Справа № 2-2398/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року Великобагачанський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Хоролець В.В.

при секретарі - Костенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -

в с т а н о в и в :

З позову ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 є його сином, однак той відноситься до нього як батька ганебно, постійно ображає його та матері ОСОБА_3 честь і гідність, постійно вчиняє сварки і протиправно, як на думку позивача ОСОБА_1, продав квартиру, в якій він живе з дружиною і намагається таким чином їх виселити з квартири.

Позивач вказує, що він є інвалідом першої групи, повністю паралізований, не може вчиняти ніяких дій без сторонньої допомоги, в т.ч. медичної. Такий його тяжкий стан здоровя потребує витрати значних коштів для придбання ліків, додаткового харчування. Вказує, що тільки допомога другого сина, ОСОБА_4 дає йому можливість якось виживати, однак доходи сина ОСОБА_4, який має свою сімю, є не значними.

ОСОБА_1 зазначає, що його старший син ОСОБА_2 не надає йому будь-якої матеріальної допомоги, хоча він має постійне місце роботи, де отримує заробітну плату, а отже, має можливість надавати йому як батьку матеріальну допомогу; дружина сина ОСОБА_2 теж працює і отримує заробітну плату.

Позивач також вказує в позові, що його матеріальне становище вкрай тяжке, він отримує пенсію, якої ледве вистачає на придбання ліків.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його користь у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до його смерті.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.06.2010 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_4 (а.с.18).

В подальшому, по даній цивільній справі всіма суддями Миргородського міськрайонного суду Полтавської області були задоволені заяви про самовідвід і дана справа передана на розгляд Великобагачанського районного суду Полтавської області (а.с.26,38,47,54,60,66,76).

Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.11.2010 року дана цивільна справа прийнята у провадження Великобагачанського районного суду Полтавської області (а.с.84).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позові і просила позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити. Пояснила, що як дружина ОСОБА_1 надає йому допомогу, доглядає і разом з іншим сином ОСОБА_4 надає кошти на утримання та догляд чоловіка і батька ОСОБА_1, який є інвалідом, прикутим до ліжка, який потребує постійної сторонньої допомоги. Інший син - відповідач по справі ОСОБА_2 ніякої матеріальної допомоги на утримання батька не надає. В судове засідання 13.01.2011 року ОСОБА_3 не зявилась, подала письмову заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 і справу просила продовжувати розглядати у її відсутність (а.с.158).

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, пояснивши, що він в даний час не працює, отримує лише пенсію як пенсіонер МВС України, змушений винаймати житловий будинок в м. Миргород через постійні конфлікти з батьком та матірю і несе витрати на утримання будинку, його дружина перебуває у відпустці по догляду за другою дитиною, інших доходів крім пенсії він, як вказує, не має, також посилався на свій стан здоровя, оскільки має ряд захворювань. Посилаючись на ці обставини вважає, що він не може сплачувати аліменти на утримання батька ОСОБА_1 Також вказував, що батьку допомагає дружина, а його мати ОСОБА_3, а також його рідний брат ОСОБА_2 і цих коштів достатньо на утримання батька. Також посилався на те, що він раніше, після отримання батьком травми, що призвела до каліцтва, допомагав йому, возив декілька раз батька на огляд лікарями та надавав кошти для придбання ліків зі своєї пенсії. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити за безпідставністю.

В судове засідання 13.01.2011 року відповідач ОСОБА_2 не зявився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи, причин неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав (а.с.157).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є його батьками, а також батьками його рідного брата ОСОБА_2 Між ОСОБА_2 та його батьками постійно виникають сварки з приводу квартири, яка знаходиться в м. Миргород Полтавської області по вул. Троїцька, 67, ка.77, оскільки ОСОБА_2 чинить перешкоди батькам у проживанні та користуванні цією квартирою. Пояснив, що батько ОСОБА_1 є інвалідом і прикутий до ліжка, тому потребує сторонньої допомоги, а також витрат для придбання ліків і він допомагає батькові по мірі можливості як матеріально, так і морально. З батьком також проживає дружина, а його мати ОСОБА_3, яка є пенсіонеркою. Про те, що його брат ОСОБА_2 не надає допомоги батькові йому відомо зі слів батьків. Позов ОСОБА_1 просив вирішити на розсуд суду згідно з законодавством. В судове засідання 13.01.2011 року ОСОБА_2 не зявився, подав письмову заяву про підтримання позовних вимог і справу просив продовжувати розглядати у його відсутність (а.с.158).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, та всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від шлюбу, що не заперечується сторонами по справі, мають двох повнолітніх дітей сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.а.с.130,150).

ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 проживають без реєстрації в АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с.114); відповідач ОСОБА_2 проживає без реєстрації в м. Миргород Полтавської області по вул. Корсунського, 27 (а.с.121); третя особа ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.128).

Частиною 2 ст.51 Конституції України встановлено, що повнолітні діти зобовязані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Позивач ОСОБА_1 народився в 1949 році і є пенсіонером, учасником бойових дій, згідно довідки травматологічної МСЕ №0337470 від 28.11.2007 року йому встановлена перша група інвалідності по причині загального захворювання безстроково, згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда від 28.11.2007 року ОСОБА_1 потребує постійного стороннього догляду і допомоги, а також потребує забезпечення допоміжними побутовими технічними засобами милицями, допоміжними засобами для особистої гігієни (сидіння для туалету, важелі), допоміжними засобами для догляду і захисту (протипролежними подушками) (а.с.а.с.4,5,94-95). ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ у Миргородському районі Полтавської області і одержує пенсію за віком, розмір якої станом на 01.11.2010 року складає 1422 грн. 79 коп. (а.с.113).

Дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 є пенсіонеркою, вона перебуває на обліку в УПФ у Миргородському районі Полтавської області і одержує пенсію за віком, розмір якої станом на 01.11.2010 року складає 795 грн. 06 коп. (а.с.112), вона має право на отримання орендної плати в ТОВ «Великобагачанський комбікормовий завод»за 2010 рік на загальну суму 2550 грн.57 коп. (а.с.106); вони з чоловіком ОСОБА_1 сплачують житлово-комунальні послуги по квартирі №77 в житловому будинку №67 по вул. Троїцька в м. Миргород Полтавської області (що підтверджується оглянутими в судовому засіданні книжками по сплаті послуг за електроенергію, газопостачання, опалення, водовідведення, телекомунікаційні послуги, частково фотокопії яких приєднані до матеріалів справи на а.с.а.с.115-118) і за місяць ця сума складає близько 150 грн., що не заперечується сторонами.

ОСОБА_4 народився в 1974 році, він працює вчителем Миргородської спеціалізованої школи 1-3 ступенів №5 і його середньомісячна заробітна плата становить 2253 грн.26 коп. (а.с.131).

Відповідач по справі ОСОБА_2 народився в 1971 році, він одружений з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.122), має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.123-124), дружина ОСОБА_5 в даний час не працює і отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі 130 грн. щомісячно (починаючи з жовтня 2010 року); ОСОБА_2 отримує пенсію як пенсіонер МВС України щомісячно в розмірі 1125 грн.27 коп. (а.с.120), а також працює, як встановлено під час судового розгляду справи, старшим інспектором-ревізором в ЗАТ «Гадячсир»з 02.09.2010 року, де отримує середньомісячну заробітну плату з урахуванням утримань в розмірі 1857 грн.33 коп. (а.с.148); має ряд захворювань (а.с.126-127), але є працездатним, що ним не заперечується.

Відповідач ОСОБА_2 власного житла не має, винаймає житло в м. Миргород Полтавської області по вул. Корсунського, 27 (а.с.121), але 27.04.2010 року ОСОБА_2 продано квартиру №77 в житловому будинку №67 по вул. Троїцька в м. Миргород Полтавської області (а.с.125), тобто де в даний час продовжують проживати батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Частиною 2 цієї статті визначено, що при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При визначенні розміру аліментів суд враховує суть позовних вимог ОСОБА_1, стан його здоровя, матеріальний стан сторін та третьої особи по справі ОСОБА_4, майновий стан відповідача ОСОБА_2, який є працездатною особою, працює, отримуючи заробітну плату та отримує пенсію як пенсіонер МВС України, має на утриманні двох малолітніх дітей, його дружина є працездатною, але в даний час не працює і до 30.09.2011 року отримуватиме до досягнення дитиною 3-х річного віку допомогу в сумі 130 грн., те, що інших утриманців у ОСОБА_2 не має, те, що позивач ОСОБА_1 одержує утримання від дружини ОСОБА_3 та іншої дитини - сина ОСОБА_2, і приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню і відповідач по справі ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання батька ОСОБА_1 довічно, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 не заявляв позовних вимог про зобовязання сина ОСОБА_2 брати участь у додаткових витратах на нього (ст.203 СК України), хоча формально вказував ст.203 СК в кінці мотивувальної частини позовної заяви.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що в силу закону (ст.ст.79-81 ЦПК України) позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в порядку ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.202,205 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,10,11,60,79-81,88,212-215,ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого у встановленому законом порядку на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично проживаючого без реєстрації в м. Миргород Полтавської області по вул. Корсунського, 27, працюючого старшим інспектором-ревізором ЗАТ «Гадячсир», пенсіонера МВС України, аліменти на утримання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, довічно в розмірі 1/6 (одна шоста) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 51 (пятдесят одну) грн. судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у Великобагачанському районному суді Полтавської області (одержувач: УДК у Великобагачанському районі, ЗКПО 34698275, р/р 0013 в ГУДК України у Полтавській області, МФО 831019; призначення платежу: 22050000 «Оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення до Великобагачанського районного суду») в сумі 120 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено 18.01.2011 року.

Суддя