Справа № 2-352/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року Буринський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Куцан В. М.

при секретарі Кошелєва Н. В.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 10.07.2010 року померла її тітка ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, яке вона заповіла їй. Спадщину вона прийняла, і її частину отримала свідоцтво про право на спадщину, однак серед спадкової маси є будинок з господарськими будівлями, який належав спадкодавцю, але державна реєстрація якого проведена не була і нотаріус не видає на нього відповідне свідоцтво, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Просила визнати за нею право власності на цей будинок з господарськими спорудами.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, уточнивши, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає.

Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2010 року померла ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилася спадщина на її майно, яку прийняла позивачка, являючись спадкоємцем за заповітом, що видно із свідоцтва про смерть №149380, заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягу та довідки із Спадкового реєстру, заяви про прийняття спадщини.

Крім цього, як вбачається з довідки КП «Буринське бюро технічної інвентаризації» та будинкової книги серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями розташований в м. Буринь, по вул. Комсомольській,27, державна реєстрація якого проведена не була.

Рішенням Буринської міської ради №142 від 14.05.1993 року земельна ділянка під забудову передана ОСОБА_2 у приватну власність площею 0,12 га, з яких 0,07 га для ведення особистого селянського господарства та 0,05 га для індивідуального житлового будівництва, що вбачається з виписки із вказаного рішення наданого відповідачем.

В подальшому позивачкою було замовлено та отримано технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується його копією наявною в матеріалах справи.

З довідок Буринської районної СЕС та СДПЧ-23, вбачається, що при будівництві будинку з господарськими спорудами порушень протипожежних та санітарних норм не встановлено, і він відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, що видно також із звіту №21 від 15.12.2011 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта.

Таким чином, аналізуючи матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що забудовник ОСОБА_2 побудувала зазначений будинок на відповідно виділеній земельній ділянці, з дотримання вищевказаних норм, однак за свого життя не оформила право власності на нього, оскільки, з невідомих причин не предявила будинок відповідній комісії для його прийняття в експлуатацію та померла.

Відповідно до п. 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року № 20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак отримати такий документ в даний час не можливо, так як власник майна помер.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Приймаючи до уваги, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, а інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині не встановлено, суд вважає, що її вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Оскільки, спадкодавець не виконав обовязок щодо предявлення будинку комісії для прийняття в експлуатацію та не провів його реєстрацію, цей обовязок переходить до його спадкоємців, тобто до позивачки.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15, 212 ЦПК України, ст.ст328,1218ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №27 за планом літера - „А-1 з господарськими спорудами: літня кухня «Б», сараї «В,Д», навіс «Г», убиральна «У», огорожа «N», що розташований по вулиці Комсомольській, 27 в м. Буринь Сумської області спадщину за заповітом ОСОБА_2, яка померла 10 липня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий