Справа № 2 п-294 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом акціонерного товариства СФ «МИСФА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2009 р. АТ СФ «МИСФА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позивач вказує на те, що 8 травня 2003 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду голови правління АТ СФ «МИСФА». 1 серпня 2002 року з ним укладено договір про повну матеріальну відповідальність. При звільненні відповідача 10 липня 2007 року було виявлено недостачу грошових коштів.

1 грудня 2005 року ОСОБА_1, діючи від імені товариства, уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, 1990 року випуску, вартість якого складає 14311 грн. 97 коп.

28 грудня 2005 року відповідачем виданий наказ, відповідно до якого утворена комісія з передачі автомобіля, яка повинна була передати зазначений автомобіль по акту прийому-передачі в строк до 29 грудня 2005 року. В той же день був складений акт приймання-передачі основних засобів щодо автомобіля КАМАЗ-4510, проте оплата за продаж даного автомобілю в касу підприємства не надійшла. Перший платіж був здійснений 1 березня 2007 року у розмірі 10000 грн. 00 коп.. Залишок складає 4311 грн. 97 коп.

Посилаючись на викладене, та відповідно до ст.. 130, 131, 134, 135-1 КЗпП України, ст. позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 4311 грн. 97 коп. та понесені ним судові витрати.

Представники позивача в судовому засіданні 01.11.2010 року вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити.

В судове засідання 16.03.2011 року представники позивача не зявилися. Про час і місце розгляду справи позивач повідомлений судом належним чином. До суду подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою юриста.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, вказуючи на безпідставність заявлених вимог, а також посилалися на те, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним позовом. З зазначених підстав просили в позові відмовити.

Враховуючи ті обставини, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, доказів про поважність причин неявки представника в судове засідання до суду не надав, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та його представника вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

8 травня 2003 року ОСОБА_1 призначений на посаду голови правління АТ СФ «МИСФА». 1 серпня 2002 року з ним укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні відповідача 10 липня 2007 року товариством було виявлено недостачу грошових коштів в сумі 4311 грн. 97 коп.

1 грудня 2005 року між АТ СФ «МИСФА» в особі голови правління ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, 1990 року випуску, вартість якого складає 14311 грн. 97 коп.

29 грудня 2005 року на підставі наказу № 105а голови правління АТ СФ «МИСФА» ОСОБА_1 від 28 грудня 2005 року, проведено передачу автомобіля НОМЕР_1, 1990 року випуску, про що складено акт приймання-передачі.

Проте, в порушення п. 3.1 договору купівлі-продажу, згідно якого продавець передає покупцю майно протягом одного місяця після повної оплати його вартості, оплата за продаж даного автомобілю в касу підприємства не надійшла. Перший платіж був здійснений 1 березня 2007 року у розмірі 10000 грн. 00 коп.. Залишок складає 4311 грн. 97 коп.

Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству у випадку коли між працівником і підприємством відповідно до ст.. 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов АТ СФ «МИСФА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди є обґрунтованим.

У відповідності до ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи про недостачу грошових коштів на підприємстві позивачу стало відомо у липні 2007 року. Проте з позовом до суду про відшкодування шкоди позивач звернувся лише у грудні 2008 року, тобто з пропуском строку встановленого ст. 233 КЗпП України. Доказів про поважність причин його пропуску та клопотання про його поновлення позивач до суду не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в позові акціонерного товариства СФ «МИСФА» слід відмовити у звязку з пропуском позивачем встановленого строку.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові акціонерного товариства СФ «МИСФА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні при оголошенні рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська