АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22- ц -5152/2011 р. Головуючий 1 інст. Люба В.І.
Категорія: стягнення суми Доповідач Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі Міхно І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 365867,26 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позову вказував, що 10 серпня 2009 року він дав ОСОБА_2 в борг кошти в сумі 22427 доларів США, про що ОСОБА_2 склав власноруч розписку, в якій зобов'язався повернути борг до 01.10.2009 року.

В березні 2010 року ОСОБА_2 знову дав ОСОБА_2, в борг кошти в сумі в сумі 23652 доларів США, про що відповідач склав власноруч розписку та зобов'язався повернути борг до 1.04.2010 року. Загальна сума боргу склала 46079 доларів США, що дорівнює сумі 365867,26 грн.

В зазначений строк відповідач ОСОБА_2 борг не повернув.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав посилаючись на обставини зазначені в позові, відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково в сумі 5000 доларів США.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2011 року позов задоволено частково.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції оскаржив в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити постановивши нове рішення про задоволення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд зазначив, що для суду є не зрозумілим, чому позивач надав відповідачу нову суму в борг, в той час, як він не повернув попередній борг, також вважав, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог.

Однак з висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до п.3,4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними матеріалами справи, що 10 серпня 2009р. сторони уклали договір позики в простій письмовій формі в вигляді власноручно написаної відповідачем ОСОБА_2 розписки про отримання ним в борг 22427 доларів США з зобовязанням повернення боргу1 жовтня 2009 року.

26 березня 2010р. сторони уклали договір позики в простій письмовій формі в вигляді власноручно написаної відповідачем ОСОБА_2 розписки про зобовязання повернення боргу в сумі 23652 доларів США 1 квітня 2010року.

З даних договорів випливає, що ОСОБА_2 10 серпня 2009р. позичив у позивача в борг 22427 доларів США, а 26 березня 2010р. в сумі 23652 доларів США. На підтвердження суми боргу позивачем надано до суду апеляційної інстанції, оригінали власноруч написаних відповідачем розписок від 10 серпня 2009р. та 26 березня 2010р. про отримання коштів та зобовязання повернути борг. (а.с. 5,6 ) Факт написання ним розписок, відповідач ОСОБА_2 не заперечував.

Судова колегія знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1046 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України.

За змістом ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Порядок підтвердження виконання зобовязання визначено ст. 545 ЦК України. Доказами виконання зобовязання можуть бути розписка кредитора про повернення боргу, наявність боргового документа у боржника. На час звернення позивача до суду відповідач ОСОБА_2 борг не повернув, що підтверджується наявністю боргового документу, - розписок у позивача.

Таким чином загальна сума боргу ОСОБА_2 складає 46079 доларів США, за офіційним курсом НБУ гривні до долара США , - 793,8700 грн. за 100 доларів США, на час звернення позивача з позовом, сума боргу складає 365807,35грн.

З урахування наведеного судова колегія вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 365807,35грн., - суму боргу за договорами позики.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Матеріали справи на а.с. 1-2, 57-58 містять квитанції про сплату судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення: при зверненні до суду, - на суму 1700грн., та 120грн. відповідно, при подачі апеляційної скарги - на суму 850грн. та 120грн. Таким чином сума судових витрат яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, складає 2790грн.00к.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, ч.3 ст.509, 526, 611, ч. 2 ст. 651, 1046, ЦК України, ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 21.02.2011р. скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 365807,35грн., суму заборгованості за договорами позики від 10 серпня 2009р.і 26 березня 2010р., та 2790 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді