Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа 2 1146/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі:

-головуючого - Клочко О.В.

-при секретарі - Таценко О.І., Туз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики , вказуючи , що 2 червня 2008 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики , згідно з яким вона заборгувала йому 1000 доларів США, що еквівалентно 7935 гривень , які зобов`язувалася повернути до 12 грудня 2008 року. ОСОБА_2 від сплати боргу ухиляється , що й змусило його звертатися з даним позовом до суду.

Просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 7935 гривень , 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання в сумі 297,56 гривень та судові витрати по розгляду справи - державне мито в сумі 82,33 гривень , витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

14 березня 2011 року ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_2 7930 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США та судові витрати, справу просив розглядати без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, зазначивши , що позивач та вона приймали участь у бізнес - проекті за участю ОСОБА_3 , при цьому були партнерами цієї тренінгового центру, де навчалися бізнесу / філії / в м . Черкаси .

Оскільки вона була старшою у групі та була уповноважена на збирання грошових коштів від осіб - учасників , які уклали договори про партнерство ,позивач також надав грошові кошти в сумі 1000 доларів США саме на бізнес - проекти під відсотки, а вона написала розписку від 2.06.2008 року. На власні потреби вказану суму коштів вона не використовувала, а ці кошти були вкладено у розвиток бізнес - проекту.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , який в послідуючому до суду не з`явився, надавши заяву від 14.03.2011 року, відповідачку ОСОБА_2 , допитавши свідка ОСОБА_4 та дослідивши письмові матеріали справи , вважає, що позов підлягає до часткового задоволення , оскільки встановлено , що 2 червня 2008 року між сторонами було укладено договір позики, згідно з яким відповідачка ОСОБА_2 зобов`язувалася повернути іноземну валюту - 1000 доларів США , що еквівалентно 7935 гривень України та повністю розрахуватися з ОСОБА_1 до 12 грудня 2008 року, проте не зробила цього.

Це вбачається із наданою суду письмової розписки від 2 червня 2008 року за підписом ОСОБА_2 , із змісту якої вбачається , що сторонами укладено договір позики, за яким одна сторона - ОСОБА_1 / позикодавець / передав у власність другій стороні ОСОБА_2 / позичальникові / грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які позичальник ОСОБА_2 зобов`язувалася повернути до 12 грудня 2008 року. Обставини прийняття участі у бізнес - проекті Р.Флетчера позивача та відповідачки підтвердив і свідок ОСОБА_4 , зазначивши , що грошові кошти дійсно передавалися від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , як і решти громадян , які брали участь у цьому бізнесі - проекті. Це робилося для того , щоб знати кому і скільки буде належать при отриманні доходів в майбутньому.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона / позикодавець / передає у власність другій стороні / позичальникові / грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів / суму позики / або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками .

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику / грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками , у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві у строк та в порядку, що встановлені договором .

Згідно до письмової розписки від 2 червня 2008 року , яка надана суду , відповідачка ОСОБА_2 отримала грошові кошти в іноземній валюті в сумі 1000 доларів СІЛА у ОСОБА_1 , які зобов`язувалася повернути до 12 грудня 2008 року, проте, цього не зробила до теперішнього часу.

Посилання ОСОБА_2 на те , що позивач та вона приймали участь у спільному бізнес - проекті Р.Флетчера та ці кошти передавалися саме на розвиток вказаного проекту, як на підставу заперечень на даний позов ОСОБА_1 , суд не може визнати такими , що є обґрунтованими та спростовують позовні вимоги, оскільки вони спростовуються письмовою розпискою від 2.06.2008 року, яка написана власноручно ОСОБА_2 / розписка позичальника / та яка підтверджує обставини та умови укладення сторонами саме договору позики , який посвідчує передання їй позикодавцем визначеної грошової суми 1000 доларів США.

Саме про це вказано і в ч.2 ст. 1047 ЦК України , відповідно до якої, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

1000 доларів США еквівалентно 7935 гривень , що стверджується наданим розрахунком та даними про встановлення офіційного курсу гривні до іноземною валюти станом на 25 березня 2010 року.

За письмовою розпискою позичальника саме ОСОБА_2 отримала грошові кошти в іноземній валюті від ОСОБА_1 та зобов`язувалася їх повернути ОСОБА_1 до 12 грудня 2008 року, проте не зробила цього до теперішнього часу.

Таким чином , відповідачка не виконала зобов`язання за договором позики , до стягнення в судовому порядку підлягає сума боргу - 7935 грн., що еквівалентно 1000 доларам США. Обов`язок позичальника повернути позику визначено в ст. 1049 ЦК України , зміст частини 1 якої викладено в даному рішенні суду вище.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 у заяві до суду від 14.03.2011 року уточнив свої вимоги та просив суд стягнути суму позики 7930 гривень, що еквівалентно 1000 доларам США та судові витрати . Таким чином, фактично позивач зменшив суму своїх позовних вимог та позов в частині стягнення 3% річних не підтримав.

Крім того , у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача та у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення і судові витрати по оплаті державного мита - 82,33 гривень та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень .

Також, враховуючи правила ст. 84 ЦПК України та квитанцію на оплату юридичних послуг за №030/10 від 23 березня 2010 року до стягнення підлягають і 150 гривень , які сплачені позивачем за надані юридичні послуги.

Що стосується посилань ОСОБА_2 про те , що позивач та вона приймали спільну участь у бізнес - проекті Р.Флетчера, а тому, вона не може нести цивільну - правову

відповідальність за даним позовом , суд оцінює критично, оскільки відповідно до розписки позичальника від 2.06.2008 року саме між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики , а не з Р.Флетчером.

Оспорювання договору позики визначено ст. 1051 ЦК України.

Суду не надано доказів , які б спростовували позовні вимоги ОСОБА_1 , відсутні будь - які дані про обман , насильство, зловмисну домовленість представника позичальника, укладення договору позики під впливом тяжкої обставини і таке інше.

Враховуючи вищенаведені обставини та керуючись ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України , позов підлягає до часткового задоволення .

На підставі наведеного , ст. ст.. 11,213-215, 84, 88 ЦПК України та керуючись ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7935 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті державного мита в сумі 82,33 гривень, витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та витрати на надання правової допомоги в сумі 150 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. /

Особи , які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ