АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-4781/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої Прозорової М.Л.

суддів Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі Костюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ОСОБА_3

в інтересах ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд»до ОСОБА_3, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4, треті особи: Регіональне відділення Фонду держмайна «Україна»по Дніпропетровській області, Дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд»«Дніпровськпромбудсервіс», Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про виселення із гуртожитку, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року позовом Відкрите акціонерне товариство «Дніпровськпромбуд»звернулося до суду з позовом про виселення із гуртожитку ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог ВАТ «Дніпровськпромбуд»посилалося на те, що, на його балансі знаходиться гуртожиток для одиноких громадян по пр.Петровського, 43 у м.Дніпропетровську, державної форми власності.

При перевірці фактичного проживання осіб у березні 2009 року було встановлено, що без ордеру в кімнату №4 самоправно вселився та у ній проживає ОСОБА_3.

Оскільки відповідач відмовляється добровільно звільнити приміщення, ВАТ «Дніпровськпромбуд»просив суд виселити ОСОБА_3 із жилого приміщення гуртожитку без надання іншого житла, понесені судові витрати по справі стягнути із відповідача на свою користь (а.с.2,3).

В подальшому ВАТ «Дніпровськпромбуд» уточнив обставини позову та збільшив свої позовні вимоги. Доповнення позовних вимог обґрунтовував тим, що у приміщенні № 4 гуртожитку ОСОБА_3 проживає разом із малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дружиною ОСОБА_2, яка ніколи не перебувала у трудових відносинах із підприємством та без дозволу на вселення була зареєстрована у гуртожитку.

Вважаючи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що самовільно вселилися у займане приміщення, просив суд виселити їх із гуртожитку разом із малолітньою дитиною без надання іншого житла, зобов'язати відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із реєстраційного обліку, понесені судові витрати по справі стягнути із співвідповідачів на свою користь (а.с.46-47).

Ухвалою суду від 06.07.2009 року до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних позовних вимог, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини залучено орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради та уповноважений орган на управління державним майном - Регіональне відділення Фонду держмайна України по Дніпропетровській області, Дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» «Дніпровськпромбудсервіс»(а.с.36).

Ухвалою суду від 15.02.2010 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних позовних вимог залучено Дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд»«Дніпровськпромбудсервіс»(а.с.101).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року позовні вимоги задовольнити частково.

Суд виселив ОСОБА_3, ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виселити з жилого приміщення № 4 в гуртожитку по пр. Петровського, 43 у м.Дніпропетровську без надання іншого жилого приміщення.

Суд зобов'язав відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 із реєстраційного обліку за місцем реєстрації в гуртожитку по пр.Петровського, 43 у м.Дніпропетровську.

Суд стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_2 у рівних частках на користь відкритого акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд»судові витрати по справі у сумі 16 грн.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив. /а.с.174-177/

З таким рішенням не погодилися відповідачі і звернулися з апеляційною скаргою, в який ставлять питання про скасування рішення суду, та постанову нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ВАТ «Дніпровськпромбуд», посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства /а.с. 165-168/.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню у частині виселення ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4. згідно п. 3 ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно ст..213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ВАТ «Дніпровськпромбуд», про виселення ОСОБА_3 з жилого приміщення № 4 в гуртожитку по пр. Петровського, 43 у м.Дніпропетровську без надання іншого жилого приміщення, суд обґрунтовано виходив з того, що він не працював у відповідача і що із 25.09.2007 року місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою гуртожитку, розташованого по вул.Гомельська, 59 у Дніпропетровську.

Доводи відповідачів приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, не спростовують висновку суду про те, що у ОСОБА_3 не виникло право на користування кімнатою № 4 гуртожитку по пр.Петровського, 43 у м.Дніпропетровську, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення у вказаної частині, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін

Що стосується виселення ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з жилого приміщення № 4 в гуртожитку по пр. Петровського, 43 у м.Дніпропетровську без надання іншого жилого приміщення, то з даним висновком колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Судом встановлено, що із 25.09.2007 року місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою гуртожитку, розташованого по пр.Петровського, 43 у м.Дніпропетровську.

Як вбачається із матеріалів справи, гуртожиток, розташований за вказаною адресою, призначений для проживання одиноких громадян, є об'єктом державного житлового фонду, у відповідності до положень ст.7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності»та ст.7 Закону України «Про приватизацію державного майна», функції управління якими здійснює Фонд державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду держмайна України по Дніпропетровській області, (а.с.5-11,75-77, 128-137).

01.10.2007 року між Дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства

«Дніпровськпромбуд»«Дніпровськпромбудсервіс»та ОСОБА_5 було укладено договір найму, на умовах якого Дочірнє підприємство, діючи як орендодавець, передало, а ОСОБА_5 прийняла у строкове платне користування окрему кімнату, площею 17 кв.м. у гуртожитку по пр.Петровського, 43 м.Дніпропетровську з метою проживання сім'ї у складі двох осіб (а.с.25-26).

Згідно свідоцтва про шлюб, 08.07.2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. (а.с. 23)

Від даного шлюбу відповідачі мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24), с котрим проживають у кімнаті № 4 гуртожитку, сплачуючи за договором найму плату за користування.

Згідно ксерокопії заяви ОСОБА_2 про реєстрацію місця проживання, вона була зареєстрована25.09.2007 року за адресою: м.Дніпропетровськ, пр..Петровського, 43 гуртожиток на підставі ордера № 81 від 25.09.2007 року з дозволу начальника «Дніпровськпромбудсервіс»

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що питання про виселення виникло у позивача після того, як вона відмовилася проводити оплату за проживання у більшому розмірі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 самовільно вселилася у спірну кімнату і вважає за необхідне рішення суду у частині виселення ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог, на підставі ст.. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року скасувати у частині виселення ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4.

Відмовити Відкритому акціонерному товариству «Дніпровськпромбуд» у задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: