Справа № 2-226/2011(1)
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2011 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції в місті Києві про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною повною заявою, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Також спадкоємцем першої черги є її рідний брат - відповідач ОСОБА_2. Після смерті батька вона відразу звернулася до Десятої київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою щодо оформлення ? частини спадщини на її ім"я. Майже через два місяці померла і її мати, після чого вона також звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про отримання спадщини. Проте, 22.04.2010 року отримала з нотаріальної контори відповідь про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки немає правоустановлюючих документів на спадкове майно, та роз"яснено, що в разі, якщо вона не має можливості надати правоустановлюючі документи на спадкове майно, то їй необхідно звернутися до суду з відповідною заявою. При цьому було повідомлено про відсутність будь-якого заповіту з боку померлих батьків. З невідомих їй причин відповідач відмовляється надати відповідні документи нотаріусу. Їй достовірно відомо, що квартира, в якій проживали її батьки, була кооперативною. З відповіді на адвокатський запит ЖБК "Арсеналець-10" слідує, що пайовий внесок на квартиру був повністю виплачений в розмірі 6520 крб. 10.05.1991 року. Особовий рахунок було оформлено на її матір - ОСОБА_4, яка не зверталася до ЖБК "Арсеналець-10" за відповідною довідкою на приватизацію. В доповненнях до позовної заяви просила врахувати і автомобіль, який також входить в спадкову масу, який належав померлому батьку, про що було з"ясовано в процесі розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з доповненнями та просив їх задовольнити і визнати за позивачкою та відповідачем, за кожним з них, по ? частині, право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1; визнати за відповідачем в порядку спадкування за законом право власності на автомобіль ВАЗ 21140, та стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію - ? частину вартості автомобіля, яка становить 18 241 грн. 58 коп. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати - 1820 грн.

Відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, але просив покласти судові витрати порівну на нього та позивачку. Вважає, що позивачка подала позов і тому судові витрати має нести і вона.

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, надали суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

В суді встановлено згідно до свідоцтв про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, які перебували в шлюбі. Позивачка та відповідач є рідними сестрою та братом, є дітьми померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивачка - дівоче прізвище ОСОБА_4, уклала 25.04.1985 року шлюб, перейшла на прізвище чоловіка - ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. З копій спадкових справ встановлено, що 12.09.2009 року була заведена спадкова справа №1269/09 до майна померлого ОСОБА_3, а 05.09.2009 року заведена спадкова справа №1236/09 до майна померлої ОСОБА_4 Обидві справи були заведені за заявами позивачки - дочки померлих ОСОБА_1, подані заяви в установлений шестимісячний строк. В заявах позивачка зазначала і іншого спадкоємця - сина померлих - відповідача ОСОБА_2, який особисто до нотаріальної контори не звертався. Свідоцтва про право на спадщину за законом нікому не видавалися із-за відсутності правоустановлюючих документів на квартиру. Заповіти від імені померлих не складалися.

З довідки ЖБК "Арсеналець-10" від 20.08.2009 року №09 слідує, що ОСОБА_4 є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1. Сума пайового внеску за квартиру, в розмірі 6520 крб. 58 коп., сплачена 10.05.1991 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. З довідки Ф-3 від 18.09.2009 року №549 слідує, що в спірній квартирі зареєстрована одна особа - відповідач по справі.

З відповіді на запит суду Управління державної автомобільної інспекції від 09.12.2010 року встановлено, що станом на 07.12.2010 року під номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано автомобіль ВАЗ 21140, зеленого кольору, 2006 року випуску, власник - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1. Таким чином, в суді встановлено, що до спадкового майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 входить квартира та автомобіль.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1258, 1261, 1267 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; в першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця; частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, позивач та відповідач, які є дітьми померлих, є спадкоємцями першої черги, мають право на спадщину, кожен по ? частині.

Відповідно до Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", пункту 8, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира. Тобто, позивач та відповідач мають право власності в порядку спадкування за законом по ? частині спірної квартири.

Стосовно поділу спадкового майна - автомобіля, суд приходить до наступного. Встановлено, що автомобіль ВАЗ 21140, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 належить на праві приватної власності померлому ОСОБА_3, тобто - входить в спадкове майно. З пояснень відповідача та оглянутих документів слідує, що відповідач має право керування даним автомобілем, користується ним, не заперечує, щоб автомобіль був у нього, а відповідачці сплатити компенсацію ? частини його вартості.

Відповідно до ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є саме неподільною річчю і тому має бути виділений в порядку спадкування одному із спадкоємців, в даному випадку - відповідачу, як просить позивачка і з чим погоджується відповідач, а на користь позивачки відповідачем має бути сплачена компенсація ? частини вартості даного автомобіля. Згідно до висновку автотоварознавчого дослідження, складеного 29.01.2011 року спеціалістом НДЕКЦ - ринкова вартість автомобіля на момент його дослідження становить 36 483 грн. 15 коп. З даною оцінкою сторони погодилися. ? частина вартості автомобіля, яка має бути сплачена позивачу відповідачем, становить 18 241 грн. 58 коп.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судовий збір - 1 700 грн. та витрати на ІТЗ - 120 грн., всього - 1820 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183, 1217, 1258, 1261, 1267 ЦК України, Постановою №7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 на автомобіль ВАЗ 21140, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості ? частині автомобіля ВАЗ 21140, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що становить - 18 241 грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі - 1820 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: