У Х В А Л А

04 березня 2011 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви комунального підприємства „Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2011 року КП „Маріупольське ТТУ звернулося до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Від представника позивача разом із позовом до суду надійшло клопотання про відстрочку сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з посиланням на матеріальний стан позивача, на підставі того, що позивач є збитковим підприємством, має борг по виплаті заробітної плати працівникам підприємства.

Відповідно ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторін, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору або витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на визначений строк, але не більш ніж до прийняття судового рішення по справі.

Оскільки вказана норма є правом, а не обовязком суду, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, бо представником позивача не надано суду доказів на підтвердження того, що підприємство „Маріупольське ТТУ має матеріальні труднощі при сплаті державного мита та витрат на ІТЗ розгляду справи при подані позовної заяви, тому у відстрочці сплати вказаних платежів суд представнику позивача вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного суд вважає, що позовна заява подана із порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не сплачено витрат на матеріально-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи, до яких згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України віднесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 82, 119, 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника КП „МТТУ, ОСОБА_3, про відстрочку сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи за позовом КП „МТТУ до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Позовну заяву комунального підприємства „Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишити без руху та надати позивачу строк для сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі у пятиденний строк апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя .