Справа № 2-823/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми передплати, відшкодування збитків, відшкодування витрат та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення суми передплати, відшкодування збитків, відшкодування витрат та відшкодування моральної шкоди з відповідачки ОСОБА_2

В обґрунтування позову зазначила, що 02.05.2009 року між нею та відповідачкою було укладено в усній формі попередню угоду купівлі-продажу житлового будинку за умовами якої вона купувала, а відповідачка продавала житловий будинок, розташований по вул. Пролетарська, 2 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області. Цією угодою за домовленістю сторін була визначена вартість будинку в сумі 10 000 грн та визначено строк у вісім місяців, з дня укладання попередньої угоди, для виготовлення відповідачкою документів на будинок в БТІ та нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу зазначеного будинку. Датою укладання попередньої угоди вважається дата сплати покупцем попередньої плати в сумі еквівалентній 600 доларам США. За умовами попередньої угоди, до підписання основного договору, з метою виконання зобовязання, позивачка повинна була внести попередню плату в сумі 600 доларів США, а відповідачка зобовязалась виконати технічну документацію в органах БТІ та посвідчити нотаріально основний договір купівлі-продажу строком до 02.05.2010 року. Залишкова вартість будинку, за умовами попередньої угоди, повинна бути сплачена позивачкою в день підписання основного договору.

Зі свого боку позивачка виконала всі умови попередньої угоди і передала відповідачці 600 доларів США, про що свідчить її розписка. Крім вказаної суми, відповідачка в якості часткової оплати за основним договором купівлі-продажу будинку попросила в неї ще 580 грн для оформлення документів на будинок в БТІ та попросила сплатити борг перед Петропавлівським РЕМ за надання послуг з електропостачання в сумі 596 грн. Нею було виконано прохання відповідачки. Тобто, позивачка виконала всі умови попередньої угоди, а відповідачка до теперішнього часу не виконала своїх зобовязань, а саме: не оформила основний договір купівлі-продажу будинку.

Просить суд зобовязати відповідачку повернути передплату в сумі 4758 грн, що у еквіваленті становить 600 доларів США, сплатити на її користь проценти за користування її грішми в сумі 326 грн 70 коп, інфляційні відшкодування в сумі 1031 грн 58 коп, суму 580 грн надані відповідачці для оформлення документів в БТІ, суму 596 грн- сплачені нею за борги відповідачки перед Петропавлівським РЕМ, витрати на юридичну допомогу в сумі 1500 грн, а всього 8792 грн 28 коп. Також стягти з відповідачки 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі та зазначає, що причиною відмови позивачки від укладання угоди купівлі-продажу спірного будинку є втрата інтересу до обєкту продажу, в звязку з тим, що відповідачка не забезпечила зберігання обєкту продажу і на теперішній час обєкт продажу не має первісного стану, який мав на момент укладання угоди.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги не визнала і надала суду свої заперечення на позов, в яких зазначила, що вказані позивачкою обставини не відповідають дійсності. Між нею та позивачкою не мало місця укладення попередньої домовленості щодо купівлі-продажу житлового будинку. Крім того, ніякі терміни для засвідчення угоди не встановлювалися і не обговорювались, оскільки відсутніми були документи на будинок, тому термін оформлення документів передбачити було неможливо. Вона погодилася допомогти позивачці оформити документи на будинок для подальшого його продажу і одержала від неї грошові кошти в сумі 600 доларів США і 580 грн. Нею було витрачено на оформлення технічної документації 1945 грн 71 коп, у тому числі витрати на проїзд 205 грн 97 коп. Отже, нею було витрачено на оформлення документів 2151 грн 68 коп. Поновлення і оформлення документів на будинок тривало до грудня 2010 року. Після оформлення документів в БТІ вона телефонувала позивачці і відправляла смс повідомлення з запрошенням приїхати для укладання договору. Проте, позивачка приїхала після закінчення терміну дії витягу з реєстру прав власників для відчуження будинку, термін дії якого становить три місяці.

Таким чином, через бездіяльність позивачки, яка не зявилася вчасно для оформлення угоди, будинок не було переоформлено на неї. Тому ствердження позивачки про її бездіяльність і її провину в тому, що угода не укладена, є надуманими і не відповідають дійсності. Її провина в даній ситуації відсутня, оскільки вона підготувала належний пакет документів, викликала позивачку для укладення угоди, готова була її укласти, проте, з вини позивачки її укладено не було.

Щодо стягнення з неї сум індексу інфляції, процентів, то в задоволенні позову в цій частині просить відмовити так як не зрозуміла логіка позивачки при розрахунку вказаних сум. Вона вказує, що термін виконання зобовязань відповідачкою вийшов 31.12.2009 року, а при розрахунку сум інфляційної складової і процентів в сумі 326 грн 70 коп розрахунок здійснює чомусь за період з травня 2009 року по 01.03.2011 року. Очевидно, що позивачка не визначилася з датою виконання зобовязання, оскільки дата встановлена не була. Крім того, мотивуючи вимоги про стягнення 3% річних за ставкою НБУ в розмірі 326 грн 70 коп позивачка посилається на ст.ст. 530,536 ЦК України, проте вказаними статтями не визначена можливість стягнення вказаного розміру відсотків.

По-друге, у відповідності до ст.530 ЦК України, якщо термін виконання зобовязань не визначений або визначений моментом предявлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник зобовязаний виконати таке зобовязання в семиденний термін з дня предявлення вимоги. Оскільки в ситуації, яка розглядається, термін виконання зобовязання нею взагалі не встановлювався, про що свідчить відсутність представлених суду позивачем письмових доказів з визначенням термінів виконання зобовязань, то відсутній і термін, після закінчення якого настає відповідальність за невиконане зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення вказаних сум не засновані на Законі. Більш того, позивач не звертався до неї з письмовою вимогою і з усною також про повернення сум в порядку ст.530 ЦК України.

Стосовно стягнення з неї суми в розмірі 580 грн за надані грошові кошти для оформлення документів у БТІ, то дані кошти були нею витрачені на оформлення цих документів, що підтверджується копіями квитанцій.

Що стосується стягнення з неї витрат на юридичну допомогу в розмірі 1500 грн, то вважає, що сума даних витрат істотно завищена, оскільки, згідно Постанови КМУ від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, порядок їх компенсації за рахунок держави» встановлена ставка 40% розміру мінімальної заробітної плати за одну годину роботи. Впевнена, що консультація складання позовної заяви не може складати 1500 грн.

Щодо стягнення з неї моральної шкоди, то дана шкода стягується при наявності провини. Вважає, що позивачкою не доведено сам факт завдання їй нею моральної шкоди в розмірі 1000 грн, не доведена провина її в заподіянні шкоди. В звязку з цим, можна зробити висновок про відсутність причинно-наслідкового звязку між фактом шкода та протиправною поведінкою того, хто заподіяв шкоду, оскільки відсутня і сама шкода, і протиправна поведінка.

Що стосується стягнення з неї суми в розмірі 596 грн, які, нібито, позивачка передала їй на оплату її боргів перед Петропавлівським РЕМ, то позивачка не додала до позовної заяви докази, які підтверджують, що вона брала в неї зазначену суму для оплати боргів. Фактично, вона дійсно з своїх коштів оплачувала заборгованість по будинку за електроенергію, але для цього позивачка їй грошей не давала. Але, оскільки позивачка збиралася придбати будинок, то їй було відомо про наявність боргів за електроенергію.

Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Дійсно, 02 травня 2009 року сторони уклали домашню угоду купівлі - продажу житлового будинку № 2 по вул. Пролетарська, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області. Позивачка передала відповідачці 600 доларів США в якості попередньої оплати за будинок та 09 липня 580 грн за оформлення документації на будинок в БТІ, про що було складено розписку.

Домовленості про строк нотаріального укладення договору не було.

Копією розписки від 02.05.2009 року підтверджується, що ОСОБА_2 прийняла від ОСОБА_1 600 доларів США в якості попередньої оплати за житловий будинок № 2 в по вул. Пролетарська, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Копіями квитанцій підтверджується, що відповідачка сплатила вартість робіт в БТІ по оформленню документації на будинок №2 по вул. Пролетарська, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області в сумі 1945 грн 71 коп.

Копіями квитанцій від 28.05.2009 року підтверджується, що ОСОБА_2 сплатила послуги за енергопостачання Петропавлівському РЕМ в сумі 596 грн 06 коп.

У відповідність ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому, це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У відповідність п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також і до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У відповідність ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У відповідність ч. 3 ст. 571 ЦК України у разі припинення зобовязання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму.

Договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації ст.657 ЦК України.

Позивачкою передана сума 4 758 грн відповідачці в якості попередньої оплати за будинок та 580 грн для оформлення документів на будинок в БТІ; не було укладено у письмовій формі договору купівлі-продажу будинку, який підлягає нотаріальному посвідченню; розписка, надана відповідачкою, не відповідає формі договору, на підставі якого підтверджуються зобовязання і забезпечуються їх виконання, тому сума, сплачена позивачкою відповідачці, є авансом.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобовязання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Тому, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд звертає увагу на те, що між сторонами існували договірні правовідносини, які не передбачають такого виду відповідальності як відшкодування моральної шкоди, не передбачає такої відповідальності й усний Договір.

Що ж стосується вимог позивачки про відшкодування їй витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн, то дана вимога не підлягає задоволенню, так як відшкодування витрат за надану правову допомогу, регулюється постановою КМУ N 590 від 27.04.1996 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» і мова йдеться про відшкодування витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, тобто про правову допомогу, надану адвокатом, або іншим спеціалістом в області права. Позивачкою ж надано копію квитанції №5 про оплату юридичних послуг в розмірі 1500 грн в якості гонорару за складання позову та представництво інтересів в суді ОСОБА_3 Квитанція датована 28.02.2011 року, а з даним позовом до суду позивачка звернулась лише 31.05.2011 року, тобто не зрозуміло по якій саме справі сплачено даний гонорар, квитанція не містить печатки, не надано документів, що підтверджують статус ОСОБА_3, тобто являється він адвокатом чи спеціалістом в галузі права.

Суд вважає за можливе стягти з ОСОБА_2 на користь позивачки суму авансу в розмірі 600 доларів США, що в еквіваленті дорівнює 4758 грн, витрати на оформлення документів на будинок в БТІ в сумі 580 грн, судові витрати по справі. В задоволенні решти позовних вимог відмовити в звязку з тим, що умови домашньої угоди не були виконані саме позивачкою, вона відмовилася від виконання умов договору в односторонньому порядку, в той час як відповідачка мала і має намір виконати його.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 570, ч. 3 ст. 571, ст.655, ст.657, ст. 1212 ЦК України, - суд

В И Р І Ш И В :

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 338 (пять тисяч триста тридцять вісім) гривень 00 копійок та судові витрати, понесені позивачкою при розгляді даної справи в суді, в розмірі 218 (двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4ла