» на «Романюк», суд, таким чином, встановив ту обставину, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, а саме є матір'ю заявниці ОСОБА_1, відповідно до чого, суд також вважає доведеним та встановленим в ході розгляду зазначеної справи той факт, що виданий на ім'я ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), належить саме померлій 29 березня 2004 року матері заявниці - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом РАЦС Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська, 29.03.2004р. ОСОБА_2 померла.

Являючись, згідно свідоцтва про народження, виданого 02 березня 2005 року Виконкомом Степаської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, донькою ОСОБА_2, заявниця після смерті матері звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з Постанови нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2011р., звернувшись до нотаріуса після смерті матері для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлій 29.03.2004р. матері - ОСОБА_2, а саме на земельну ділянку, яка перебуває у колективній власності КСП «За мир» в с. Степашки Гайсинського району Вінницької області, заявниця отримала відмову у видачі зазначеного свідоцтва через недоведеність того факту, що померла ОСОБА_2 є власником вищевказаного ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я ОСОБА_4, відповідно до чого, для вирішення зазначеного питання по суті, заявниці ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно наданої на запит суду відповіді за № 128 від 28.07.2011р. сільського голови Степаської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, останній зазначає, що, на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, було видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ВН № 017715, який зареєстровано 15.07.1996р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 215, який видавався на підставі списків колгоспників, а не на підставі паспорта, відповідно до чого зазначений сертифікат було видано не на ім'я ОСОБА_2, а на ім'я ОСОБА_4, через те, що остання проживала в громадянському шлюбі з ОСОБА_6.

Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, через помилковий запис прізвища матері заявниці у правовстановлюючому документі ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), виданого 10.07.1996р. на ім'я ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке не збігається з її прізвищем «Романюк», зазначеним у свідоцтві про смерть останньої, заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування, суд, враховуючи, що, виправити зазначену помилку та внести відповідні зміни у вищезазначений правовстановлюючий документ у досудовому порядку є неможливим, вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 209, 212-215, 234, 256 ЦПК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Перша дніпродзержинська державна нотаріальна контора «Про встановлення факту що має юридичне значення» задовольнити.

Встановити факт приналежності померлій 29 березня 2004 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) серії ВН № 017715, виданого 10.07.1996р. на підставі рішення Гайсинської державної адміністрації від 26.06.1996р. за № 274 на ім'я ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.