Справа № 2-1654/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2011 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника відповідача-адвоката Курганської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и в :

В зв`язку з тим, що вони є спадкоємцями за заповітом майна померлої ОСОБА_4 , спадщину прийняли вчасно, оформили її в нотконторі, отримавши 06.07.2011 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але на частину спадкового майна нотаріус не може видати свідоцтво, оскільки у заповіті від імені спадкодавця ОСОБА_4 до спадкового майна не включено земельну ділянку площею 0,1896 га з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, на якій розташований успадкований ними житловий будинок, а також площа земельної ділянки у заповіті 0,40 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства не відповідає площі, вказаній в Державному акті на землю (0,2105 га), позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, місце та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Подали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали і просять розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час слухання справи його було повідомлено своєчасно та належним чином. Від відповідача надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі, з участю його представника.

Представник відповідача адвокат Курганська О.В. у судовому засіданні позовні вимоги визнала, оскільки визнання за позивачами права власності на вказані земельні ділянки не порушує прав відповідача. Відповідач успадкував земельний пай і на ці земельні ділянки не претендує. Із-за неточностей у правовстановлюючих документах позивачі не можуть успадкувати вказані земельні ділянки в нотконторі. Як представник відповідача, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, адвоката Курганської О.В., всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 липня 2011 року, виданого Рівненською райдержнотконторою, позивачі після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкували і їм належить на праві власності по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається із тексту заповіту від 29.05.2000 року спадкодавець заповідала позивачам житловий будинок АДРЕСА_1 та позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства площею 0,40 га. Згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯД № 267959 від 30.08.2007 року спадкодавцю ОСОБА_4 належала земельна ділянка кадастровий номер 56 246 849 00 12 000 0019 площею 0,1896 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 267960 від 30.08.2007 року спадкодавцю належала земельна ділянка кадастровий номер 56 246 849 00 12 000 0020 площею 0,2105 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, у заповіті не заповіданою залишилась земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а площа земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства фактично є меншою, ніж вказана в заповіті. Це могло статись тому, що обидві ділянки разом, як єдина земельна ділянка, були у користуванні ОСОБА_4 (сума їх площ становить 0,40 га), а після зміни законодавства, при оформленні Державних актів, цю земельну ділянку було розділено на дві з різним цільовим призначенням.

Відповідно до ст.1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені та земельну ділянку, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом.

Таким чином, до позивачів як спадкоємців за заповітом житлового будинку має перейти і право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок площею 0,1896 га (по 1/2 частині за кожним).

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 131 ЗК України передбачає, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Таким чином, суд вважає, що визнанням за позивачами права власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, права інших осіб не порушуються, так як заповітом вказане майно не заповідане іншим особам та у спадкодавця відсутні спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушення права позивачів, за захистом якого спрямоване їх звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення. Тобто, за ними необхідно визнати право власності на вказані земельні ділянки, і своє право на них позивачі мають підтвердити Державними актами. Відповідно Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім`я ОСОБА_4 необхідно анулювати.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1218, 1223, 1225, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

По цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки - позовні вимоги задовільнити повністю. позов задоволено повністю.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємцями за заповітом, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 56 246 849 00 12 000 0019 площею 0,1896 га на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 267959 від 30 серпня 2007 року належала спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , (по 1/2 частині за кожним з виділенням в натурі окремої частки кожному).

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 56 246 849 00 12 000 0020 площею 0,2105 га в селі Диків Рівненського району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 267960 від 30 серпня 2007 року належала спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Анулювати Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 267959 і серії ЯД № 267960 від 30 серпня 2007 року, видані на ім`я ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Остапчук Л.В.