Справа № 2-513/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2011 р. Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Марченко Н.В.

при секретарі Луценко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.04.2011 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок скоєння злочину. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 15.07.2004 року ОСОБА_2 ударив його металевим ломом, внаслідок чого завдав йому тілесні ушкодження у вигляді ссадини грудної клітки, що підтверджується висновком судово-медичного огляду. Крім того, 08.03.2005 року ОСОБА_2 наніс йому декілька ударів у різні частини тіла, внаслідок чого завдав йому тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітки, що підтверджується висновком судово-медичного огляду. Крім того, йому було вибито зуби, однак експерт даних ушкоджень до висновку не вніс. Вважає, що ОСОБА_2 вчинив по відношенню до нього два умисних злочини, передбачені ст. 125 ч. 1 КК України. він неодноразово звертався до суду з заявою про притягнення олійник В.О. до кримінальної відповідальності, однак, йому документи повертаються. Вважає, що закінчився строк притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, однак це не позбавляє його права звернутись до суду з позовом в порядку цивільного судочинства. Діями ОСОБА_2 йому спричинено моральну шкоду, оскільки він неодноразово бив його у присутності односельців, від чого він відчував фізичний біль, був змушений сидіти дома, лікуватись, був порушений йог звичайний устрій життя, відповідач не просив вибачення за свої дії. Просив на підставі ст. 1166, 1167 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 моральний збиток у сумі 5 000 грн., витрати на надання правової допомоги 500 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 надав письмові заперечення відповідно до яких позов не визнав. Заперечення обґрунтовував тим, що умисних ушкоджень позивачу е спричинив, 15.07.04 року взагалі не зустрічався з ним. 08.03.05 року дійсно був конфлікт з позивачем, однак тілесних ушкоджень він йому не спричиняв. Винним у вчиненні злочину його визнано не було, наданими актами не підтверджується що саме він спричинив тілесні ушкодження позивачеві. Позивачем е надано доказів щодо спричинення моральної шкоди. Просив у задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив, що відповідач неодноразово наносив йому удари, спричиняв тілесні ушкодження, чим завдав йому фізичний біль та страждання, тому просив стягнути з відповідача 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, понесені витрати.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що позивач його сусід, з ним у них неприязні стосунки, позивач неодноразово висипає сміття біля їх двору, або іншим чином створює конфліктні ситуації.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, на яку як на правову підставу своїх вимог посилається позивач визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Однак вимогу про відшкодування матеріальної шкоди позивач у позовних вимогах не ставить, тому, дана норма права не може бути підставою вимог позивача.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, на яку як на правову підставу своїх вимог посилається позивач, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

З дослідженої в судовому засіданні постанови від 21.03.2005 року встановлено, що у порушені кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 відмовлено.

З дослідженого в судовому засіданні акту судово-медичного обстеження від 28.07.2004 року встановлено, що під час огляду ОСОБА_3 у нього виявлено тілесне ушкодження у вигляді садини грудної клітки, яке спричинене дією тупого твердого предмету чи при ударі о подібний, дане тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень і термін виникнення може відповідати часу вказаному потерпілим, 15.07.2004 року.

З дослідженого в судовому засіданні акту судово-медичного обстеження від 15.03.2005 року встановлено, що під час огляду ОСОБА_4 у нього виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця грудної клітки, яке спричинене дією тупого твердого предмету чи при ударі о подібний, дане тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень і термін виникнення може відповідати часу вказаному потерпілим, 08.03.2005 року.

Оскільки ОСОБА_2 заперечує факти спричинення тілесних ушкоджень виявлених під час медичних оглядів у ОСОБА_1, вину ОСОБА_2 у спричиненні тілесних ушкоджень Багрінівському вироком суду встановлено не було, суд вважає недоведеним факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Тому, на підставі ст. 1167 ЦК України у задоволенні позову слід відмовити.

А отже не підлягають стягненню з відповідача і судови витрати, понесені позивачем.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ::

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_5