Справа № 2-59/11
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

"28" березня 2011 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Біла Л. М.

при секретарі Янюк А. Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Хмільникагротехсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 1628 грн 02 коп,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач , змінивши розмір позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1628,02 коп, посилаючись на те, що відповідач, працюючи на підприємстві директором і в подальшому, звільнившись з підприємства, не розрахувався повністю за отримані ним товарно-матеріальні цінності за період 2007 - 2010 р.р .на загальну суму 1628 грн 02 коп , яку відмовляється відшкодувати в добровільному порядку, в зв"язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_1 заявлений позов не визнав повністю, посилаючись на те, що він дійсно отримував товарно-матеріальні цінності на складі підприємства і хоч не завжди вчасно сплачував належні кошти, однак повністю розрахувався за отриманий товар і навіть переплатив кошти при звільненні, хоч потім виявив у себе всі необхідні документи, які підтверджували проведену ним оплату.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено і не заперечується сторонами той факт, що відповідач знаходився з позивачем у трудових відносинах, тобто являвся колишнім директором підприємства. При звільненні відповідача ОСОБА_1 в серпні 2010 року ним було сплачено 2338 грн, а у вересні 2010 року- 511 грн 20 коп. як заборгованість по проплаті за отриманий ним товар.

В жовтні 2010 року позивач звернувся в суд з позовом про відшкодування заборгованості в розмірі 1175 грн 25 коп, посилаючись на ст.526 Цивільного Кодексу України про те, що зобов'язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу.Оскільки відповідач не виконав на себе зобов'язань по оплаті товарно-матеріальних цінностей, тому у нього виникла вказана заборгованість

В подальшому, позивач , збільшивши розмір позовних вимог, поставив питання про стягнення з відповідача заборгованості вже в розмірі 1628 грн 02 коп

При цьому , зі сторони позивача не надано жодних доказів про наявність і розмір прямої дійсної шкоди /матеріалів інвентаризації, актів ревізії і т.д., доказів про винне порушення працівником обов'язків за трудовим договором і наявність причинного зв"язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила, час її виявлення, актів і доповідних записок службових осіб, матеріалів службових перевірок, висновків компетентних органів про допущені порушення, а також інших доказів, які мають значення для визначення виду матеріальної відповідальності і суми відшкодування.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

У своїх поясненнях суду відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що він дійсно інколи в неповній мірі сплачував за отриманий товар, оплата проводилась ним частково і за отриманий раніше товар , про що свідчить таблиця , яку містять письмові пояснення позивача, однак він повністю розрахувався за отримані ним товарно-матеріальні цінності, про що надав суду відповідні документи , а саме накладні та квитанції за 2008-2010 роки, з яких слідує, що за 2008 рік заявлено до сплати - 4841 грн 12 коп. , ним сплачено 3996 грн 32 коп , недоїмка склала 844 грн 80 коп. В 2009 році до сплати заявлено 1824 грн 90 коп , всього ним сплачено 3319грн 75 коп, переплата складає 1494 грн 85 коп , частина якої пішла на погашення боргу за 2008 рік. В 2010 році заявлено до сплати 474 грн і розрахунок проведений був повністю

Як пояснив ОСОБА_1, на накладних, які надані суду, є відмітка касира про оплату вказаних сум. Покази відповідача в цій частині повністю підтвердила свідок ОСОБА_2, яка працювала касиром на підприємстві в період з 2009 року по 2011 рік і яка показала, що дійсно, отримавши гроші за товар, ставила відповідну відмітку на накладній про його оплату, а отримані гроші в подальшому здавала в банк. Таким же чином діяли і інші касири, які працювали до неї.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, на порушення його обов'язку, передбаченого ст.10 ЦПК України , щодо доведення підстави свого позову, не довів тих обставин, що на сьогодні з вини відповідача ОСОБА_1К існує заборгованість по оплаті за отриманий товар в розмірі 1627 грн 42 коп. а тому в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 1166, 509, 526 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 -215, 223, 256, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільникагротехсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 1628 грн 02 коп - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Суддя: Біла Л.М.