Справа № 2-398/11
01 лютого 2011 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Лахматової С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ „Аурум про стягнення боргу по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2009 року по січень 2010 року в розмірі 6777,24 гривень, суму середнього заробітку за затримку розрахунків при звільненні за період з 25.01.2010 року по 20.12.2010 року в розмірі 4133 гривень.
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що вона працювала в ЗАТ «Аурум»з 01.08.1979г. ювеліром-монтувальником. Наказом № 125 від 22.01.2010. звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штатів) з 25.01.2010р.
Згідно довідки заводу від 18.08.2010г. № 128 заборгованість з оплати праці з 01 квітня 2009 року по січень 2010 р. включно становить 6777,24 грн.
Відповідач у день звільнення - 25.01.2010р. зобов'язаний був виплатити позивачці остаточний розрахунок у сумі 6777,24 грн. плюс компенсація за порушення термінів виплати зарплати в 2009р.
Однак, в день звільнення 25.01.2010р. відповідач не здійснив остаточний розрахунок з позивачкою у сумі 6777,24 грн. плюс компенсація за несвоєчасну виплату зарплати в 2009р., чим грубо порушив ст. 116 КЗпП України.
Тому, згідно зі ст. 117 КЗпП України відповідач зобов'язаний виплатити позивачці середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного перерахування.
Станом на 01.08.2010г. відповідач затримав позивачці розрахунок на 127 робочих днів (з 25.01.2010р. по 01.08.2010г.). Заробіток позивачки 2-х місяців перед звільненням (листопад-грудень 2009р.) склав 1431,71 грн..
Середньоденний заробіток листопада-грудня 2009р. склав 32,54 грн. (1431,71:44 робочих дні - листопад-грудень 2009р.).
Отже, відповідач зобов'язаний виплатити позивачці ще й середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 4132,58 грн..
Крім того, при звільнення позивачки згідно наказу № 125 від 22.01.2010. п.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штатів) відповідач грубо порушив моє Конституційне право на працю. Позивачка не була попереджена персонально за 2-а місяці про майбутнє скорочення, їй не пропонували іншу робота в порядку працевлаштування, її не запросили на засідання профкому заводу з питання її звільнення, ліквідації заводу взагалі не було, тобто відповідач порушив встановлений законом порядок звільнення, в т.ч. п.1 ч.2 ст.40, 43, 492 КЗпП України.
Про те, що є наказ про її звільнення № 125 від 22.01.2010. дізналася із запису в трудовій книжці, яку отримала в січні 2010р. На територію заводу з березня 2010р. її не пропускають, копію наказу про звільнення не дають, у звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Представник ЗАТ „Аурум до судового засідання не зявився, надав до суду заяву в якої повідомив суду, що позовні вимоги не визнає та просив суд розглядати справу у його відсутності.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вона працювала в ЗАТ «Аурум»з 01.08.1979г. ювеліром-монтувальником. Наказом № 125 від 22.01.2010. звільнена за п.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штатів) з 25.01.2010р.
Згідно довідки заводу від 18.08.2010г. № 128 заборгованість з оплати праці з 01 квітня 2009 року по січень 2010 р. включно становить 6777,24 грн.
Відповідач у день звільнення - 25.01.2010р. зобов'язаний був виплатити позивачці остаточний розрахунок у сумі 6777,24 грн. плюс компенсація за порушення термінів виплати зарплати в 2009р.
Однак, в день звільнення 25.01.2010р. відповідач не здійснив остаточний розрахунок з позивачкою у сумі 6777,24 грн. плюс компенсація за несвоєчасну виплату зарплати в 2009р., чим грубо порушив ст. 116 КЗпП України.
Тому, згідно зі ст. 117 КЗпП України відповідач зобов'язаний виплатити позивачці середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного перерахування.
Станом на 01.08.2010г. відповідач затримав позивачці розрахунок на 127 робочих днів (з 25.01.2010р. по 01.08.2010г.). Заробіток позивачки 2-х місяців перед звільненням (листопад-грудень 2009р.) склав 1431,71 грн..
Середньоденний заробіток листопада-грудня 2009р. склав 32,54 грн. (1431,71:44 робочих дні - листопад-грудень 2009р.).
Отже, відповідач зобов'язаний виплатити позивачці ще й середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 4132,58 грн..
Таким чином, суд вважає можливим позов ОСОБА_1 задовольнити, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2009 року по січень 2010 року в розмірі 6777,24 гривень, суму середнього заробітку за затримку розрахунків при звільненні за період з 25.01.2010 року по 20.12.2010 року в розмірі 4133 гривень.
На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 43, 47, 115, 116, 117, 235, 237 Кодексу законів про працю України, статтями 3, 15, 81, 110, 119, 120, 214, 215, 224 228 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: