АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4738/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2011 року за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ громадянства міграції, реєстрації фізичних осіб Солонянського РВ ГУМВД України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, -

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2010року ОСОБА_2 звернувся з заявою, яку уточнив у грудні 2010року(а.с.19-20), про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він народився 1 березня 1963року у м.Ровеньки Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 1963року березня місяця 25 числа зроблено запис за №261. Він мав паспорт громадянина СРСР, який загубив. З 1990року постійно проживав та працював по найму на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, а саме в с.Суданівка по вул.Кірова,23. З питання отримання паспорту звернувся до Солонянського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, але йому видали тільки тимчасове посвідчення.

Вказуючи на те, що для отримання паспорту необхідно встановити факт, що має юридичне значення, просив встановити, що він постійно проживає на території України з 1990року, а саме в селі Суданівка Солонянського району Дніпропетровської області.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2011року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заяви про встановлення юридичного факту, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх зясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.,ст.3,11ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 256 УПК України передбачено встановлення у судовому порядку фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із справи вбачається, що ОСОБА_2, 01.03.1963року народження, звільнений з роботи 08.08.1988року за власним бажанням з Шахтоуправління «Ровеньковське» Луганської області, знятий з військового обліку 25.08.1988року, тимчасово зареєстрований у Солонянському районі лише 01.09.2010року за адресою: с.Суданівка, вул.Кірова, буд.23(а.с.5-9).

Перевіряючи доводи ОСОБА_2 щодо його постійного проживання на території України, а саме на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області на момент проголошення незалежності України, тобто станом на серпень 1991року, суд, не встановивши достовірних доказів в підтвердження таких обставин, прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неповне зясування обставин справи та що на території Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживав з 1990року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами. Що стосується довідки Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської №357 від 25.01.2011року щодо проживання ОСОБА_2 в 1991році в с.Суданівка Солонянського району в гуртожитку(а.с.42), то суд обґрунтовано не взяв останню до уваги як доказ, оскільки вона не містить відповідних даних на підставі яких документів видана.

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, що регулює встановлені правовідносини, доказам у справі, у тому числі показанням свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, якими не названі джерела своєї обізнаності щодо місця проживання заявника станом на серпень 1991року, суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2011року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -