Справа № 2-1174/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Компанійця О.В.

при секретарі Кочетковій І.В.

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності,

встановив:

7 вересня 2010 року помер ОСОБА_4. На підставі біржової угоди купівлі-продажу від 21 червня 2002 року він набув право власності на металевий торгівельний кіоск, розташований в м. Смілі по вул. Дзержинського біля магазину «Лівс». Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, є дружина померлого ОСОБА_3

4 травня 2011 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 уклали попередню угоду про продаж цього кіоску за 5000 грн., в цей же день покупець сплатив продавцю 3000 грн. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання договору дійсним і визнання за ним права власності на кіоск.

В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що частково розрахувався за придбану у відповідачки тимчасову споруду, а вона ухиляється від посвідчення договору.

Відповідачка позов визнала і пояснила, що не може укласти договір, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на кіоск.

Позов належить задоволити з таких підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-СР № 151668, ОСОБА_4 помер 7 вересня 2010 року.

У відповідності з біржовою угодою купівлі-продажу, зареєстрованою 21 червня 2002 року під № 392/2002 в ТБ «Смілянська біржа Джі-Пі-Ай», він купив металевий торгівельний кіоск, розташований в м. Смілі по вул. Дзержинського біля магазину «Лівс».

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 7 червня 2011 року завідувачем Смілянської держнотконтори, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Його діти подали заяви про те, що спадщину не приймали і не претендують на неї.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України наведена тимчасова споруда належить ОСОБА_3 з часу відкриття спадщини. У відповідності з витягом із Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 21 червня 2011 року заборона відчуження цієї тимчасової споруди відсутня.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Керуючись ст.ст. 174, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу металевого торгівельного кіоску, розташованого в м. Смілі по вул. Дзержинського біля магазину «Лівс», укладений 4 травня 2011 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на металевий торгівельний кіоск, розташований в м. Смілі по вул. Дзержинського біля магазину «Лівс»

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 10 днів, набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.В. Компанієць