Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-117/10 Головуючий у 1-й інст. Шимко
Категорія 5 Доповідач Миніч Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Миніч Т.І.,

суддів Трояновської Г.С., Забродського М.І.,

при секретарі судового засідання Григорович А.М.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Бердичівського міськрайонного суду від 20 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні коморою,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2008 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом. Просив зобов"язати відповідачів звільнити належну йому комору. При цьому посилався на те, що за договором купівлі-продажу від 30 липня 2008 року придбав квартиру АДРЕСА_1. До вказаної квартири належить комора. Проте відповідачки перешкоджають йому користуватись зазначеним підсобним приміщенням, оскільки не звільняють його від своїх речей.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 20 травня 2010 року позов задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні коморою шляхом зобов'язання відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 звільнити її. Цим же рішенням з кожної із відповідачок в рівних частках на користь позивача стягнуто 266 грн. понесених судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушують питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про відмову в позові, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, зокрема, вважають, що суд не дав оцінки тій обставині, що у всіх правовстановлюючих документах на квартиру №9 відсутні записи про належність до цієї квартири комори. На думку апелянтів суд також не дав належної оцінки зібраним по справі доказам: свідоцтву право власності на квартиру на ім"я ОСОБА_2, технічного паспорту на квартиру на ім"я ОСОБА_3, показам свідків.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва право власності - від 31 березня 1997 року ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_2 загальною площею 23,3 кв.м.а.с.58.

Відповідно до повідомлення - КП Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації в інвентарній справі №7236 зазначено, що до складу вказаної квартири входить жила кімната площею 12,4 кв.м., кухня - 5,3 кв.м. та „кладовка" - 5,6 кв.м. Даних про перебування будь-яких підсобних приміщень цієї квартири у загальному користуванні немає (а.с.5).

Перехід зазначеної квартири у власність ОСОБА_8 ОСОБА_9 оформлений відповідно, договором дарування та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.59,62).

Згідно з договором купівлі-продажу від 30 липня 2008 року позивач ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_10 спірну квартиру жилою площею 12,4 кв.м. та загальною площею 23,3 кв.м, (а.с. 8).

Вказаний договір є чинним і жодною із сторін не оспорений.

Перехід до позивача права власності на спірне підсобне приміщення є похідним від права власності на нього попередніх власників.

Відповідачі не заперечують ту обставину, що комора площею 5,6 кв.м. використовується ними для зберігання своїх речей.

За таких обставин суд обгрунтовано задоволив вимоги позивача та зобов"язав відповідачок усунути перешкоди в користуванні належним позивачеві підсобним приміщенням.

Доводи апеляційної скарги про належність 1/6 частини спірної комори ОСОБА_2 висновків суду не спростовують, оскільки свідоцтво про право власності останній виидано 12 грудня 2000 року, тобто, після приватизації цього приміщення в цілому попереднім власником ОСОБА_7 ще у 1997 році. (а.с.100). Технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, а тому не може посвідчувати право власності на нерухоме майно.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304,307,308,313-315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 20 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути, оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді