Справа № 2-2663/11
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2011 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді - Фанда О.А.,
за участю секретаря Кисіль О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних, відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики з врахуванням інфляції та 3-х % річних в розмірі 49 224,27 грн., а також спричинену моральну шкоду в розмірі 11 175 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 17 684,51 грн.; відшкодувати понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що 1 листопада 2000 року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1 1000 доларів США, про що видав йому розписку. Вказані грошові кошти відповідач зобовязався повернути в дводенний строк з дня вимоги. Цього ж дня ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 під розписку 1500 доларів США. Грошові кошти під розписку ОСОБА_1 позичив ОСОБА_3 також 4 грудня 2000 року 1200 доларів, 1 лютого 2001 року 300 доларів США, 30 листопада 2001 року 1500 доларів США.
Неодноразово вони, позивачі, зверталися до відповідача з вимогою про повернення позичених коштів, проте ОСОБА_3 до цього часу грошові кошти їм не повернув.
Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачі просили позов задовольнити.
В судове засідання позивачі не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України судом було проведено заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 1 листопада 2000 року взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 000 грн., про що видав позивачу розписку. Цього ж дня ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 під розписку 1500 доларів США. Грошові кошти під розписку відповідач отримав від ОСОБА_1 також 4 грудня 2000 року 1200 доларів, 1 лютого 2001 року 300 доларів США, 30 листопада 2001 року 1500 доларів США, про що видав власноручні розписки.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача основного зобовязання з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі ст. ст. 625, 1046, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, суму боргу за договором позики з врахуванням індексу інфляції та 3% річних 49 224 грн. 27 коп., 11 175 грн. на відшкодування моральної шкоди, 500 грн. витрат на правову допомогу, а також витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 780,84 грн. та 120 грн. відповідно, всього в сумі 61 800 (шістдесят одна тисяча вісімсот) грн. 11 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 17 684 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 51 коп. боргу за договором позики.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя: ОСОБА_4