РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року Справа № 2-112/10

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого- судді Андрєєва М.П.

при секретарі- Плясуля О.В.

за участю представника позивача- Забашта О.О.

відповідача- Літовченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» посилається на те, що товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» надає послуги зі зберігання транспортних засобів на автостоянці «Причал», що знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 110. 31 серпня 2006 року на тимчасове зберігання було здано транспортний засіб - автомобіль ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1. Згідно до журналу обліку транспортних засобів, автомобіль ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1 було здано на зберігання фізичною особою Волошиним, який мав відповідну нотаріально засвідчену довіреність на право керування транспортним засобом. З моменту постановки транспортного засобу на стоянку «Причал», фізична особа Волошин за його поверненням не звертався, автомобіль на даний час досі знаходиться на території автостоянки. 25 червня 2007 року, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю компанія «Оріяна», яке є власником автостоянки, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Сєвєродонецьким БТІ звернулося з листом вих. № 73/07 до начальника Сєвєродонецького MB УМВС України в Луганській області підполковника міліції ОСОБА_5 з проханням надати відомості щодо власника автомобіля НОМЕР_2. На вищезазначений лист, ТОВ компанія «Оріяна» отримало листа 9-ий МРВ ДАІ м. Сєвєродонецьк при УДАІ УМВС України в Луганській області вих. № 9/951 від 17 липня 2007 року. В даному листі містилася інформація про власника автомобіля ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1, яким виявився громадянин України ОСОБА_2 та місце його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Калініна) 31/4. За матеріалами листа 9-ий МРВ ДАІ м. Сєвєродонецьк при УДАІ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» направило на адресу громадянина України ОСОБА_2 листа з проханням з'явитися до офісу ОСОБА_1 з приводу повернення транспортного засобу. В розмові, яка відбулася між представником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2, виявилося, що останній вже тривалий час не користується транспортним засобом ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1, відмовляється погасити існуючу заборгованість з оплати послуг за зберігання та забрати транспортний засіб з автостоянки. Тобто, між сторонами було укладено Договір тимчасового зберігання транспортного засобу на автостоянці «Причал». Належним доказом виникнення зазначених договірних відносин є запис в Журналі обліку транспортних засобів. Оскільки, відповідачі відмовляються в добровільному порядку погасити утворену заборгованість та забрати свій транспортний засіб, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь заборгованість з оплати послуг за тимчасове зберігання транспортного засобу на автостоянці «Причал» в розмірі 1703 гривні, видавши відповідний наказ; зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вчинити дії, а саме: забрати транспортний засіб - автомобіль ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1 з автостоянки «Причал», видавши відповідний наказ; стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 гривня та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 гривень, видавши відповідний наказ.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі та пояснив, що Волошин ставив машину на стоянку і більше за нею не прийшов, на той момент машина рахувалася за відповідачем ОСОБА_2

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив суд їх залишити без задоволення та пояснив, що він продав машину по генеральному дорученню відповідачу ОСОБА_3 в вересні 2004 року, з позивачем він жодних договорів не укладав щодо стоянки спірного транспортного засобу.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 10 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 115, здавання транспортного засобу на автостоянку провадиться власником, а також особою, яка має оформлене відповідно до законодавства доручення на право користування (або) розпорядження даним транспортним засобом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» надає послуги зі зберігання транспортних засобів на автостоянці «Причал», що знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 110. 31 серпня 2006 року на тимчасове зберігання було здано транспортний засіб - автомобіль ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1. Згідно до журналу обліку транспортних засобів, автомобіль ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1 було здано на зберігання фізичною особою Волошиним. З моменту постановки транспортного засобу на стоянку «Причал», фізична особа Волошин за його поверненням не звертався, автомобіль на даний час досі знаходиться на території автостоянки. 25 червня 2007 року, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю компанія «Оріяна», яке є власником автостоянки, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Сєвєродонецьким БТІ звернулося з листом вих. № 73/07 до начальника Сєвєродонецького MB УМВС України в Луганській області підполковника міліції ОСОБА_5 з проханням надати відомості щодо власника автомобіля НОМЕР_2. На вищезазначений лист, ТОВ компанія «Оріяна» отримало листа 9-ий МРВ ДАІ м. Сєвєродонецьк при УДАІ УМВС України в Луганській області вих. № 9/951 від 17 липня 2007 року. В даному листі містилася інформація про власника автомобіля ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1, яким виявився громадянин України ОСОБА_2 та місце його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Калініна) 31/4. За матеріалами листа 9-ий МРВ ДАІ м. Сєвєродонецьк при УДАІ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» направило на адресу громадянина України ОСОБА_2 листа з проханням з'явитися до офісу ОСОБА_1 з приводу повернення транспортного засобу. В розмові, яка відбулася між представником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2, виявилося, що останній вже тривалий час не користується транспортним засобом ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1, відмовляється погасити існуючу заборгованість з оплати послуг за зберігання та забрати транспортний засіб з автостоянки. Тобто, між сторонами було укладено Договір тимчасового зберігання транспортного засобу на автостоянці «Причал». Належним доказом виникнення зазначених договірних відносин є запис в Журналі обліку транспортних засобів. Оскільки, відповідачі відмовляються в добровільному порядку погасити утворену заборгованість та забрати свій транспортний засіб (а.с. 7-11).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, суд вважає, що договір тимчасового зберігання транспортного засобу, який фактично існує між сторонами, передбачає певні права та обов'язки для його сторін, позивач зобов`язувався зберігати транспортний засіб відповідачів, а останні зобов'язувалися оплатити послуги позивача та забрати транспортний засіб. Позивач належним чином виконував свої обов'язки зі зберігання транспортного засобу на автостоянці, натомість, відповідачі не оплатили послуги позивача в період з 01.08.2006 року по 31.08.2007 року та не забрали транспортний засіб з автостоянки. Таким чином, на даний момент, за відповідачами утворилася заборгованість з оплати послуг позивача в розмірі 1703 гривень, що є порушенням прав ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» (а.с. 12-17).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припушеннях.

Згідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 14.09.2004 року, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3, ОСОБА_4 продати йому належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АР № 061409, виданого Лисичанським МРЕВ 05.07.85 року автомобіль марки М-21, випуску 1959 року, двигун № б/н, шасі № 6691, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 27).

Згідно до відповіді № 8/11-64-836 Сєвєродонецького ВРЕР при УДАІ ГУМВСУ в Луганській області від 13.11.2009 року, ТЗ д.н. ГАЗ 21 З 6901 ВГ, 1959 р.в., з № кузова 66974 зареєстровано за ОСОБА_8. 11.07.2009 року ГАЗ 21, за висновком ДАІ м. Сєвєродонецька від 05.07.2009 року, умовно знято з обліку (а.с. 91).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» щодо відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії задоволенню не підлягають, оскільки він на даний час не є власником транспортного засобу ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1.

Отже, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» заборгованість з оплати послуг за тимчасове зберігання транспортного засобу на автостоянці «Причал» в розмірі 1703 гривні та зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 забрати транспортний засіб - автомобіль ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1 з автостоянки «Причал».

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 79 ЦК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд вважає за можливе частково стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» суму сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 34,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 20,00 грн. у зв'язку з їх документальним підтвердженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3,10,11,60,79,88,179,208,209,212-215 ЦПК України, відповідно до ст.ст. 11,14,16,509,526,626,627 ЦК України, відповідно до п. 10 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 115, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» заборгованість з оплати послуг за тимчасове зберігання транспортного засобу на автостоянці «Причал» в розмірі 1703 гривні.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 забрати транспортний засіб - автомобіль ГАЗ-21, державний номер НОМЕР_1 з автостоянки «Причал», яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 110

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» витрати по сплаті судового збору в розмірі 34 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 20 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Міссія ЛТД» щодо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: М.П.АНДРЄЄВ