Справа № 2-1663/11 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2011 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Грачова В.Л. при секретарі Дубаніної О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Керамік»про стягнення заборгованості по заробітної платі,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до закритого акціонерного товариства «Керамік»про стягнення заборгованості по заробітної платі.
Позовні вимоги мотивує наступним.
У відповідності зі ст. 2 ЗУ "Про індексації грошових доходів населення" від 03.07.1991 року, позивач має право на індексацію своєї заробітної плати.
За порушення строків виплати заробітної плати згідно ст. 2 ЗУ "Про компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їхньої виплати" від 19.10.2000 року, позивачка має право на компенсацію громадянам втрати частини заробітної плати.
Позивач у судове засідання зявився, підтримав свої вимоги.
Представник відповідача надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, та просить провести судове засідання без їхньої присутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З довідки ЗАТ «Керамік»від 25 березня 2011 року № 93-р видно, що заборгованість підприємства перед позивачем станом на 23.03.2011 року складає 14 313 грн. 69 коп. (а.с.2)
З копії трудової книжки видно, що позивач був прийнятий на роботу в ЗАТ «Керамік»з 01 липня 2003 року (а.с.6-8)
Правилами ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
У судовому засіданні встановлено, що спору по нарахованої заробітної платні у сторін немає.
Правилами статей 1 і 2 Закону України від 19 жовтня 2000 р. № 2050-111 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-111) встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Законом України від 3 липня 1991 р. № 1282-Х11 "Про індексацію грошових доходів населення" зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. ( статті 2 і 4 Закону).
Будь-яких доказів поважності причин несвоєчасного розрахунку відповідач не надав.
Розрахунок середнього заробітку для таких виплат проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок). Згідно з цим Порядком середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин) , а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У звязку з вищенаведеним суд визнає розрахунок підприємства про заборгованість на час звільнення та затримки виплати станом на 25 березня 2011 року у розмірі 14 313 грн. 69 коп. доведеним.
Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, даними в п. 20 постанови від 24 грудня 1999 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Відповідач не надав суду беззаперечних доказів відсутності їх вини у непроведенні розрахунку із ОСОБА_1
Суд вважає, що у позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 61, 81, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 44, 47, 70, 116, 117, 127-129, 237-1 Кодексу законів про працю України, нормами Законів України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", "Про індексацію доходів населення", "Про відпустки" і "Про зайнятість населення", суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ЗАТ «Керамік»на користь ОСОБА_1 заробіток за час затримки розрахунку станом на 23 березня 2011 року у сумі 14 313 грн. 69 коп. за період з 01.01.2009 року по 11.02.2011 року, а також судовий збір на користь держави 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.
На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.
Головуючий суддя В. Л.Грачов