АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3797/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

Суддів: Куценко Т.Р.,Повєткіна В.В. .

При секретарі:ОСОБА_2

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ВАТ «Павлоградвугілля» про стягнення моральної шкоди.

Позивач зазначав, що тривалий час працював в тяжких , небезпечних та шкідливих умовах праці на шахтах ВАТ «Павлоградвугілля». При виконанні трудових обовязків отримав професійні захворювання, що зазначено в акті розслідування хронічного професійного захворювання від 19 червня 2009року. Висновком Дніпропетровської обласної МСЕК від 17.09.2009 року встановлено 65% втрати професійної працездатності, із яких 55% встановлено первинно, та визнаний інвалідом третьої групи. У звязку з отриманим професійним захворюванням просив стягнути з відповідача 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 5500 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «Павлоградвугілля» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час працював на шахтах відповідача в небезпечних та шкідливих умовах праці та отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 19 червня 2009року(а.с.9).

Згідно висновку МСЕК від 17.09.2009року позивачу за наслідками професійного захворювання:

1.- Радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні остеохондрозу та спондилоартрозу шийного і попереково-крижового відділу хребта, стійким больовим і м*язово-тонічним синдромом, вираженим периферичним нейросудинним синдром;

2 - Двобічний плечолопатковий періартроз ПФ другого ст., деформуючий артоз в сполученні з періартрозом, ліктьових ПФ першого ст., та колінних суглобів ПФ першого другого ст. зі стійким больовим синдромом;

3 - Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛН першого ст.;

4 - Нейросенсорна приглухуватість першого ст.(з легким зниженням слуху) встановлено 65% втрати професійної працездатності, із яких 55% втрати професійної працездатності встановлено первинно та визнано інвалідом третьої групи (а.с.9-10).

Встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до правильного висновку, що ВАТ «Павлоградвугілля», як роботодавець, який не створив безпечних умов праці, що підтверджується зазначеним актом розслідування хронічного професійного захворювання від 19.06.2009року(а.с.9), в той час як відповідно до ч.1ст.153 КЗпП України саме власник або уповноважений ним орган зобовязаний створити небезпечні і нешкідливі умови праці, в результаті чого позивач отримав професійне захворювання, повинен відповідно до вимог ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України відшкодувати останньому моральну шкоду.

Розмір вказаної шкоди суд визначив з урахуванням конкретних обставин , наслідків завданої шкоди здоров*ю та у відповідності до зазначених норм закону.

Доводи скарги про те, що позивач пропустив тримісячний строк позовної давності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Посилання на відсутність медичного висновку щодо спричинення позивачу моральної шкоди та відсутність доказів її спричинення не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такого висновку не є обовязковою для суду, а факт спричинення моральної шкоди та моральних страждань, завданих останньому у звязку з отриманим ним професійним захворюванням, підтверджується встановленими доказами, яким суд дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Доводи про те, що ОСОБА_3, укладаючи трудовий договір, свідомо погодився на роботу, повязану з небезпечними та шкідливими умовами праці безпідставні, оскільки його вибір на працю відповідає ст.43 Конституції України, в якій закріплено право особи на належні, безпечні і здорові умови праці та не звільняє роботодавця від зобовязання їх забезпечувати.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, що регулює встановлені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: