Справа № 2-102/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2011 року смт.Варва Варвинський районний Чернігівської області

в складі: головуючого судді - Павлова В.Г.,

при секретарі - Малофеєвої О.І.,

представника ПАТ Банк Демарк - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Демаркдо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,-

В С Т А Н О В И В:

12.05.2011 року голова правління Публічного акціонерного товариства Банк Демаркзвернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2008 року між ВАТ Банк Демаркта ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 203-029, згідно якого банком було надано відповідачеві кредит для споживчих потреб в сумі 12 500 грн., з кінцевим строком повернення 14 травня 2010 року.

В забезпечення даного кредитного договору було укладено договір поруки. Поручителем за зобовязаннями позичальника по поверненню даного кредиту згідно договору поруки від 16.05.2008 року за № 203-029/1 виступив ОСОБА_3.

Відповідно до п.п. 3.5 - 3.6. Договору поруки № 203-029/1, поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарний боржник залишається зобов'язаним перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання по кредитному договору не будуть виконані в повному обсязі.

Банк свої зобовязання виконав повністю, а позичальник свої зобовязання по виплаті кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 10.05.2011 року у ОСОБА_4 перед банком виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 7 403 грн. 41 коп.

Оскільки боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність, перед кредитором за повернення кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій, кредитор, за загальним правилом, керуючись виключно своїми інтересами, вправі на свій вибір предявити позов до боржника або до поручителя, чи до боржника і поручителя одночасно.

В звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по сплаті за кредитним договором № 203-029 від 16.05.2008 року в сумі 7 403 грн. 41 коп., з яких заборгованість за кредитом - 5 908 грн. 15 коп.; заборгованість за відсотками 806 грн. 37 коп.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 39 грн. 51 коп.; пеня за порушення строків погашення кредиту 649 грн. 38 коп.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ Банк Демарк, в звязку зі зміною прізвища відповідачки, подав заяву про уточнення цивільного позову, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з в повному обсязі /а.с.5-6/.

Відповідач ОСОБА_2 /дошлюбне прізвище - ОСОБА_4М./ заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердивши факт невиконання умов кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.25/.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 16.05.2008 року між ВАТ Банк Демарк, в особі завідуючої відділенням Банку Демаркв смт. Варва, та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 203-029, згідно якого банком було надано відповідачеві кредит для споживчих потреб в сумі 12 500 грн., зі сплатою 24 % річних, з кінцевим строком повернення 14 травня 2010 року /п.п.3.1-3.5 кредитного договору, а.с.11/. Відповідно до умов кредитного договору № 203-029/1 про внесення змін до кредитного договору № 203-029 від 16.05.2008 року було продовжено строк погашення кредиту до 13.09.2010 року /а.с.14/.

Згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 29.09.2009 року /протокол № 3/, Відкрите акціонерне товариство Банк Демаркперейменоване на Публічне акціонерне товариство Банк Демаркі його повним правонаступником всіх прав та зобовязань /а.с.20/.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав та видав відповідачу ОСОБА_4 кошти у сумі 12 500грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 203-029 від 16.05.2008 року /а.с.15/.

Для забезпечення даного кредитного договору, 16.05.2008 року було укладено договір поруки № 203-029/1, згідно з яким, поручитель ОСОБА_3 взяв на себе солідарну відповідальність за виконанням всіх зобовязань за кредитним договором № 203-029 від 16.05.2008 року /а.с.13/.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимог законодавства.

Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Усупереч цьому відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконала свої зобов'язання за кредитним договором № 203-029 від 16.05.2008 року.

Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором поруки, у відповідності до ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно п.6.3 кредитного договору, в разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Пунктом 6.4 Кредитного договору також передбачено, що у разі порушення сплати відсотків за кредитом на строк до двох днів, позичальник сплачує штраф у розмірі 100 грн. за кожний факт порушення строку сплати процентів. При несплаті процентів на строк більше двох днів, банк має право стягнути з позичальника пеню, починаючи з третього дня прострочки за кожний день прострочки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором, за простроченими відсотками, штрафу за порушення сплати відсотків, пені за несвоєчасну сплату відсотків та несвоєчасне погашення кредиту містяться в матеріалах справи і правильність їх нарахування відповідачами не оспорювалося /а.с.9-10/.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ Банк Демаркнадсилалось відповідачам по справі повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором та попередження про можливість примусового стягнення боргу в судовому порядку, що підтверджується копією поштових повідомлень та не оспорювалося відповідачами під час розгляду справи /а.с.18,19/, однак заходів щодо виконання взятих на себе зобовязань останніми не вжито.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 041112, виданого 06.03.2009 року виконкомом Калиновицької сільської ради Варвинського району Чернігівської області, прізвище відповідачки ОСОБА_4, в звязку з реєстрацією шлюбу, змінено на прізвище ОСОБА_2 /а.с.43/.

Протягом розгляду цивільної справи, відповідачі не скористалась своїми процесуальними правами та не надали до суду належних та допустимих доказів, які б містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження виконання своїх зобов'язань за укладеними договорами.

Оскільки, ані відповідач ОСОБА_2 /ОСОБА_4/, яка отримала кредит, ані відповідач ОСОБА_3, що поручився за виконання відповідачем - ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним № 203-029 від 16.05.2008 року, свідомо не виконали належним чином взятих на себе зобов'язань, згідно умов укладених кредитного договору та договору поруки, а тому суд приходить до висновку про

необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості по сплаті кредиту в сумі 7 403 грн. 41 коп.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України і ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та ст. 81 ЦП України та Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року N 1258, з відповідачів слід стягнути в дольовому порядку на користь позивача понесені документально підтверджені судові витрати по сплаті державного мита та витрати з інформаційно-технічного забезпечення, сплачені позивачем при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, кредитним договором № 203-029 від 16.05.2008 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Банк Демаркдо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, жительки с. Калиновиця вул. Жовтнева буд.26 Варвинського району Чернігівської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ПАТ Банк Демарк, юридична адреса: 14000 м. Чернігів, вул. Комсомольська 28, код 19357516, заборгованість за кредитним договором № 203-029 від 16.05.2008 року в розмірі - 7 403 грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, жительки с. Калиновиця вул. Жовтнева буд.26 Варвинського району Чернігівської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ПАТ Банк Демарк- 37 грн.01 коп. державного мита та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного.

Апеляційна скарга подається до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_5