Апеляційний суд Харківської області
Категорія: про визнання праваСуддя - доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року Судова колегія судової палати з цивільнихсправ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Сащенко І.С.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільн справу за апеляційною скаргою інспекції державного архітектурно-будівельногі контролю у Харківській області на рішення Лозівського міськрайонного суд Харківської області від 03 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3; Володимировича до ОСОБА_4 міської ради Харківської області, третіх осіб ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації, Комунального підприємства «Архітектурні бюро міста Лозова» про визнання права власності на вбудоване нежитловіприміщення магазину з ґанком, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради Харківської області, третіх осіб: ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації Комунального підприємства «Архітектурне бюро міста Лозова», в якому проси визнати за ним право власності на вбудоване нежитлове приміщення магазин промислових товарів з ґанком /літ «А-5»/, загальною площею 60,9 кв.м., розташоване з адресою: м. Лозова Харківської області, вул. К.Лібкнехта, буд. 4, нежитлове приміщення: № 4 згідно технічного паспорту станом на 15.10.2009 року без акту вводу експлуатацію. В обґрунтування позову вказав, що він придбав квартиру, розташован за адресою: АДРЕСА_1 для веденні підприємницької діяльності. З дозволу виконавчого комітету ОСОБА_4 міської раді Харківської області позивач реконструював вказане приміщення, але без належне проектно-кошторисної документації, тому це приміщення вважається самочинні побудованим.

Позивач в судове засідання не зявився.

Представник позивача в судовому засіданні позов уточнила, просила визнати тільки право власності за позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Харківської області в судове засідання не зявився, надав суду лист, в якому просив слухати справу без учас представник відповідача, не заперечує проти визнання права власності за позивачем.

Представник третьої особи ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Архітектурне бюро м. Лозова» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого

2010року уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ним права власності на самочинно вбудоване нежитлове приміщення магазину промислови товарів з ґанком / літ. «А-5»/, загальною площею 60,9 м.кв., згідно технічного паспорт станом на 15.10.2009 року, розташоване за адресою: м. Лозова Харківської області вул. К.Лібкнехта. буд. 4, нежитлове приміщення № 4, без акту вводу в експлуатацію.

Рішення першої інстанції скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказали, що інспекція не була залучена по справі в якості 3-тьоі особи.

Судова колегія, заслухавши доповідь Судді та пояснення учасників процесу, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням у справі нового рішення з наступних підстав.Відповідно до п., п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове, в разі невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеності обставин, Які суд вважав встановленими та, як слідство порушення та неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалам справи ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 09.09.2008 року, копією витягу з Державного реєстру правочинів від 09.09.2008 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ від 17.09.2008 року ( а.с. 9- 11 ).

Рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради Харківської області № 817 від 24.10.2008 року зазначена квартира переведена в нежитлове приміщення та їй присвоєна адреса; м. Лозова Харківської області, вул. К.Лібкнехта, буд. 4, нежитлове приміщення №4.

Рішенням виконкому ОСОБА_4 міської ради Харківської області № 15 від

16.01.2009року, позивачу було надано дозвіл на реконструкцію нежитлового вбудованого приміщення для організації магазину промислових товарів за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. К.Лібкнехта, буд. 4, нежитлове приміщення № 4.

Задовольняючи позовні вимоги і визнаючи за позивачем право власності на нежитлове приміщення, суд першої інстанції послався на ст. 392 ЦК України, якою передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Але з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно вимог п.З ч. 2 ст. 331 ЦК України встановлено, Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ст. 22 ЗУ « Про основи містобудування», забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно до ч.ч. 1-3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена Для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно забудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети , за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч. ч. 1, 4 і 5 ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 року № 1699, фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від Виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу не виконання будівельних робіт у порядку, визначеному законом.

Після одержання забудовником вихідних даних на проектування об'єкта містобудування і здійснення проектно-вишукувальних робіт, будівельного паспорта проектної документації на будівництво об'єкту містобудування, у нього виникає праве на отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Частиною 9 ст. ЗО вищезазначеного Закону України визначено, що здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення незазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством.

Матеріали справи не містять рішень уповноважених органів щодо виділення позивачу земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно, розробленої компетентним органом проектно-кошторисної документації на реконструкцію, дозволу на виконання будівельних робіт.

За таких обставин судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ст. 307 п., п. З, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст.

316, 317, 319 ЦПК України, 16, 376, 386, 391 ЦК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2010 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів з ґанком /літ «А-5»/, загальною площею 60,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. К.Лібкнехта, буд. 4, нежитлове приміщення № 4 згідно технічного паспорту станом на 15.10.2009 року без акту вводу в експлуатацію відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді