АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/6792/11 Справа № 22ц-7925/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Селянського фермерського господарства «Ліка» на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року по справі за позовом акціонерного страхового товариства закритого типу «Дніпроінмед» до ОСОБА_2, селянського фермерського господарства «Ліка» про стягнення фактичних затрат страховика, -

встановила:

АСТЗТ «Дніпроінмед» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, СФГ «Ліка» про стягнення фактичних затрат страховика.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року позов задоволено частково та стягнуто з СФГ «Ліка» на користь АСТЗТ «Дніпроінмед» 59 509,22 грн. фактичних затрат страховика, 595, 10 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні позову до ОСОБА_2І відмовлено.

В апеляційній скарзі СФГ «Ліка» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 перебуваючи у трудових відносинах з СФГ «Ліка» 26 липня 2008 року о 12.00 год., керуючи трактором ЮМЗ-6 державний № НОМЕР_1 з причіпом ПТС- 4 № НОМЕР_2, належними на праві приватної власності ОСОБА_2, рухаючись на 75 км автошляху Знам'янка-Луганськ-Ізваріно, при виїзді з другорядної дороги на головну не надав дорогу автомобілю НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно постанови П'ятихатського районного суду від 14 серпня 2008 року ОСОБА_3 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124КпАП України.

Згідно звіту № 30-07-08 від 11 серпня 2008 року про оцінку збитку, завданого володільцю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, протоколу огляду транспортного засобу від 30 липня 2008 року та 04 серпня 2008 року, висновку № 30/07/08-0 від 14 серпня 2008 року автомобіль Dacia Logan зазнав механічних пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та вартість ремонту автомобілю складає 66 751,30 грн.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «В» № ТР-С 08/18-С08/18-02/03 від 18 лютого 2008 року, укладеному між АСТЗТ «Дніпроінмед» та ОСОБА_4 позивачем у зв'язку настанням страхового випадку платіжними дорученнями № 6469, 6460 від 03 вересня 2008 року сплачено страхове відшкодування у розмірі 57 307,06 грн. на користь вигодонабувача - ТОВ «ПростоФінанс» та 1319,14 на користь ОСОБА_4

Також, позивачем були понесені додаткові витрати по оплаті довідки ДАІ у сумі 83 грн., висновку експертного товарознавчого дослідження в сумі 300 грн., звіту по оцінці автомобілю в сумі 500 грн.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з заступних підстав.

Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за одержаний збиток.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових( службових ) обов'язків.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України , шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, судом зроблено вірний висновок, що оскільки ОСОБА_3 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з СФГ «Ліка», тому відповідальність за шкоду, завдану ОСОБА_3 під час виконання трудових обов'язків, несе СФГ «Ліка». Позивач, сплативши страхове відшкодування, отримав право вимоги до СФГ «Ліка» у межах понесених ним фактичних витрат по виплаті вказаного відшкодування.

При цьому, враховуючи фактично понесені затрати страховика, судом було вірно визначено суму яка підлягає стягненню.

За таких обставин, суд обґрунтовано стягнув з СФГ «Ліка» на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судом було вірно вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним .

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Ліка» - відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: