Справа №22-ц-1384/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь
Номер провадження 22-ц/1890/3923/11 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2011 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Семеній Л. І. , Маслова В. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Перша Сумська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського нотаріального округу ОСОБА_4, Територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів і одиноких громадян «Берегиня» Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2011 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 08 квітня 1996 року ОСОБА_5 склала заповіт на імя позивача, який за її заявою від 25 лютого 1999 року, посвідченою нотаріусом Першої Сумської нотаріальної контори Сумської області, був скасований (а. с. 11-12, 13).

13 травня 2005 року ОСОБА_5 склала заповіт на імя ОСОБА_3, а 22 червня 2005 року уклала з нею договір довічного утримання, за яким остання отримала у власність 1/2 частину житлового будинку по вул. Котовського, 22 у м. Суми, взявши на себе зобовязання довічно доглядати за ОСОБА_5 і надавати їй щомісячне утримання у розмірі 300 грн. (а. с. 14, 18-19).

Доводи позивача щодо недійсності оспорюваних правочинів суд обгрунтовано відхилив, вірно пославшись при цьому на те, що згідно з висновком амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи при поданні заяви 25 лютого 1999 року про скасування заповіту від 08 квітня 1996 року на імя ОСОБА_2 та при складанні заповіту на імя ОСОБА_3 й укладенні з нею договору довічного утримання від 22 червня 2005 року, ОСОБА_5 хоча й виявляла ознаки інволюційного параноїду в анамнезі, проте могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 116-118).

До такого висновку експертна комісія дійшла на підставі досліджених нею матеріалів справи, медичної документації на ОСОБА_5, у тому числі й тієї, на яку посилається апелянт, та інших даних.

Доказів, які б спростовували вказаний висновок експертизи, позивач не надав, тому його доводи суд вірно відхилив, навівши з цього приводу відповідні мотиви.

З листа - повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_4, про який теж іде мова у скарзі, слідує, що при посвідченні нею заповіту від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та договору довічного утримання, укладеного між ними, ОСОБА_5 діяла добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті (а. с. 71).

Показання свідка ОСОБА_6 даних про недієздатність ОСОБА_5 саме на момент укладення оспорюваних правочинів також не містять і висновку експертизи не суперечать.

Представник територіального центру соціального обслуговування «Берегиня» ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції пояснила, що їхній центр даних про те, що стан здоровя ОСОБА_5 не дозволяв їй розуміти значення своїх дій, не має.

З урахуванням викладеного згаданий висновок експерта сумнівів у його правильності не викликає, у звязку з чим підстав для призначення повторної експертизи колегія з огляду на положення ч. 2 ст. 150 ЦПК не вбачає.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія вважає, що суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і пресувального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2011 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -