Справа № 0417/2-750/2011
04 березня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороз В.П.
при секретарі - Соболєвої Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»в особі відділення № 802 ПАТ «УкрСиббалгк», про визнання права власності, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»в особі відділення № 802 ПАТ «УкрСиббалгк», про визнання права власності.
В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати його добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка складається з: 1 коридор, 2,3 житлові; 4 кухня, 5 санвузол, 6 кладова; І лоджія та усунути перешкоди в користуванні майном, шляхом примусового виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник Індустріального ВДВС ДМУЮ в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу № 0410161 1 від 20.09.2010 року по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмет іпотеки), яке належить боржнику ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 було придбано квартиру № 146по пр. Мира, 93 в м. Дніпропетровську загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка складається з: 1 коридор, 2,3 житлові; 4 кухня, 5 санвузол, 6 кладова; І лоджія (а.с.9).
Позивачу було видано свідоцтво, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 8114, відповідно до якого спірна квартира придбана позивачем за 184 550 грн. (а.с.7).
Відповідно до платіжного доручення № 1 від 24.09.2010 року позивачем було сплачено вартість лоту № 1, а саме квартири № 146по пр. Мира, 93 в м. Дніпропетровську на суму 180 859 грн. (а.с.8).
Відповідно до ч.2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Проте, на теперішній час відповідач ОСОБА_2 добровільно не звільняє спірну квартиру та продовжує бути зареєстрованим в ній, що порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, відповідно до вимог ст. 319 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 388, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58-60, 79,88, 208-210, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_1 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., яка складається з: 1 коридор, 2,3 житлові; 4 кухня, 5 санвузол, 6 кладова; І лоджія
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою № 146 по пр. Мира, 93 в м. Дніпропетровську шляхом примусового виселення ОСОБА_2 з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 45,50 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.П.Мороз