АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц-686/11Головуючий у 1-й інстанції Костів О.З.
Категорія - 27Доповідач - Гірський Б.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2011 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

суддів - Бахметової В.Х., Ткач О.І.

при секретарі - Дуді Г.І.

з участю представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 грудня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів майнової поруки та іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.12.2010 року позов задоволено.

"Визнано недійсними: договір майнової поруки №1 від 11 липня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Тернопільського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" та іпотечний договір від 14 липня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі Тернопільського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України", посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №3425".

В апеляційній скарзі ВАТ "Державний ощадний банк України" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні предявленого ОСОБА_1 позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази у справі та неправильно застосував норми матеріального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що скаргу ВАТ "Державний ощадний банк України" слід відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи…

З матеріалів справи вбачається, що в квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що в липні 2008 року її чоловік ОСОБА_3 взяв в банку кредит для власних потреб і для забезпечення його повернення зобовязався надати банку в іпотеку їх спільно нажите майно.

Оскільки титульним власником всього нерухомого майна значиться вона, то чоловік водив її в нотаріальну контору і в банк та зобовязував підписувати якісь документи, в результаті чого від її імені 11.07.2008 року та 14.07.2008 року були підписані з ВАТ "Державний ощадний банк України" договори майнової поруки та іпотеки.

Посилаючись на те, що з 2005 року вона хворіє на психічне захворювання і на час підписання спірних договорів не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними, просила визнати їх недійсними.

Задовольняючи предявлені позивачкою вимоги, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_1 на час укладення з ВАТ "Державний ощадний банк України" спірних договорів внаслідок стійкого хронічного психічного розладу була позбавлена здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З даним висновком погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він достатньо мотивований, підтверджений доказами, наявними в матеріалах справи.

Із змісту статті 129 Конституції України вбачається, що однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачка, як на підставність своїх вимог, посилалась на висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №421 від 01.07.2010 року, з якого вбачається, що на час укладення нею 11.07.2008 року договору майнової поруки та 14.07.2008 року договору іпотеки, вона за своїм психічним станом не могла повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Даний висновок експертизи підтвердила в судовому засіданні член даної судово-психіатричної комісії ОСОБА_5, яка вказала, що хронічне психічне захворювання, на яке хворіє ОСОБА_1 позбавляло її здатності на момент підписання договорів усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідач ж ВАТ "Державний ощадний банк України" не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивачки, висновок судово-психіатричної експертизи не оспорював, клопотання про призначення повторної експертизи не заявляв.

При вказаних обставинах, суд першої інстанції дав вірну правову оцінку обставинам справи і поданим доказам та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24.12.2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з того дня може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6