13.04.2011 року Справа № 2-860/11
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Купецькій Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на квартиру, -
Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що їй відповідно до ордеру №3380 від 19.11.1992 року було надано право на зайняття житлової площі - квартири АДРЕСА_1.
У 1997 року позивачка приватизувала вказану квартиру та на підставі розпорядження АТ Дніпроважмаш№520 від 23.01.1997 року отримала свідоцтво про право власності на житло, яке зареєструвала в Комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїза №7091122.
Маючи намір розпорядитися належною їй квартирою, позивачка 18.08.2004 року отримала в Комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціївитяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №4483795, який був дійсний три місяці, однак ОСОБА_1 витяг не використала та квартирою не розпорядилася.
В листопаді 2007 року позивачка втратила правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а саме: свідоцтво про право власності на житло від 23.01.1997 року та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №4483795. Про втрату вказаних документів позивачка дала відповідне оголошення в газеті Наше містовід 27.11.2007 року.
Керівництво АТ Дніпроважмашзвернулося до КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації з клопотанням про видачу позивачці дублікату свідоцтва про право власності на житло, однак КП ДМБТІвідмовило ОСОБА_1 у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло, посилаючись на те, що у разі відсутності документу про повернення витягу з реєстру на відчуження квартири, заявники повинні вирішувати питання про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру у судовому порядку.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.
У судовому засіданні представники позивачки підтримали позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Зі згоди представників позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїв судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомляв.
Вислухавши пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до ордеру №3380 від 19.11.1992 року було надано право на зайняття житлової площі - квартири АДРЕСА_1.
У 1997 року позивачка приватизувала вказану квартиру та на підставі розпорядження АТ Дніпроважмаш№520 від 23.01.1997 року отримала свідоцтво про право власності на житло, яке зареєструвала в Комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїза №7091122.
Маючи намір розпорядитися належною їй квартирою, позивачка 18.08.2004 року отримала в Комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціївитяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №4483795, який був дійсний три місяці, однак ОСОБА_1 витяг не використала та квартирою не розпорядилася.
В листопаді 2007 року позивачка втратила правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а саме: свідоцтво про право власності на житло від 23.01.1997 року та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №4483795. Про втрату вказаних документів позивачка дала відповідне оголошення в газеті Наше містовід 27.11.2007 року.
Керівництво АТ Дніпроважмашзвернулося до КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації з клопотанням про видачу позивачці дублікату свідоцтва про право власності на житло. Однак КП ДМБТІвідмовило ОСОБА_1 у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло, посилаючись на те, що у разі відсутності документу про повернення витягу з реєстру на відчуження квартири, заявники повинні вирішувати питання про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру у судовому порядку.
В листопаді 2008 року позивачка звернулася до адміністративного окружного суду з позовом до Комунального підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїпро зобов'язання вчинити певні дії. Постановою від 04.12.2008 року їй було відмовлено у задоволенні позову. У зазначеній постанові суд вказав на те, що позивачка має звернутися до суду, який компетентний встановити наявність права власності.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
В судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності права власності на квартиру за позивачкою, а також факт втрати свідоцтва про права власності на житло, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 392 ЦК України, Закон України Про приватизацію державного житлового фонду, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 39,4 м.кв., житловою площею 18,3 м.кв.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано заяву протягом десяти днів з дня його оголошення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя: