справа № 2-676/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Забєловій К.О., Баздирєвої Л.М.,

ОСОБА_1, ОСОБА_2І

за участю адвокатів- Некоз М.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності , за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання догоовру позики недійсним.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 60/100 квартири, як спільного майна подружжя. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 8.08.1998р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_8 06.07.2008 рн, та неповнолітню доньку ОСОБА_9 31.10.2001р.н. За час шлюбу за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу 01.10.2003року ними було придбане майно у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Власником квартири являється відповідач. Оскільки вказане майно придбане у період шлюбу, просить суд визнати за нею право власності на 60/100 вказаної квартири з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей.

Крім того позивачка просила суд виділити їй з неповнолітніми дітьми у користування кімнату площею 17,3 кв.м., кімнату площею 12,9 кв.м., відповідачу ОСОБА_4 кімнату площею 5,5 кв.м., коридор, кухню, ванну кімнату, туалет залишити в спільному користуванні..

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5 про виділення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на майно. Просив суд визнати за ним право особистої приватної власності на 25/100 спірної квартири та право власності на частину 21/100 в квартирі АДРЕСА_2, як спільної власності подружжя, залишити у власності позивачки речі рухомого майна, які є спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання права власності на 1/3 частину спірної квартири, поскільки між ним та ОСОБА_4 був заключений договір позики від 01.10.2003р. на суму 17800грн, які призначалися для сплати першого платежу за згадану квартиру.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання договору позики від 01.10.2003року недійсним, посилаючись на те, що даний договір позики, який нібито був укладений між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є фіктивним, без наміру створення правових наслідків.

У судовому засіданні позивачка та адвокат ОСОБА_10М заявлені вимоги підтримали. Просили поділити спільне майно подружжя та визнати за нею права власності на 60/100 квартири з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, та визнати недійсним договір позики від 01.10.2003року укладений між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 В зустрічному позові відповідачу ОСОБА_4, ОСОБА_7 відмовити.

Відповідач свої позовні вимоги підтримав. Просив суд визнати за ним право особистої приватної власності на 25/100 спірної квартири та право власності на частину 21/100 в квартирі АДРЕСА_2, як спільної власності подружжя, а всього на 46/100 частини спірної квартири за адресою АДРЕСА_3.

ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та вимоги ОСОБА_4, просив визнати на ним право власності на 1/3 частину спірної квартири АДРЕСА_1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Суд, вислухавши сторони, думку адвоката, представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності; у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором.

У судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з серпня 1998р. Від шлюбу мають сина ОСОБА_8 06.07.2008 рн, та неповнолітню доньку ОСОБА_9 31.10.2001р Спірне майно, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_1, придбана згідно з договором купівлі-продажу 01 жовтня 2003року посвідченого приватним норатіусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 Тобто, під час перебування сторін у шлюбі. На придбання вказаної квартири відповідачем ОСОБА_4 був оформлений договір позики №26 від 02.10.2003року з підприємством Черкаською філією ВАТ Київ-Дніпровське МППЗТ. На день звернення до суду з даним позовом договір позики виконаний.

Таким чином, незважаючи на те, що власником квартири являється ОСОБА_4, суд вважає, що спірна квартира АДРЕСА_1, є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Поскільки ніяких домовленостей або шлюбного договору щодо визначення часток чоловіка та дружини між сторонами немає то поділ спірного майна підлягає поділу між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках .

Відповідно до ст.70 ч.2 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Суд не находить підстав для відступу від засади рівності часток подружжя при поділі спільного майна подружжя, оскільки інтереси неповнолітніх дітей подружжя ОСОБА_4 не порушуються.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007року про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, поділ спільного майна подружжя, що вартість майна що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи для призначення якої при необхідності призначається експертиза.

Відповідно до висновку експертного дослідження Контакт-сервіс № 265 від 27.09.2011року про визначення ринкової вартості вищевказаної квартири, ринкова вартість квартири складає 293 500грн.

Згідно ст.71 ч.1 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підству своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обєктивних доказів того, що спірне майно було придбане за частину коштів відповідача ОСОБА_7М.в звязку з чим відповідач ОСОБА_7 просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину спірної квартири, суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та вимоги ОСОБА_3 про визнання договору позики від 01.10.2003року укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 недійсним є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами, в звязку з чим задоволенню не підлягають .

В судовому засіданні ОСОБА_3 просила суд позовні вимоги в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням залишити без розгляду, відповідач ОСОБА_4 також просив суд позовні вимоги в частині поділу речей рухомого майна, які є спільною сумісною власністю подружжя залишити без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в звязку з поданою вимогою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, можливо залишити позовні вимоги в цих частинах без розгляду.

Відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалено рішення, пропорційно задоволеним частинам позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 69, 70 ч.3 СК України, 328 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 11, 60, 88, 154, 207 ч.1 п.5, 209-210 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільне майно подружжя задовольнити частково.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власнсоті на спільне майно подружжя - задовольнити частково

Спільне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розподілити таким чином : Виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності на 50% квартири АДРЕСА_4, вартістю 146тис.750 грн. Виділити та визнати за ОСОБА_4 право власності на 50% квартири АДРЕСА_4, вартістю 146тис.750 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_11, ОСОБА_3 ни про стягнення боргу та визнання права власності на 1/3 частину кваритири №108 в буд.36 по вул.Сумгаїтській в м. Черкаси та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним відмовити.

В частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування спільним майном подружжя -

залишити без розгляду.

В частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, а саме предметів домашнього вжитку - залишити без розгляду.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_4 витрати за проведення судової будівельної експертизи в сумі 3000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 та ОСОБА_7, судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 2165 грн.36 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: В.А.Кузьменко