Справа № 2-588/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Савицької Н.В.

при секретарі Гаврилюку С.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанкв особі Відділення №2 Рівненської філії Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанкпро визнання правочину удаваним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ВАТ АБ Укргазбанкв особі Відділення №2 Рівненської філії ВАТ АБ Укргазбанкпро визнання правочину удаваним.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2006 року між ним та відповідачем ВАТ АБ Укргазбанкв особі Відділення №2 Рівненської філії ВАТ АБ Укргазбанкукладено кредитний договір № 70-А/02, згідно умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 19 927,00 доларів США на строк з 19.12.2006 року по 18.12.2012 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,9 % річних. Згідно п.1.3. Кредитного договору кредит надається на придбання автомобіля Mitsubishi Lanser.

Пунктом 3.1.1. Кредитного договору визначено, що банк зобовязується відкрити позичальнику позичковий рахунок №9.840 та видати кредит в сумі 19927,00 доларів США з даного рахунку в ВАТ АБ Укргазбанк, шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника та видачі готівкою з поточного рахунку та конвертації доларів в гривню і перерахування ТзОВ Автоцентр-Захід.

Позивач вважає, що вищевказаний договір є удаваним правочином та вчинений з метою приховування іншого правочину, який сторони вчинили в дійсності а саме: надання кредиту в національній валюті України.

Просить суд, визнати удаваним правочином Кредитний договір №70-А /02 від 19.12.2006 року, який укладено між ОСОБА_3В та відповідачем ВАТ АБ Укргазбанкв особі Відділення №2 Рівненської філії ВАТ АБ Укргазбанк.

Крім того, ОСОБА_3 просить суд, визнати вищевказаний кредитний договір, укладений в національній валюті України в сумі 100 631,35 грн. на умовах визначених в договорі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просив суд, позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав за безпідставністю вимог. Просив суд, відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2006 року між ОСОБА_3В та відповідачем ВАТ АБ Укргазбанкв особі Відділення №2 Рівненської філії ВАТ АБ Укргазбанкукладено кредитний договір № 70-А/02, згідно умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 19 927,00 доларів США на строк з 19.12.2006 року по 18.12.2012 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 11,9 % річних. Згідно п.1.3. Кредитного договору кредит надається на придбання автомобіля Mitsubishi Lanser.

Пунктом 3.1.1. Кредитного договору визначено, що банк зобовязується відкрити позичальнику позичковий рахунок №9.840 та видати кредит в сумі 19927,00 доларів США з даного рахунку в ВАТ АБ Укргазбанк, шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника та видачі готівкою з поточного рахунку та конвертації доларів в гривню і перерахування ТзОВ Автоцентр-Захід.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

За положеннями ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до законодавства України гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, в той час коли обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю (далі Декрет КМУ).

Ст. 5 цього Декрету передбачено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету.

Статті 47 та 49 Закону України Про банки і банківську діяльність визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Указані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Порядок надання дозволу НБУ на банківські операції та генеральних ліцензій встановлюється також Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операції, затвердженим постановою Правління НБУ від 17 липня 2001 року № 275, у п. 5. 3 якого зазначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, що перераховані в цьому Положенні, є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом КМУ.

Ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Посилання позивача на те, що кредитний договір є удаваним правочином є безпідставними, оскільки під час уладення кредитного договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов цього договору точно в договорі визначили свої наміри. При цьому сторони не мали на меті інших цілей, ніж ті, що передбачені чинним законодавством України для кредитних договорів, а саме: банк зобов'язався надати позичальнику кредит у відповідному розмірі в іноземній валюті, а позичальник зобов'язався повернути кредит у тій же валюті, в якій він його отримав, у строки, встановлені договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Отже, суд не вбачає підстав для визнання договору № 70-А/02 від 19.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_3В та відповідачем ВАТ АБ Укргазбанкв особі Відділення №2 Рівненської філії ВАТ АБ Укргазбанк, а тому, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 81, 84, 88, 208, 203, 209, 210, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, ст. ст. 202, 203, 205, 207, 208, 215, 553, 554 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанкв особі Відділення №2 Рівненської філії Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанкпро визнання правочину удаваним- відмовити.

Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Савицька Н.В.