АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № Суддя доповідач Черкасов В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до договору позики від

05.06.2009року, укладеним між ним та ОСОБА_2, останьому були надані у позику грошові кошти у сумі 535 500 грн. на строк 15 календарних днів, які відповідач зобов'язався повернути у повній сумі до 20.06.2009 року. Відповідно до умов договору він стверджує, що належним чином виконав взяті на себе зобовязання. Відповідач на порушення своїх договірних зобовязань позику не повернув, в усній формі відмовився сплатити заборгованість.

Тому ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від

05.06.2009року у розмірі 535 500 грн., нарахований індекс інфляції у сумі 55 370 грн., 3% річних у сумі 10 123 грн., а всього 600 993 грн., державне мито у сумі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_1А,- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтуванні доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин г підтверджуючих документів поважності неявки у судове засідання апеляційного суду не надав. Справа судовою колегію розглянута у відповідності до вимог ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

Відмовляючи у задоволені ^позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того що позивачем не виконано вимоги передбачені ст.ст.60,64 ЦПК України, не надано до суду письмові докази в оригіналі, а саме договір позики від 05.06.2009 року, розписку від 05.06.2009 року, а також не надано жодних доказів на підтвердження відмови відповідача від виконання своїх обовязків за договором позики.

Однак з таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за ;4ошв«ром позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст..1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.06.2009 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 уклав договір позики, за яким позивач передав відповідачу в позику грошову суму у розмірі 535 500 грн., а відповідач прийняв грошову суму та зобовязався повернути гроші у строк до

20.06.2009року. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 написав письмову розписку від 05.06.2009 року (а. с. 6-8, 44-46).

Відповідач позивачеві зазначену суму вище коштів не повернув до цього часу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань, та на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 535 500 грн., суму у розмірі 55 370 грн. 70 коп. в якості нарахованого індексу інфляції та суму у розмірі 10 123 грн. в якості трьох відсотків річних від простроченої суми, оскільки сума боргу підтверджена наданим до суду апеляційної інстанції оригіналом розписки та розрахунком заборгованості.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_3 в частині стягнення на його користь судових витрат з відповідача у розмірі 1820 грн., які складаються із сплачених ним виплат по сплаті судового збору у сумі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи по справі.

Всього необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 602 813 грн. 70 коп.

Виходячи з наведеного у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин судова колегія відповідно до вимог ст..309 ЦГ1К України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.І ст.307, п.3,4 ч.І ст.309, ст.313, ч.2 ст314, ст.ст. 316, 317, 319,325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року - скасувати.

1 Іозовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 535 500(пятсот тридцять пять тисяч пятсот) грн.; 55 370(пятдесят пять тисяч триста сімдесят) грн. 70 кой. - нарахованої суми індексу інфляції; 10 123(десять тисяч сто двадцять три гривні) 15 коп,- суму нарахованих трьох відсотків від простроченої суми; 1820(одну тисячу вісімсот двадцять) грн. - судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого касаційного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: