Справа № 2 - 174/11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2010 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 7 січня 1983 року та вела з ним спільне господарство. 19 квітня 2007 року шлюб було розірвано.

Під час шлюбу ними спільно була придбана квартира АДРЕСА_1, побудований гараж в автокооперативі «Мотор» та дачний житловий будинок в с. Михайло-Ларино Жовтневого району Миколаївської області.

Крім того, під час шлюбу відповідач свої грошові кошти зберігав в одному з відділень Ощадбанку.

Посилаючись на той факт, що вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного майна, придбаного під час шлюбу: квартири, дачного житлового будинку, автогаражу, а також грошових вкладів.

Ухвалою суду від 10 серпня 2010 року в якості третьої особи залучено доньку сторін, співвласницю 1/2 частини спірної квартири ОСОБА_3

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила суд визнати за нею право власності на 1/4 квартири АДРЕСА_2, на 1/2 гаражу в автокооперативі «Мотор» та 1/2 частину вкладів, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 23 вересня 2010 року позов визнав частково, не заперечував, що 1/2 частина спірної квартири та гараж є їх з позивачкою спільною сумісною власністю. В іншій частині позов не визнав, посилаючись на те, що сімейні відносини з позивачкою вони не підтримують з 2000 року, спільного господарства не ведуть.

В судове засідання 26 січня 2011 року відповідач та третя особа не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Третя особа ОСОБА_3 надала суду заяву, вказуючи на те, що не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на 1/4 частину спірної квартири.

Заслухавши пояснення позивачки, приймаючи до уваги пояснення відповідача, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у 1983 році між сторонами було укладено шлюб.

Під час перебування сторін у шлюбі, 28 листопада 1997 року відповідачем ОСОБА_2 та їх донькою ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу, зареєстрованому на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі 28 листопада 1997 року за номером 2082-Л, та зареєстрованому в ММБТІ 15 грудня 1997 року за № 18477, придбана квартира АДРЕСА_3.

Зазначений договір купівлі-продажу визнаний дійсним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2010 року.

Згідно довідки ММБТІ №5490 від 30 серпня 2010 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на гараж № 201-А в АКГ «Мотор» на підставі свідоцтва про право власності.

19 квітня 2007 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 розірвано.

Таким чином відповідно до вимог ст.60 СК України, зазначена квартира та гараж є спільною сумісною власністю, і на них поширюється положення глави VIII СК України, зокрема ч.1 ст.70 цього ж Кодексу, щодо рівності часток у спільному майні, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати право власності за кожною із сторін по 1/4 частині спірної квартири та по 1/2 частини гаражу.

Що стосується грошових вкладів ОСОБА_2, то згідно довідки ВАТ Державний ощадний банк, міське відділення № 8351 від 3 вересня 2010 року є данні про рух коштів на рахунках ОСОБА_2 за період з 2000 року по 16 березня 2007 року. Нові рахунки були відкриті у 2009 році.

Враховуючи, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені в 2000 році, ці обставини підтверджуються рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2007 року про розірвання шлюбу, та в судовому засіданні позивачка визнала сама, вимоги щодо поділу грошових вкладів ОСОБА_2 як спільного майна подружжя, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на:

1/4 частину квартири АДРЕСА_4;

1/2 частину гаражу № 201-А в АГК «Мотор».

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська