__________________________________________________________________
Справа№1512/2-172/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Таварткіладзе О. М.

за участю секретаря - Лазнікові І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОМР третя особа ОСОБА_4 філія ЦДЗК про припин пр вл на з/д -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду до ОСОБА_3, Одеської міської ради, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії з уточненою позовною заявою (т. 1 а. с. 97-98) про припинення права власності на земельну ділянку, визнання рішення частково недійсним, визнання державного акту про право власності на земельну ділянку частково не дійсним посилаючись на те, що вони є власниками 7/50 (кожен) частин домоволодіння № 73-А по вулиці Недєліна в місті Одесі на підставі договору дарування від 02.02.2000 року, розташованого на земельній ділянці 683,23 кв. м. Згідно технічного паспорту від 03.07.1998 року, на частині їхньої земельної ділянки раніше був розташований сарай під літерою «Щ», який рішенням Київського виконкому № 484 від 03.06.1988 року був збережений з правом користування без права відчуження та без права відшкодування витрат при зносі цієї будівлі за ОСОБА_5 ОСОБА_6 юю, племінник та спадкоємець якої ОСОБА_7 подарував позивачам належну йому на праві власності частину домоволодіння. Одразу ж після набуття права власності на 7/50 частин домоволодіння по вул. Недєліна 73-А в м. Одесі, позивачі у 2000 році розпочали реконструкцію придбаного будинку та погодили розміри і розташування реконструйованої будови з усіма сусідами. При підготовці необхідного пакету документів до ОСОБА_8 земельних ресурсів з метою приватизації своєї земельної ділянки, наприкінці 2009 року виявилося, що відповідач ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на свою земельну ділянку серії ЯБ № 295954 від 04.05.2006 року з порушенням спільних меж та розмірів земельної ділянки. Так, у державному акті площа її ділянки складає 632 кв. м., що на 10 метрів перевищує площу ділянки, вказану в підписаному нею порядку користування, та більш того, вона приватизувала ще і частину земельної ділянки, якою користувалися і користуються позивачі, де раніше був розташований сарай під літерою «Щ», на місці якого на даний час знаходиться частина реконструйованого будинку позивачів. Позивачі протягом кількох місяців неодноразово звертались до відповідачки ОСОБА_3 з проханням вирішити дану проблему, оскільки у зв'язку з цим вони не мають можливості здати своє домоволодіння у експлуатацію і приватизувати земельну ділянку, проте відповідачка не реагує на їх прохання і добровільно щось міняти відмовляється.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі і додатково пояснив, що у січні 2000 року перед тим, як оформити договір дарування в нотаріальній конторі одночасно було вирішено питання про затвердження порядку користування, який склався за багато років між співвласниками. Перед цим він відібрав у всіх суміжних землекористувачів заяви, що вони не мають претензій до меж земельної ділянки, що знаходилася у його користуванні, після цього було затверджено в нотаріальній конторі порядок користування земельними ділянками між співвласниками домоволодіння № 73-А по вул. Недєліна 73-а в м. Одесі. Все було відображено графічно з визначенням площі кожної земельної ділянки і підписано всіма співвласниками в тому числі ОСОБА_3 ОСОБА_9 після цього було оформлено договір дарування, де була визначена площа земельної ділянки, яка відходить до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 після набуття права власності на частину домоволодіння через договір дарування. Лише після цього вони з дружиною розпочали реконструкцію своєї частини будинку. Через кілька років у 2009 році, коли будинок вже треба було здрти в експлуатацію раптово з*ясувалося, що частина їх реконструйованого будинку знаходиться на земельній ділянці, на яку виданий державний акт ОСОБА_3 Будівництво велося майже 10 років і ніяких претензій ОСОБА_3 не заявляла, ніяких меж не було, а коли все з*ясувалося ОСОБА_3 запропонувала купити в неї 10 кв. м. землі, яку вона таємно і

всупереч закону оформила на себе і ще й заявила, що тепер мол у нього немає виходу. Ніхто при підготовці рішення Одеської міської ради у 2001 році та і потім до виготовлення державного акту про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з ними межі земельної ділянки не узгоджував, хоча вони з дружиною весь час з 2000 року проживають ІНФОРМАЦІЯ_1. Ніяких межових знаків на земельній ділянці ОСОБА_3І ніколи не було і немає. Так звана спірна частина земельної ділянки площею 10 кв. м. фактично знаходилася і знаходиться у нього в користуванні, однак за документами виготовленими з порушенням законодавства, рахується за ОСОБА_3 і тепер він не може ввести в експлуатацію реконструйований будинок, частина якого знаходиться на спірній земельній ділянці і не може приватизувати земельну ділянку, хоча порядок користування земельною ділянкою було затверджено між співвласниками домоволодіння ще у 2000 році.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі і приєдналася до пояснень ОСОБА_1

Представник відповідачки ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити і додатково пояснила, що ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки та реконструйованого будинку по вул. Нєдєліна ,73 А у м. Одесі, яку успадкувала після своїх батьків. У 1999 році вона почала процедуру приватизації земельної ділянки та у 2006 році на підставі поданих документів та згідно рішення Одеської міської ради від 04 липня 2001 року № 2543-ХХШ отримала Державний акт на право власності земельної ділянки за номером № ЯБ 295954 від 04 травня 2006 року. У 2000 році позивач ОСОБА_1 звернувся до неї з проханням підписати заяву-згоду на реконструкцію і приватизацію придбаного будинку, виключно у межах придбаної ним ділянки, тому вона підписала таку заяву. Згодом , позивач ОСОБА_1 почав реконструкцію будинку, самовільно захопивши під будівлю частину землі, яку вона дала йому у користування. Законність прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на належну їй частину земельної ділянки не підтверджена. ОСОБА_3 не зверталася до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з претензіями щодо захоплення ними частини належної їй земельної ділянки та не заперечувала проти будівництва на даній земельній ділянці частини будинку позивачів, оскільки мала з ними усну домовленість, що ті після закінчення будівництва будинку купують в неї цю частину земельної ділянки. При зверненні до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради із заявою про приватизацію у 1999 році ОСОБА_3 не надали примірник з відміткою про прийняття заяви. Лише у 2001 році звернення ОСОБА_3 було зареєстроване. Зі скаргами і заявами щодо протиправної бездіяльності посадових осіб Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради у вигляді нереєстрації заяви про приватизацію земельної ділянки, ОСОБА_3 нікуди не зверталася. Заяву про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 632 кв. м. з погодженнями ОСОБА_10, ОСОБА_11 заповнювала ОСОБА_3, а сусіди вже підписували. Чи підписував безпосередньо ОСОБА_7 вона не знає бо минуло багато часу. Чому ім*я ОСОБА_7 зазначено, як «Григорій»замість правильного «Георгій», вона не знає. Дійсно ОСОБА_3 підписувала угоду з суміжними землекористувачами ОСОБА_11 та ОСОБА_1, де площа земельної ділянки ОСОБА_3 вказана 622,63 кв. м., а ОСОБА_1 - 683,63 кв. м. та дійсно писала заяву про те, що не має претензій по суміжному землекористуванню і реконструкції жилого будинку ОСОБА_1 однак ОСОБА_3 підписуючи дані погодження і заяви не до кінця розуміла, що саме мається на увазі і які наслідки документів і заяви, що вона підписала.

Представник відповідача ОСОБА_12 міської ради у судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити і суду показав, що прийняттю рішення Одеської міської ради від 04.06.2001 року № 2543-ХХШ в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 632 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку передувала процедура інвентаризації земельної ділянки - об*єкта приватизації та виготовлення технічної документації. Межі земельної ділянки, про приватизацію якої надала заяву ОСОБА_3 були встановлені на підставі проведеної геодезії та погоджені з суміжними власниками. Тому немає підстав вважати, що рішення Одеської міської ради було прийнято з порушенням законодавства та прав землекористувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_8 Держкомзему у місті ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити і суду показав, що виготовленню державного акта на право власності на земельну ділянку по вул. Нєдєліна 73-а в м. Одесі, передувала процедура інвентаризації даної земельної ділянки та виготовлення технічної документації. Межі земельної ділянки, про приватизацію якої надала заяву ОСОБА_3, були встановлені на підставі проведеної геодезії та погоджені з суміжними власниками і підтверджувалися також виготовленою технічною документацією па стадії прийняття відповідного рішення Одеської міської ради. Тому немає підстав вважати, що державний акт виданий з порушенням законодавства з боку працівників ОСОБА_8 Держкомзему у місті ОСОБА_4.

Представник відповідача Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії у судовому засіданні позов не визнає, вважав його безпідставним, немотивованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 є її сусідами. У 1980-х роках співвласник ОСОБА_14 отримав від іншого співвласника ОСОБА_5 усну згоду на тимчасове користування її сараєм. В 1988 році цей сарай, позначений під літ. «Щ», був закріплений рішенням Виконкому Київського

району м. Одеси за ОСОБА_5 М Н., оскільки знаходився на її прибудинковій території. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_7 успадкував майно померлої тітки та також не заперечував щоб сараєм тимчасово користувалася родина відповідачки ОСОБА_3 В 2000 році ОСОБА_7 згідно договору дарування подарував свою частину будинку позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 На прохання чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_15 вона підписувала якесь погодження, але що саме вона не перевіряла бо довіряла сусідам. Коли вона підписувала погодження, її брат вже не був власником частини будинку. Якби вона знала, що ОСОБА_3 збирається приватизувати землю, де знаходився сарайчик, то цього не зробила б. Вона не пам*ятає точно чи дійсно вона підписувала погодження за свого брата ОСОБА_7, однак це точно не було в присутності голови органу самоорганізації населення УКО-3 ОСОБА_4, якою завірено справжність підпису і її і її брата.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії про припинення права власності на земельну ділянку, визнання рішення частково недійсним, визнання державного акту про право власності на земельну ділянку частково не дійсним підлягає задоволенню при цьому суд виходить із наступних обставин, досліджених в хронологічному порядку:

Згідно рішення № 484 від 03.06.1988 року Виконкому Київської районної ради народних депутатів «Про самочинне будівництво по вул. Нєдєліна 73 громадянами ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_16, ОСОБА_17 (померла)»побудований ОСОБА_5 сарай під літ. «Щ»3,7 м.*-2,2 м. збережений з правом користування без права відчуження і без права на відшкодування витрат при знесенні (т. 1 а. с. 89-90).

Згідно свідоцтва про смерть серії ІИ-ЖД № 462972 ОСОБА_14 помер 01.08.1992 року (т. 2 а. с. ).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.01.1998 року спадкоємцем майна вказаного в заповіті від 16.04.1992 року ОСОБА_14, померлого 01.08.1992 року є ОСОБА_3 При цьому на самовільно побудовані будівлі в тому числі сарай «Щ»свідоцтво про спадщину не видавалося (т. 2 а. с. 85).

Згідно розпорядження № 1281 від 09.08.1999 року Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради затверджено проект реконструкції жилого будинку з розширенням і надбудовою 2-го поверху по вул. Нєдєліна 73-а, розташованого в частині домоволодіння, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.01.1998 року (т. 2 а. с. 2).

Згідно документів, доданих до розпорядження № 1281 від 09.08.1999 року Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради вбачається наявність схгши меж земельної ділянки підписаної суміжними землевласниками ОСОБА_11 і ОСОБА_10 без дати (т. 2 а. с. 31) та пояснювальної записки до проекту реконструкції жилого будинку ОСОБА_9 по вул. Нєдєліна 73-а на підставі відкоригованої геоподоснови в М 1:500, виконаної КП «ОДЕСПРОЕКГ»(т. 2 а. с. 34).

Згідно акту без номера і дати встановлення в натурі меж земельної ділянки по вул. Нєдєліна 73-а в присутності ОСОБА_11 і ОСОБА_10 проведено обстеження і встановлення в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_3І, площа якої складає 0,0632 га. (т. 1 а. с. 55).

Згідно письмової заяви ОСОБА_3 на ім*я голови Одеського міськвиконкому від 20.01.2000 року ОСОБА_3 претензій по суміжному землекористуванню і реконструкції жилого будинку по вул. Нєдєліна 73 до сім*ї ОСОБА_1, не має, підпис ОСОБА_3 засвідчено головою УКО-3 ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 25).

Згідно підписаної угоди про порядок користування і розпорядження земельною ділянкою між співвласниками жилого будинку № 73а по вул. Нєдєліна ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1 встановлено площі земельних ділянок: ОСОБА_6 - 671,75 кв. м., ОСОБА_3 622,63 кв. м. Мехтієва С.К. 683,83 кв. м. та земельної ділянки, що знаходиться у сумісному користуванні всіх співвласників - 24,73 кв. м., що також визначено графічно з відображенням конфігурації земельних ділянок кожного з співвласників, (т. 1 а. с. 16).

Згідно договору дарування частини будинковолодіння від 02.02.2000 року ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли у дар в рівних частках кожний 7/50 частин домоволодіння № 73 А по вулиці Нєдєліна в м. Одесі, при цьому за договором дарування земельна ділянка площею 683,23 кв. м. відходить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а залишок земельної ділянки 24,73 кв. м. залишається у сумісному володінні співвласників будинковолодіння. (т. 1 а. с. 15).

Згідно заяви ОСОБА_7 до судових органів м. Одеси, посвідченої нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербурга ОСОБА_18 06.10.2010 року ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_14 з дозволу ОСОБА_5 прибудував сарай до її будинку у тимчасове користування. В 1988 році цей сарай рішенням райвиконкому був закріплений за ОСОБА_19 , оскільки знаходився на її прибудинковій території. Після смерті ОСОБА_5 він вступив у спадщину і дозволив користуватися сараєм до його знесення. Під час реконструкції будинку ОСОБА_14 сарай був-знесений і на межі земельної ділянки було побудовано новий будинок . У січні 2000 року оформляючи договір дарування на будинок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було складено поло рядок користування земельними ділянками у

якому було визначено межі цих земельних ділянок і підписано всіма співвласниками, а саме ОСОБА_3, яка успадкувала будинок ОСОБА_14, як дочка і ОСОБА_11 (т.1 а. с. 82).

Згідно рішення Одеської міської ради № 2543-ХХІІІ затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Нєдєліна 73-а та передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 632 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі (т.1 а. с. 177).

Згідно додатків до рішення Одеської міської ради № 2543-ХХШ про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 632 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі, вбачається, що технічна документація по інвентаризації земельної ділянки за адресою: місто Одеса, вул. Нєдєліна 73-а виконана КП Земельно-кадастрове бюро і включає комплекс землевпорядних і геодезичних робіт матеріалів по обстеженню та встановленню меж земельної ділянки. Комплекс робіт по встановленню меж і інвентаризації земельної ділянки виконало КП «Одеспроект»у лютому 1999 року згідно з керівним матеріалом по інвентаризації земель населених пунктів (наземний метод), а також згідно із направленням управління земельних ресурсів Одеської міської ради. У результаті виконання комплексу робіт з інвентаризації земельної ділянки по вул. Нєдєліна 73-А площа земельної ділянки по зробленим в натурі обмірюванням складає 0,0632 га. (т.1 а. с. 180).

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі, серії ЯБ № 295954 від 04.05.2006 року площею 632 кв. м., даний державний акт виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Одеської міської ради від 04.06.2001 року № 2543-ХХІІІ для будівництва і обслуговування житлового будинку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі (т.1. а. с. 24).

Згідно технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Нєдєліна 73-а, вбачається, що дана технічна документація по інвентаризації земельної ділянки за адресою: місто Одеса, вул. Нєдєліна 73-а розроблена Одеським міським управлінням Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті земельних ресурсів України»на підставі заяви ОСОБА_3 та технічного завдання. При встановленні в натурі меж земельної ділянки використано геодезичні матеріали, виконані КП «Одеспроект»в 2001 та Одеським РФ ЦДЗК в 2004 році в системі координат м. Одеси. В натурі межі земельної ділянки закріплені межовими знаками. Межові знаки передані на зберігання власнику земельної ділянки. Претензій при встановленні меж земельної ділянки не заявлено, (т.1 а. с. 132).

Згідно акту від 24.02.2005 року прийомки-передачі межових знаків на зберігання по земельній ділянці в натурі межі ділянки закріплені межовими знаками, всі присутні ознайомлені з ними Претензій при встановленні меж земельної ділянки не заявлено. Розміри , місце розташування ділянки і її межі показані на плані, що прикладається (т.1 а. с. 155).

Згідно додатку до акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 24.02.2005 року випливає, що серед суміжних землекористувачів зазначений ОСОБА_7, право власності (користування) якого було припинено з 02.02.2000 року (т.1 а. с. 157).

Згідно п. 6 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за чинним ЗК України не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або оренди на них.

Суд дає правову оцінку вказаним положенням ЗК України і доходить до переконання, що з набранням чинності ЗК України 01.01.2002 року право постійного користування земельними ділянками можуть набувати лише державні та комунальні юридичні особи. Оскільки колишні власники домоволодіння, що здійснили відчуження належних їм частин домоволодіння сторонам на незаборонених Законом підставах, набули таке право до 01.01.2002 року, сторони, як нові власники, повинні переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або оформити право оренди.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 після набуття права власності на частину домоволодіння в порядку договору дарування, набули право користування земельною ділянкою у відповідності до ст. 30 Земельного Кодексу України в редакції 13.03.1992 року, яка регламентує, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження -будівлі та споруди. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів.

Порядок користування земельною ділянкою при домоволодінні № 73-А по вул. Нєдєліна встановлений всіма співвласниками домоволодіння з визначенням меж та площі земельних ділянок ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 16).

Відповідно до п. 1.13. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на

землю і право постійного користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року (далі -Інструкція) складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право передачі та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.

Відповідно до п. 1.16. Інструкції технічна документація зі складення державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою, включає крім іншого кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки;

погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості;

встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернулася до Одеського міського управління Одеської міської ради із заявою про передачу їй безоплатно земельної ділянки площею 632 кв. м. без вказівки дати у заяві, яка була зареєстрована в канцелярії ОСОБА_8 земельних ресурсів Одеської міської ради 19.04.2001 року(т. 1 а. с. 181).

Суд не приймає до уваги доводи представника ОСОБА_3, що звернення останньої із заявою про приватизацію земельної ділянки мало місце у 1999 році, оскільки жодного доказу про таке звернення суду не надано. При цьому сам по собі факт виконання комплексу робіт по встановленню меж і інвентаризації земельної ділянки КП «Одеспроект»у лютому 1999 року не є належним доказом звернення ОСОБА_3 із заявою про приватизацію земельної ділянки в 1999 році, оскільки виконання даних робіт проводилося у зв*язку з реконструкцією жилого будинку ОСОБА_3, проект якої було затверджено розпорядженням Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради № 1281 від 09.08.1999 року, що вбачається з додатків до даного розпорядження серед яких вбачається наявність технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_3, виготовлену КП «Одеспроект».

Суд приймає до уваги письмову заяву ОСОБА_7, засвідчену нотаріально у якій, ОСОБА_7 підтвердив, що разом з оформленням договору дарування належної йому частини домоволодіння по вул. Нєдєліна 73-А в м. Одесі з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 02.02.2000 року, було також встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння, при цьому у якості нового співвласника виступав вже не ОСОБА_7, а обдарований ним ОСОБА_1, що підтверджується документально.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_3, що вона підписувала порядок користування земельною ділянкою не розуміючи до кінця правові наслідки такого підпису і довіряючи сусідам, оскільки до підписання порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_3 також написала письмову заяву від 20.01.2000 року про те, що вона не має претензій по суміжному землекористуванню і реконструкції жилого будинку по вул. Нєдєліна 73 до сім*ї ОСОБА_1, що узгоджується з подальшим підписом нею порядку користування земельною ділянкою з ОСОБА_1, площа земельної ділянки якого була зазначена в договорі дарування від 02.02.2000 року, посвідченого нотаріально.

Суд доходить висновку, що при виготовленні рішення Одеської міської ради від 04.06.2001 року № 2543-ХХШ згідно заяви ОСОБА_3, зареєстрованої 19.04.2001 року, технічна документація по інвентаризації земельної ділянки за адресою: місто Одеса, вул. Нєдєліна 73-а була виготовлена КП Земельно-кадастрове бюро на підставі комплексу робіт по встановленню меж і інвентаризації земельної ділянки виконаному КП «Одеспроект»у лютому 1^99 року.

Суд звертає також увагу, що використаний акт погодження площі земельної ділянки з суміжними землекористувачами ОСОБА_11 та ОСОБА_11 «Григорієм»Макаровичем не містить дати, не підтверджений письмовими свідченнями ОСОБА_20, викладеними ним у нотаріально засвідченій заяві адресованої суду. Крім того ім*я ОСОБА_7 в акті погодження вказано «Григорій», що не відповідає дійсності. До того ж з пояснень представника ОСОБА_3 даний акт погодження, включаючи площу земельної ділянки ОСОБА_3, заповнений самою ОСОБА_3

Таким чином, суд доходить до переконання, що рішення Одеської міської ради від 04.06.2001 року № 2543-ХХШ в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 632 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі слід визнати недійсним в порядку ст.. 152 ЗК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, при виготовленні державного акта на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Нєдєліна 73-а площею 0,0632 га., також були використані геодезичні матеріали, виконані КП «Одеспроект»в 2001 та Одеським РФ ЦДЗК в 2004 році в системі координат м. Одеси, а фактично у 1999 році, які порушують порядок користування земельною ділянкою, що встановлений співвласниками домоволодіння та не відповідають об*єктивній дійсності, оскільки був порушений порядок і суміжні межі не були погоджені із землекористувачами земельної ділянки ОСОБА_1, і ОСОБА_2 Крім того в Державному акті від 04.05.2006 року взагалі відсутня вказівка про суміжних землекористувачів ОСОБА_1, і ОСОБА_2С, а зазначений у якості землекористувача ОСОБА_7, який втратив право користування земельною ділянкою по вул. Нєдєліна 73-а після підписання договору дарування частини домоволодіння 02.02.2000 року.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що Державний акт про право власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Нєдєліна 73-а площею 0,0632 га.,

виготовлений на ім*я ОСОБА_3 з порушенням вимог земельного законодавства, а тому має бути визнаний недійсним і скасований у відповідності до ст. 393 ЦК України.

В той ж час, суд не погоджується з заявленою позивачами позовною вимогою про припинення права власності на земельну ділянку, оскільки зі змісту позовної заяви та з правових підстав, зазначених у позові, вбачається, що серед підстав припинення права власності на земельну ділянку, передбачених земельним законодавством України відсутня підстава припинення права власності у зв*язку з визнанням недійсним рішення про передачу земельної ділянки і державного акту, оскільки визнання недійсним рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки і державного акту вже означає відсутність правової підстави власності на земельну ділянку і тому не потребує окремого рішення про припинення права власності, внаслідок чого в цій частині позову позивачам слід відмовити.

З урахуванням наведеного суд доходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, ОСОБА_8 Держкомзему у місті ОСОБА_4, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»в особі Одеської регіональної філії, про припинення права власності, визнання рішення про передачу у власність земельної ділянки частково недійсним, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 15, 16, 21, 386, 391, 393 ЦК України, ст. ст. 91, 103, 106, 107, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 59,60,88, 169, 208, 209, 211, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відповідач ОСОБА_3 , ОМР , третя особа ОСОБА_4 філія ЦДЗК про припин пр вл на з/д - заяву задоволено частково.

Позовну заяву позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, ОСОБА_8 Держкомзему у місті ОСОБА_4, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Одеської регіональної філії, про припинення права власності, визнання рішення про передачу у власність земельної ділянки частково недійсним, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Одеської міської ради від 04.06.2001 року № 2543-ХХШ в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 632 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі, серії ЯБ № 295954 від 04.05.2006 року площею 632 кв. м., виданого на ім*я ОСОБА_3 на підставі рішення Одеської міської ради від 04.06.2001 року № 2543-ХХШ для будівництва і обслуговування житлового будинку № 73-А по вул. Нєдєліна в місті Одесі та скасувати його державну реєстрацію.

В решті позову - відмовити. Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,-можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Таварткіладзе О. М.