Справа № 2-386/11
У х в а л а

"04" лютого 2011 р. суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Бондарьова Г.М.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В порушення вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України позивачем неналежним чином викладено зміст позовних вимог,неналежним чином викладено обставини,якими позивач обґрунтовує свої вимоги,зазначення доказів,що підтверджують кожну обставину,наявність підстав для звільнення від доказування,позовну заяву подано неналежною особою та не додано доказів ціни позову та сплати судового збору у справі в належному розмірі.

З врахуванням викладеного позивачем неналежним чином вказано всіх належних відповідачів та третіх осіб у справі.

Зокрема:

Позивачем не додано даних про відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

З позовної заяви не вбачається наявності спору позивача з відповідачкою про право на спадщину,оскільки в позові вказано,що ОСОБА_2 також не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Позивачем не враховано,що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкуванняякщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами,у звязку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини,спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,які прийняли спадщину в порядку,установленому цивільним законодавством.За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.24 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України особа,яка не прийняла спадщину в установлений законом строк,може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців,які прийняли спадщину/частина друга статті 1272 ЦК/ ,а також за відсутності інших спадкоємців,які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці,які прийняли спадщину.При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом,усунення їх від права на спадкування,неприйняття ними спадщини,а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини,наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини,суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку,установленому статтею 1269 ЦК,звернувшись в нотаріальну контору,після чого вважається таким,що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку,суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того,що поважними є причини, повязані з обєктивними,непереборними ,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій.

Позивачем не враховані вказані вище положення закону та розяснення з приводу їх застосування ,тому неналежним чином викладено зміст позовних вимог, не викладено даних про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,оскільки таке поняття як факт прийняття спадщини,тобто фактичне прийняття спадщини в ЦК України 2003 року відсутнє.

Якщо вказаних обставин у позивача немає,то ним не викладено даних про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та причини пропуску строку для її прийняття,а після позитивного вирішення цього судом, позивач повинен звернутися за видачею свідоцтва про право на спадкування до державної нотаріальної контори.

Позивачем не зазначено та не надано доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про спадкування,про наявність спадкової справи,кола осіб ,які прийняли спадщину,чи не прийняли її.

Не вказано відповідачем у справі Виконавчий комітет Першотравенської міської Ради.

Позивачем не визначено ціну позову,не надано доказів такої ціни позову,від чого залежить сума належного до сплати судового збору.

Зміст позовної заяви свідчить про намагання позивача всупереч вимогам закону уникнути належного оформлення права на спадщину у нотаріуса,після визначення судом йому додаткового строку для прийняття спадщини при наявності для цього підстав, а за допомогою рішення суду при відсутності зазначення у позові для цього підстав.

З вказаних причин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом пяти днів з моменту отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя,встановивши,що позовну заяву подано без додержання вимог,викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України,постановляє ухвалу,в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху,про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків,який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги,визначені статтями 119 і 120 ЦПК України,позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви судді постановлює ухвалу.

На підставі викладеного ,керуючись ст.121 ЦПК України суддя,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3