справа № 6-101/11
№ провадження 6/415/5391/11
УХВАЛА

03 серпня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Занковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 «Про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2011р. до суду надійшло подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1, у якому останній просить розглянути питання про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування викладених у поданні вимог, заявник посилається на те, що, на примусовому виконанні Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-2136 від 03.01.2010р., виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення солідарно з Велієва ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 147 000 грн., пені в розмірі 187 000 грн., судового збору у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., на загальну суму 335 730,00 грн.

У зв'язку з тим, що в ході здійснення виконавчого провадження боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється від виконання рішення суду, а від стягувача надійшла заява про звернення державного виконавця до суду з зазначеним поданням, заявник вважає, що дані обставити є підставою для застосування заходів щодо тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За нормою п.18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані невиконані зобовязання, а також якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Згідно ст.2 Закону України «Про державну виконавчу службу», правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати території України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів подання, 05.02.2010р. державним виконавцем Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2136 від 03.01.2010р., виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення солідарно з Велієва ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 147 000 грн., пені в розмірі 187 000 грн., судового збору у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., на загальну суму 335 730,00 грн.

Разом з тим, заявник, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, окрім загального посилання на нормативні акти, не зазначив жодного доказу на підтвердження того, що остання ухиляється від виконання зобовязань та намагається виїхати за межі України, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності.

Крім того, суд вирішує питання про тимчасове обмеження права виїзду особи за межі України за поданням державного виконавця, погодженим, згідно з ч.1 ст.377-1 ЦПК України, з начальником відділу державної виконавчої служби.

Проте, при зверненні до суду із даним поданням, вказана норма Закону заявником не виконана.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що з наданих заявником матеріалів не вбачається, що останнім було проведено усі заходи примусового виконання рішення, передбачені ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що зазначені заявником у поданні підстави є недостатніми, у зв'язку з чим дане подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Суддя Нельга Д. В.