Справа № 2-507/11
Провадження № 2-507/11
РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2011 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Притуляк І.О.,

при секретарі Філіповій Т.П., Будикіній А.Л., Бабаєвій Х.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання укладеного 09 червня 2003 року між нею та відповідачкою.

В заяві ОСОБА_6 зазначила, що у відповідності до вимог договору вона передала у власність ОСОБА_4 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 зобов'язалась довічно надати їй безоплатне проживання у квартирі та забезпечувати її харчуванням, одежею, надавати побутові послуги та забезпечити матеріальною допомогою в розмірі 185 грн. щомісячно. Вона свої обовязки за договором виконала, передала у власність ОСОБА_4 зазначену квартиру. Однак відповідач свої обовязки за договором не виконувала та належного догляду їй не надавала, починаючи з 2003 року.

08.01.2010 року ОСОБА_6 померла.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2010 року, до участі у справі у якості правонаступника померлої було залучено ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив викладені в заяві обставини.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що свої обовязки за спірним договором ОСОБА_4 виконувала у повному обсязі, забезпечивши померлу ОСОБА_6 належним доглядом, однак за декілька місяців до смерті у них різко погіршилися стосунки, померла перестала спілкуватися з нею. При цьому також зазначила, що всі витрати по лікуванню та похованню ОСОБА_6 понесла вона. На підставі викладеного відповідач просила в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 до судового засідання не з'явилася, надала до суду відгук на позовну заяву, просила розглянути справу за її відсутності та винести рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 09 червня 2003 року було укладено договір довічного утримання за умовами якого, померла ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_4, належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2, а відповідач зобовязалася надавати відчужувачу довічне забезпечення, що було визначено у вигляді: забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у цій квартирі; забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря); забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; забезпечення належними лікувальними засобами; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; надання побутових послуг. При цьому вартість матеріального забезпечення була визначена сторонами у розмірі 185 грн. на місяць.

Згідно ст..754 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач до 2009 року належним чином виконувала свої зобовязання по зазначеному договору, викладене знайшло своє підтвердження як поясненнями свідків, так і дослідженими письмовими доказами по справі.

Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні та долученої до матеріалів справи розписки від 20.01.2007 року, на вказаний час ОСОБА_6 підтвердила, що свої обовязки по договору довічного утримання відповідач виконує у повному обсязі, та претензій до ОСОБА_4 вона не має.

Допитані у судовому засіданні за клопотанням відповідача свідки дали суду слідуючі пояснення.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 суду пояснювала, що працює соціальним працівником у Заводському територіальному центрі по соціальному обслуговуванню незахищених верств населення, на обліку у якому з 19.05.2003 року перебувала ОСОБА_6, при цьому вона особисто відвідувала померлу два рази на тиждень, допомагала тій, готувала та прибирала, при цьому в квартирі завжди було охайно, у ОСОБА_6 були необхідні речі для носіння та продукти харчування. При цьому померла говорила їй, що догляд за нею здійснює ОСОБА_4 Також зазначила, що приблизно за два-три місяці до смерті за ОСОБА_6 стала також доглядати ОСОБА_8.

Допитані у якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснювали суду, що знали померлу ОСОБА_6, ОСОБА_9 як подругу, а ОСОБА_10 як сусідка по підїзду, при цьому свідки показали, що догляд за нею здійснювала відповідач (забезпечувала харчуванням, одягом ліками), це вони бачили як особисто, так і знали зі слів ОСОБА_6 Аналогічні показання дали у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Факт належного виконання відповідачем своїх обовязків за договором довічного утримання до 2009 року, також не був спростований показаннями допитаних у судовому засіданні у якості свідків за клопотанням представника позивача - ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, які пояснювали, що знали покійну, при цьому чітко пояснили, що приблизно з кінця літа, за ОСОБА_6, у якої різко погіршився стан здоровя, стала доглядати ОСОБА_8, при цьому померла часто стала жалітися на ОСОБА_4. Безпосередньо мати позивача ОСОБА_14, пояснила, що саме з вересня 2009 року вона та ОСОБА_3 стали часто відвідувати померлу та допомагати їй. При цьому зазначені свідки не дали чітких пояснень стосовно того, хто до 2009 року доглядав за померлою.

Зазначені пояснення свідків, суд оцінює, як підтвердження факту небажання саме ОСОБА_6 з 2009 року приймати догляд від відповідача.

Викладене також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами по справі а саме ксерокопіями розрахункових книжок, згідно яких саме ОСОБА_6 з червня 2009 року сплачувала комунальні платежі, а отже з зазначеного часу, припинилося виконання ОСОБА_4 належним чином п.6 договору довічного утримання.

Згідно ст..755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

На підставі викладеного, враховуючи, що виконання ОСОБА_4 своїх обов'язків у 2009 році, за договором стало неможливим, та враховуючи положення діючого законодавства є підстави для розірвання договору довічного утримання, укладеного між нею та ОСОБА_6

При цьому, як передбачає ст.756 ч.1 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Разом з тим, ст.756 ч.2 ЦК України передбачає, що у разі розірвання договору у зв'язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов'язки за договором.

За викладених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 протягом більше ніж пяти років належним чином виконувалися обовязки по договору довічного утримання, а їх невиконання мало місце по причині відмови ОСОБА_6 від отримання зазначеного догляду, а не з вини ОСОБА_4, яка згідно наданих документів у грудні 2009 року понесла витрати по лікуванню, а в подальшому і по похованню ОСОБА_6,(що підтверджується ксерокопіями медичної карти, призначень лікаря та чеками, а також квитанції до прибуткового ордеру №141 від 05.01.2010 року), суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на ? частини квартири АДРЕСА_3.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно розділити між сторонами пропорційно до заявлених позовних вимог. При цьому з відповідача на користь ОСОБА_18 необхідно стягнути 37,50 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10, 11, 213-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 09 червня 2003 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 2184/58.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частини квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 37,50 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат сплачених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набуває законної сили через 10 днів з моменту його винесення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва у строк та порядку передбаченими ст.ст.294, 296 ЦПК України.

Суддя: І.О.Притуляк