АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-1717/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Прокопчук Л.П.

Суддів:ОСОБА_2,ОСОБА_3

при секретарі: Устименко Т.П.,

за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Суворовського району м. Херсона на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 березня 2008 року в справі за заявою ОСОБА_4 Тхань, заінтересована особа ОГІРФЛ УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року ОСОБА_4 Тхань звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з 23.01.1988 року.

Посилався на те, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року він в 1988 році приїхав із республіки Вєтнам в Україну та працював на Каховському заводі залізобетонних виробів, на теперішній час ОАО «Каховка»

У 1991 році був звільнений з підприємства у звязку із закінченням строку Міжурядової угоди, але залишився проживати в Україні у м. Херсоні в гуртожитку по вул. І.Куліка 139/4.

Просить встановити факт проживання на території України з 23 січня 1988 року для набуття громадянства за територіальним походженням згідно ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12 березня 2008 року заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4 Тхань на території України з 23 січня 1988 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Суворовського району м. Херсона подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 Тхань.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заявнику ОСОБА_4 Тхань факт постійного проживання на території України з 23 січня 1988 року необхідно встановити для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство»проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

З копії його паспорта вбачається, що він є громадянином ОСОБА_5 Республіки Вєтнам і йому дозволено постійне проживання на території України з 01.03.2007 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 Тхань, суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм матеріального права та не дав належної оцінки наявним у справі доказам.

Крім того суду необхідно було встановити той факт, чи подав заявник до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»).

Заявник не надав суду належних доказів про те, що він звернувся до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства Вєтнаму.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене рішення судом першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Суворовського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 березня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 Тхань у задоволенні заяви про встановлення факту його постійного проживання на території України з 23 січня 1988 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді