Справа № 22-ц-2523/2011 Головуючий у I інстанції Наполов М.І.
Категорія цивільна Доповідач - Литвиненко І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новгород-Сіверського районного суду від 4 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного підприємства „Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика про стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

14.06.2011 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до ПП „Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Рішенням суду позов задоволено частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивачки 7994,08 грн грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки і відмовив в задоволенні решти вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить змінити рішення суду через порушення норм матеріального права і стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірно витлумачив положення ст.117 КЗпП України і не взяв до уваги, що позов про стягнення невиплачених сум при звільненні був задоволений.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 працювала у відповідача з 12.08.1982 року по 02.02.2011 року. З 01.01.2004 року по 01.12.2007 року позивачка не використала відпустки, але при звільненні їй не була виплачена компенсація за невикористані щорічні відпустки.

Зясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 має право на компенсацію за невикористані відпустки за період з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року, стягнув заявлену суму, а в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовив з тих підстав, що між сторонами був спір з приводу виплати компенсації за невикористані відпустки.

Рішення суду в частині стягнення компенсації за невикористані відпустки не оскаржується.

Що стосується рішення суду про відмову в стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку, то в цій частині воно є таким, що не відповідає положенням ч.2 ст.117 КЗпП України, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, в день звільнення ОСОБА_6 не були виплачені всі суми, оскільки існував спір відносно цих сум. У звязку з тим, що суд погодився з доводами позовної заяви і задовольнив позов про стягнення недоплаченої суми, то відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України, відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку.

ОСОБА_6 в позовній заяві навела розрахунок середньоденного заробітку, який становить 107,12 грн, і просила стягнути його з дня звільнення по день звернення до суду, т.т. за 78 робочих дня). Відповідач вказані розрахунки не спростував, а тому апеляційний суд погоджується з вказаною позивачем сумою.

Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.117 КЗпП України, ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п. 4, ст.ст. 314, 316, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду від 4 серпня 2011 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Позов ОСОБА_6 до Приватного підприємства „Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика на користь ОСОБА_6 8355,36 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: