overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2о-199/11 р
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2011 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 зацікавлена особа Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1, звернувшись до суду просить встановити належність їй правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки, виданої 14 листопада 1975 року у Домобудівельному комбінаті № 1

Заявниця підтримала заяву і пояснила, що вона, маючи право на отримання пенсії за віком звернулась в управління пенсійного фонду України в м.Рівне, проте під час оформлення документів зясувалось, що в трудовій книжці неправильно записане її прізвище - Онопрейчук замість „Онопрійчук

Даний факт їй необхідний для отримання пенсії за віком.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи копію трудової книжки, копію свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 467448 , свідоцтво про народження 1-ГЮ № 316769, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

З оглянутих в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 467448 та свідоцтво про народження 1-ГЮ № 316769 вбачається, що дівоче прізвище заявниці „ Онопрійчук

Проте, у трудовій книжці, виданій Домобудівним комбінатом № 1 14 листопада 1975 року дівоче прізвище вказано „ Онопрейчук замість „Онопрійчук

Інакше ніж судовим рішенням, заявник не може довести факт належності їй правовстановлюючого документа.

На підставі п.6 ч.1 ст.234, п.1 ст.256 ЦПК України, керуючись ст.ст.215, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 зацікавлена особа Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про встановлення факту належності правовстановлюючого документа -задовольнити.

Встановити, що трудова книжка серії БТ-! № 0999457 заповнена 14 листопада 1975 року у домобудівельному комбінаті № 1 на прізвище ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя Н.Г.Кучина
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ Справа № 2-486/11

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: судді - Панчука А. І., при секретарі ОСОБА_1 розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, шлюб не розірваний.

Від спільного життя мають не повнолітніх дітей ОСОБА_4, 07.02.1998року.

Позивач звернувся в суд з позовом до Відповідача про розірвання шлюбу.

Він не бажає проживати з Відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні відносини, причиною розпаду сім'ї є те, що їх шлюб носить формальний характер так, як з „Відповідачем фактично не проживає однією сім, єю та просить розірвати укладений шлюб. Позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач визнав позов.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997р .актовий запис № 05

Сторони фактично припинили подружні відносини і однією сім"єю не проживають.

Причиною розпаду сім' ї і сторони з цим погодились є відсутність між ними взаємоповаги та взаємо порозуміння, спільності інтересів .Сторони на розірвання шлюбу згодні і не наполягають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно.

При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Місцем проживання дитини сторони визнали місце проживання матері.

При розгляді справи майнового спору між сторонами немає.. Витрати по справі суд покладає на Позивача .

Судовий збір по справі складає 8,5 грн., збір на ІТ'З судового розгляду справи 30 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі cm. 105 ч.З, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись стЗ,.4,7, 11,88, 209, 212,214, 215, ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання иипюбу, зареєстрованого Яковлівською сільською Радою Роздільнянського району Одеської області 04.10.1997 року актовий запис № 05 - задовільнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого Яковлівською сільською Радою Роздільнянського району Одеської області 04.10.1997 року актовий запис № 05 , залишивши їй прізвище « Вайзберг «.

На рішення може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд в 10-ти денний строк з дня його проголошення, або в такий же термін з дня отримання.

Суддя А.І.Панчук
Вишгородський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Скарлат О.І.

при секретарі Зуровій Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вишгород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2009 року. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. яка проживає з відповідачкою. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просить розірвати шлюб.

У судовому засіданні, позивач позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив суду, що з травня 2010 року вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів часто виникали сварки і непорозуміння, все це привело до того, що у них втратилось почуття любові і поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не є можливим.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та підтвердила, що дійсно з позивачем у них протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила після розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище «Лєбєдєва».

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, серії 1-ОК №076565 (а.с.5).

Від спільного проживання мають дитину: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Оцінивши пояснення позивача та відповідачки, встановлено, що сумісне життя / них не склалося із-за відсутності бажання знайти спільну мову у сімейних питаннях.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 109-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.15, 30, 62. 202 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 35, залишивши відповідачці дівоче прізвище «Лєбєдєва»

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя О.І. Скарлат
Справа № 2-с-41/11
У Х В А Л А

"28" березня 2011 р. Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Марковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, якою просить скасувати судовий наказ від 31.01.2011 року по справі № 2-Н-125/11.

Суд, заслухавши заявника, розглянувши заяву, додані до неї документи та матеріали, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

31.01.2011 року за заявою КП Теплопостачання міста Одеси видано судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_1, що мешкає АДРЕСА_1 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси»заборгованість у розмірі 2899,20 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень. Відповідно п.2 ст.102 ЦПК України видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника для заслуховування їх пояснень, тому суд не мав можливості визначити правомірність заявлених вимог КП «Теплопостачання».

Заявник у судовому засіданні та у поданій заяві просить скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на викладені у заяві обставини.

Відповідно до ч.6 ст. 105-1 ЦПК України заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду цієї заяви.

Суд, дослідивши заяву про скасування судового наказу, вважає, що вона підлягає задоволенню, оскільки заявник ставить питання про застосування строків позовної давності та ставить під сумнів правомірність стягнення з нього заборгованості, тому на думку суду виникає спір про право і вимоги КП «Теплопостачання м. Одеси»повинні розглядатися в позовному провадженні.

Відповідно до ч.8 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати судовий наказ від 31 січня 2011 року по справі № 2-Н-125/11 виданий Київським районним судом м. Одеси за заявою КП Теплопостачання м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси»(65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, р/р 1301 в АО «Златобанк»м. Київ, МФО 380612, код ОКПО 34674102) заборгованість у розмірі 2899,20 гривень (дві тисячі вісімсот девяносто девять гривень 20 копійок). та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у розмірі 30 грн.

Розяснити КП «Теплопостачання м. Одеси»право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В.Гниличенко
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

про видачу судового наказу

Справа № 2-н-2653/11

29 вересня 2011 р. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П. розглянувши заяву ВАТ ДонецькобленергоОСОБА_1, про видачу судового наказу,

в с т а н о в и в:

Вимоги заявника відповідають ст. 96 ч.1 п.1 ЦПК України.

Потому судовий наказ може бути виданий.

Керуючись ст.ст. 95, 96 ч.1 п.1, 102 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Прийняти заяву стягувача і видати судовий наказ 3 жовтня 2011 року.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. П.Харченко
Справа № 2-н/1522/2885/11
УХВАЛА

22 грудня 2011 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Шенцева О.П. розглянувши заяву Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію, в розмірі 3473 грн.,13 коп. та судовий збір.

Заява про видачу судового наказу подана з додержанням вимог статей 96-98 ЦПК України.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити наказне провадження у справі за заявою Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію.

Суддя 22.12.2011
Справа №2-285/2011 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2011 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і подальше збереження сімї є неможливим.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримує на умовах, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідач, повідомлена завчасно про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилася. Однак, до суду подано заяву від 26.10.2011 року з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення (а.с. 16).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 21 травня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, зроблено актовий запис № 11 ( а. с. 5).

В подружжя від даного шлюбу є спільні малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають біля відповідача.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Причиною розпаду сімї є те, що відповідач створила нову сімю. Сімейне життя не склалося і сімейні стосунки припинилися повністю. За час проживання ніхто із подружжя не вживав будь яких заходів для примирення та збереження сім*ї.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б як їх інтересам, та і інтересам малолітніх дітей, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави для розірвання шлюбу.

На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8 СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, ст.174 ч.4, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 21 травня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Борівської сільській раді Чернівецького району Вінницької області, зроблений актовий запис №11.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в розмірі по 8 /вісім/ гривень 50 копійок з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Суперсон С.П.
Справа № 6-32/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2011 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., розглянувши подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за межи України громадянина ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у ВДВС Старокостянтинівського РУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Господарського суду Хмельницької області № 7/718 від 22.02.2010 року про стягнення з ПП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Технічний центр «Поділля Інвест» 132676,77 грн..

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене, вивчивши подання, оцінивши представлені документи, суд вважає, що подання заступника начальника відділу ДВС Старокостянтинівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.18 частини 3 ст.11 Закону України державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі відхилення боржника від виконання свої обовязків, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника до виконання зобовязань за рішенням. Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Подання не містить-будь яких відомостей, що державним виконавцем приймались заходи до виконання рішення суду і яка є необхідність у обмеженні ОСОБА_2 права виїзду за кордон. Також не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в поданні, до подання не додано документів, які підтверджують той факт, що рішення суду не виконується, а також те, що боржнику направлялись вимоги, які були ним проігноровані.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.377-1 ЦПК України, п.3 частини 3 ст.121 ЦПК України, ст.ст.209, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за межи України громадянина ОСОБА_2.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня проголошення ухвали або з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя
______________________________________________________ Справа № 1512/2-1957/11
У Х В А Л А

15.06.2011 Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі - Зозулянському Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до КП «ЖКС Вузівський», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення, та компенсацію моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до КП «ЖКС Вузівський»про відшкодування шкоди,завданої залиттям нежитлового приміщення, та компенсацію моральної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить суд призначити по справі комплексну біологічну та будівельно-технічну експертизу, посилаючись на те, що у вересні 2009 року сталося затоплення належного на праві власності ОСОБА_1 приміщення за адресою: вул. Тополина, №30/1 у м. Одесі, після якого відновлювальний ремонт не здійснювався та причину залиття не встановлено.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечувала проти проведення експертизи, вважає, що дане клопотання затягує розгляд справи по суті.

Приймаючи до уваги той факт, що прохання представника позивача засноване на законі та з урахуванням того, що для зясування обставин, які мають значення у справі, потрібні спеціальні знання, суд вважає за необхідне призначити у справі комплексну біологічну та будівельно-технічну експертизу.

Керуючись ст. ст. 143-145 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити по справі судову біологічну та будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити питання:

1. Чи є на предметі-носії ( усе нежитлове приміщення стіни, стеля, підлога, вікна, двері, меблі та інші речі, що знаходяться у приміщенні та були залиті) за адресою: вул. Тополина, буд.№30/1 у м. Одесі мікрообєкти (частки) біологічного походження, що містяться у каналізації, каналізаційних стоках житлового будинку?

2. Які технічні причини залиття нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: вул.Тополина, буд.№30/1 у м. Одесі, що належить на праві власності ОСОБА_1 із зазначенням характеру аварії, де і коли вона відбувалась?

3. Який розмір матеріальної шкоди ( вартості пошкоджених речей та відновлюваного ремонту нежитлового приміщення), заподіяної власнику нежитлового приміщення, внаслідок залиття?

Проведення експертизи доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Витрати, повязані з проведенням експертизи покласти на позивача ОСОБА_1

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О. В.
Галицький районний суд ІваноФранківської області
Справа № 2-н-440/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мельник І.І.

секретаря -Матейко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галичі справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

встановив:

21 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою в якій просить скасувати судовий наказ виданий Галицьким районним судом 08 грудня 2011 року про стягнення з нього в користь ПАТ Івано-Франківськгазв особі Галицького управління по експлуатації газового господарства 1118 (сто вісімнадцять) грн. 24 коп. боргу за спожитий природний газ посилаючись на те, що вказану суму боргу сплатив повністю.

Заявник, ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, а надіслав суду заяву в якій вказує про те, щоб справу розглядати у його відсутності.

В судове засідання стягувач представника не направив, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що за заявою ПАТ Івано-Франківськгазв особі Галицького управління по експлуатації газового господарства Галицьким районним судом виданий судовий наказ № 2н-440 від 08 грудня 2011 року на стягнення боргу за надання послуг за спожитий природний газ сумі 118 грн. 24 коп. з ОСОБА_1, стягнення судового збору. З квитанції, яку надіслав боржник вбачається, що останній заборгованість оплатив.

За наведених вище обставин і доказів суд вважає, що заява обгрунтована, подана в установлений строк, через, що судовий наказ від 08 грудня 2011 року- слід скасувати.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 105,105-1 ЦПК України,-

ухвалив:

Судовий наказ, виданий Галицьким районним судом 08 грудня 2011 року про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 в користь ПАТ Івано-Франківськгазв особі Галицького управління по експлуатації газового господарства - скасувати.

Копії даної ухвали направити боржникові та стягувачеві, розяснивши при цьому останньому, що його вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: