Деснянський районний суд міста Києва
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2011 2010року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Галась І. А.
при секретарі - Зизі Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, стягнення моральної шкоди.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, стягнення моральної шкоди
В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги довірителя, просив їх задовольнити.
Відповідач протягом судового розгляду позов не визнав, проти його задоволення заперечував посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Додатково пояснив, що договір оренди укладав з ТОВ «Таксі-НАЗАРІ», автомобіль повернув на майданчик ТОВ «Таксі- НАЗАР1» в належному стані.
В судове засідання 28 березня 2011 року не зявився про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Враховуючи інтереси позивачки, тривалий час розгляду справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2008 року між сторонами був укладений договір оренди № 102 автомобіля «ДЕУ-Ланос». державний номерний знак НОМЕР_1. відповідно до умов якого орендна плата склала 130 гривень на день (п.4.1.); орендар зобов'язався підтримувати автомобіль в належному технічному стані(п.6.2.2.); усувати недоліки аварій і пошкодження автомобіля, що виникли з його вини (п.6.2.5.). (а.с.6-7)
На виконання умов даного договору 03 листопада 2008 року автомобіль «ДЕУ-Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 був переданий орендарю згідно акту приймання передачі. (а.с.7)
Позивачем на ім'я відповідача було надана довіреність на управління автомобілем «ДЕУ- Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1. яка була скасована 18.06.2009 року, (а.с.13-14)
Відповідно до п.7.1. укладеного між сторонами договору «автомобіль має бути повернутий Орендодавця протягом доби після закінчення строку оренди, визначеного п.3.1. Договору, або припинення Договору....»
Відповідач в супереч вимогам договору (п.7.1.) автомобіль не повернув Орендодавцю а залишив на майданчику ТОВ «Таксі-НАЗАРІ», що підтвердив відповідач і судом вважається доведеним.
Існування конфліктних відносин між сторонами підтверджується звернення позивача до правоохоронних органів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ІДК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у звязку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій. спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх триватості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч.З ст 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Протягом судового розгляду позивачем не була надано доказів завдання йому діями відповідача моральних страждань.
Зважаючи на викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими, і такими, що підлягають частковому задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме: 140,55 гривень державного мита, 120 гривень витрат на інформаціно - технічне забезпечення розгляду справ.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 15, ЗО. 62. 88, 179. 202, 209. 212, 218. 224 ЦПК України, ст.1167, 1187, 1188 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
Олександровича 140 гривень 55 копійок державного мита та 120 гривень витрат на інформаціно - технічне забезпечення розгляду справ.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя