Справа № 22-ц-2570/11 Головуючий у І інстанції Воробйова В.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 10.05.2011
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: за участю секретаря:ОСОБА_3, ОСОБА_1 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 (ОСОБА_1), ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ,ОСОБА_11, ОСОБА_12 , ОСОБА_23, ОСОБА_14, ОСОБА_15 , ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 до Фонду Державного майна України, Колективного підприємства «Васильківська шкіряна фірма» , ОСОБА_24 , Треті особи- Васильківська міжрайпрокуратура Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1», Виконавчий комітет Васильківської міської ради про визнання порушеним права на законність приватизації, припинення дій, що порушують це право, та захист прав та інтересів власника,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в 1993 році при проведенні приватизації майна державних підприємств керівництвом Орендного підприємства «Васильківська шкіряна фірма» через Васильківське відділення Ощадбанку України №303 їм було оформлено і видано приватизаційне платіжне доручення про переказ коштів на суму приватизаційного майнового сертифікату - 1050000 крб. на рахунок Орендного підприємства «Васильківська шкіряна фірма» для оплати майна по Договору купівлі-продажу №267, оформленого 12.01.1994 року, тобто приватизації державного майна шляхом викупу. Здійснюючи викуп державного майна за приватизаційний майновий сертифікат вони сподівались на створення з їх участю господарського товариства у вигляді ВАТ, на отримання документа, що посвідчує їх право власності на придбане майно, але виявилось, що Договір купівлі-продажу не пройшов державної реєстрації у виконкомі Васильківської міської ради з визначенням часток кожного співвласника, чим порушені їх права на законність приватизації, вони не отримали акції чи іншого документа, що посвідчує право власності на придбане майно, вони не були прийняті до складу організації орендарів, чим порушено їх право на участь у діяльності господарського товариства, вони не підписували Установчий договір, чим порушено їх право на забезпечення рівності прав громадян України в процесі приватизації, порушено їх право на участь у створені господарського товариства, оскільки було створено колективне підприємство тільки трудовим колективом підприємства, членами якого вони не є, тому порушено їх право на розпорядження належним їм майном. Просили визнати грубо порушеними їх права, поновити порушене право шляхом зобов»язання ОСОБА_24 провести вилучення майна із складу КП «Васильківська шкіряна фірма» та ТОВ»Слава».

Протягом розгляду справи неодноразово змінювали і уточнювали свої позовні вимоги. Просили визнати грубо порушеними права і законні інтереси на законність приватизації державного майна, право на забезпечення рівності прав громадян України, право на спільну участь у приватизації через участь в діяльності заснованого товариства , право на безоплатне придбання частки державного майна за рахунок приватизаційних майнових сертифікатів, право на пільгове придбання акцій, право бути суб»єктом права власності на праві спільної власності, право здійснення права власності, право на підготовку установчих документів, право на забезпечення належного контролю здійснення приватизації з боку Фонду Державного майна, право на повне достовірне інформування громадян про всі дії щодо приватизації та доступу до такої інформації, право на мирне володіння майном, на право приватної власності.

Просили поновити порушене право позивачів шляхом визнання їх стороною у якості покупця Договору купівлі-продажу № КП-267 від 11.01.1994 року, зобов»язати Фонд державного майна юридично оформити за позивачами право власності на майно, оплаченого згідно приватизаційних платіжних доручень, визнати незаконними дії КП «Васильківська шкіряна фірма» по привласненню майна, оплаченого позивачами згідно приватизаційних платіжних доручень, винести окремі ухвали на дії Фонду Державного майна і прокуратури.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі ставлять питання про скасування рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 січня 1994 року між Фондом державного майна і організацією орендарів «Васильківська шкіряна фірма» був укладений Договір купівлі-продажу № КП-267 цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Васильківська шкіряна фірма»/а.с. 104-107 т.2 /

На підставі даного Договору 12 липня 1994 року Фондом державного майна України видано Свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Васильківська шкіряна фірма»/а.с.99 т. 2 /

Конференцією трудового колективу 20 липня 1994 року затверджено Статут колективного підприємства «Васильківська шкіряна фірма»/а.с.8-12 т.З /

Рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 241 від 21 липня 1994 року зареєстроване колективне підприємство «Васильківська шкіряна фірма»/а.с.ЗЗ т.2/

Відповідно до представленого витягу з реєстру власників КП «Васильківська шкіряна фірма» в ньому зазначені прізвища позивачів /а.с. 161 т.2/

Відповідно до ст. 1 Статуту Колективне підприємство «Васильківська шкіряна фірма» організоване по рішенню загальних зборів колективу підприємства / протокол №92 від 20.07.1994 року / згідно з Законами України «Про підприємства», «Про господарські товариства», «Про власність» для здійснення господарської діяльності, заснованій на колективній праці, самофінансуванні з метою повного задоволення потреб народного господарства і підвищення рівня реальних доходів членів колективу та його співвласників на основі надання трудовому колективу повної самостійності і посилення зацікавленості за кінцеві результати роботи». Відповідно до п.5,3 ст.5 Статуту співвласниками підприємства є : члени трудового колективу та особи, які здійснили внесок в статутний фонд підприємства в межах майнового сертифікату і мають рівноправне право з членами трудового колективу на одержання дивідендів після закінчення фінансового року; співвласник підприємства має право вийти із його складу і отримати вартість майнового сертифікату або своєї частки у статутному фонді з 1.01.1996 року; співвласник має право на одержання інформації про фінансово-господарську діяльність підприємства./а.с.8, 12т.З/

Дані положення знайшли свої відображення і в Статуті від 31.03.1997 року /а.с.224-234 т.2 /, а п.5.2 передбачено, що підприємство може змінювати організаційно-правову форму , випускати власні цінні папери та реалізовувати їх юридичним особам і громадянам, купувати цінні папери в юридичних осіб, відповідно до законодавства України.

Відповідно до Положення про майнові відносини в колективному підприємстві «Васильківська шкіряна фірма»/а.с.235-239 т.2 / ч.З якого передбачений порядок формування складу власників та співвласників , п.3.4 зазначено, що співвласниками колективного підприємства є особи, які оформили приватизаційні майнові сертифікати з іменних депозитних рахунків і особи, які вклали в статутний фонд підприємства особисті кошти.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції проаналізував наступні норми діючого на час укладення договору купівлі-продажу підприємства законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» в редакції 22.02.1994 року створення товариств покупців членами трудового колективу підприємств/структурних підрозділів/, що приватизуються , здійснюється на підставі рішення загальних зборів, в яких брало участь більше 50 відсотків працівників підприємств або їх уповноважених представників. За умови, що товариство покупців об»єднує більш як 50 відсотків працюючих, воно користується пріоритетним правом у виборі способу приватизації, крім випадків, щодо яких встановлено обмеження законами України»

В статті 20 Закону України «Про власність», який був чинний на час виникнення правовідносин, зазначено, що суб»єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, об»єднання, інші громадські об»єднання. Відповідно до ст.ст. 21, 23,30 зазначеного Закону право колективної власності виникає на підставі: добровільного об»єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об»єднань; передачі державних підприємств в оренду, викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства ... , у власності колективного підприємства є вироблена продукція, одержані доходи, а також інше майно , придбане на підставах, не заборонених законом. У майні колективного підприємства визначаються вклади його працівників. Розмір вкладу працівника у майні колективного підприємства визначається залежно від його трудової участі в діяльності державного або орендного підприємства, а також участі у збільшенні майна колективного підприємства після його створення ; право колективної власності здійснюють вищі органи управління власника /загальні збори, конференції, з'їзди тощо/

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що КП «Васильківська шкіряна фірма» створено в правовому полі діючого на той час законодавства. Позивачі мають частку в Статутному фонді, а не майні підприємства, їх права передбачені Статутом підприємства і Положенням про майнові відносини , правомірність яких не оспорена, а тому суд визнав, що позивачами недоведена неправомірність дій відповідачів при проведенні приватизації державного майна і порушення їх прав при створенні Колективного підприємства. Права позивачів передбачені установчими документами підприємства, вони не позбавлені права цікавитись і мати інформацію щодо діяльності підприємства, а питання, в якій формі чи виді повинні оформлятись цінні папери, що засвідчують дольову участь у статутному фонді підприємства позивачів, відноситься до компетенції підприємства.

А тому з цих підстав суд не задовольнив і вимоги до третіх осіб-Васильківської міжрайпрокуратури , Васильківської міської ради і ТОВ»Слава», до того ж вимога про винесення окремої ухвали не є позовною вимогою, а відповідно до ст. 211 ЦПК України суд , виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду першої інстанції про відсутність порушення прав позивачів при створенні колективного підприємства не ґрунтується на Законі .

Однак колегія суддів не може погодитись із доводами апеляційної скарги виходячи із наступного.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що, починаючи з 1994 року, коли була проведена приватизація підприємства, затверджений Статут підприємства, Положення про майнові відносини в колективному підприємстві, позивачі були наділені певними правами, які були зазначені в установчих документах. Позивачі не скористались своїми правами ні на отримання інформації щодо ходу приватизації підприємства, ні на участь у загальних зборах, ні оскарження установчих документів. Всі установчі документи підприємства, які позивачі вважають незаконними і складеними з порушенням вимог законодавства, на час ухвалення рішення суду були дійсними, ніким не оспорені і не скасовані.

Суд першої інстанції також обґрунтовано зазначив, що питання щодо видачі цінних паперів, які засвідчують дольову участь у статутному фонді підприємства позивачів, відноситься до компетенції підприємства і не може бути вирішено судом.

Оскільки рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ,ОСОБА_11, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (ОСОБА_1), ОСОБА_14, ОСОБА_15 , ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 відхилити .

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: