Справа №2-1076/11
Провадження № 2/1238/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2011 р. Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

в складі: головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Брусак С.В.

пр..позивача ОСОБА_1

пр..відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша цивільну справу за позовом міського голови ОСОБА_3 до Редакції газети «Західний Вісник», журналістів газети «Західний Вісник» ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що у газеті «Західний Вісник» за 28 січня 2011 року випуск №4 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття «І знову про медицину», автором якої є журналіст газети «Західний Вісник» ОСОБА_4. У статті автор зазначає, цитата дослівно: «міський голова був стурбований також чутками про те, що деякі ліки протерміновані і запевнив: більшість медикаментів випущені у грудні минулого року, а журналісти можуть зайти на склад та перевірити дату їх виготовлення. Про те, зрозуміло, що такі дії будуть безперспективними. Покажуть лише ті документи на обладнання і ліки та ті медикаменти, які потрібні. Щодо постачальника та з 01 січня ліки завозять ті ж фірми, які постачали їх до цього , бо ще не відбувався тендер. Щоправда, фірми-постачальника не названі досі. Та шила в мішку не сховаєш, а підтвердження чуток, що всі ці ліки постачає рогатинська фірма самого ОСОБА_6 питання часу». (абзац восьмий статті).

11 березня 2011 року у газеті «Західний Вісник» випуск №10 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття «Лікарські припарати в ЦРЛ знову постачатиме фірма ОСОБА_3». Автора даної статті не зазначено.

29 квітня 2011 року у газеті «Західний Вісник» випуск №17 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття у рубриці «Місто і влада», Автора даної статті не зазначено.

У статті зазначено наступне, цитата дослівно «адже вже давно поговорюють, що інакше, як хутір «він наше місто не називає», а нас, Калушан очевидно видно має за недоразвитих, раз ми купуємося на дешеві велотренажери, недоукоплектоване обладнання, дорогу, заасфальтовану за наші з Вами гроші, китайські таблетки доставлені з власної фірми…» (абзац третій статті).

06 травня 2011 у газеті «Західний Вісник» випуск №18 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття «Медичне світило… «мите й гарно причесане», автором статті є газета «Західний Вісник».

У статті її автор зокрема зазначає наступне, цитата дослівно «і чому разом з нею до нашого шпиталю рікою несиртефіковані й заборонені китайські припарати? Чому ними сьогодні нищать нашу печінку, й називаються безкоштовною медициною? На ці запитання нам повинен відповісти сам ОСОБА_3 Насалик…» (останній абзац статті).

08 квітня 2011 року у газеті «Західний Вісник» випуск №14 на ст..№3 була надрукована та розповсюджена стаття «ОСОБА_3 дав завдання ОСОБА_7 порізати на дахах проводи провайдерів», автором статті є журналіст газети «Західний вісник» ОСОБА_8.

У статті її автор зокрема зазначає наступне, цитата дослівно «що правда, з вимогою, що ОСОБА_9 вчитиметься в ОСОБА_10 швидко і пристойно, оскільки для міського бюджету виплата для заробітної платні пані ОСОБА_10 (близь 25 000, 00 грн.) є непосильною ношею» (абзац четвертий статті).

Позивач вважає, що інформація наведена у статтях безпосередньо стосується його як міського голови міста Калуша та пов»язана із звинувачення у вчиненні протиправного діяння, зловживання службовим становищем при постачанні медичних препаратів та виплаті заробітної плати в завищених розмірах. Вважає, що розповсюджена відповідачами інформація є недостовірно, її поширення ганьбить його честь і гідність та ділову репутацію. Вимагає, щоб вищезазначена інформація була спростована у такий точно спосіб, яким була поширена та офіційного вибачення відповідачів за вчинення ними неправомірних дій.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та вважає що інформація наведена у статтях безпосередньо стосується міського голови міста Калуша ОСОБА_11 та пов»язана із звинувачення у вчиненні протиправного діяння, зловживання службовим становищем при постачанні медичних препаратів та виплаті заробітної плати в завищених розмірах. Вважає, що розповсюджена відповідачами інформація є недостовірно, її поширення ганьбить його честь і гідність та ділову репутацію. Відповідачі використали друкований засіб масової інформації для поширення недостовірної, наклепницької інформації, яка направлена на свідоме протиправне порушення прав і свобод її довірителя, посягає на його честь, гідність, ділову репутацію. Просить, щоб вищезазначена інформація була спростована у такий точно спосіб, яким була поширена та офіційного вибачення відповідачів за вчинення ними неправомірних дій.

Представник відповідачів ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що в жодній із статтей, що опубліковані в газеті «Західний Вісник» не вказується інформація про ті чи інші події і явища, а наголошується на тому, що в місті «подеякують», «поговорюють», чи «ходять чутки» про ті чи інші події та обставини. Тобто жодного факту в газетних статтях про які йдеться в позовній заяві не стверджується. Стосовно інформації що ТзОВ «Укрспецекспорт» належить і ОСОБА_11 то вона взята з офіційного інтернет-сайту «Правда if.ua». Просить в задовленні позову відмовити.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази та матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що у газеті «Західний Вісник» за 28 січня 2011 року випуск №4 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття «І знову про медицину», автором якої є журналіст газети «Західний Вісник» ОСОБА_4. У статті автор зазначає, цитата дослівно; «міський голова був стурбований також чутками про те, що деякі ліки протерміновані і запевнив: більшість медикаментів випущені у грудні минулого року, а журналісти можуть зайти на склад та перевірити дату їх виготовлення. Про те, зрозуміло, що такі дії будуть безперспективними. Покажуть лише ті документи на обладнання і ліки та ті медикаменти, які потрібні. Щодо постачальника та з 01 січня ліки завозять ті ж фірми, які постачали їх до цього , бо ще не відбувався тендер. Щоправда, фірми-постачальника не названі досі. Та шила в мішку не сховаєш, а підтвердження чуток, що всі ці ліки постачає рогатинська фірма самого ОСОБА_6 питання часу». (абзац восьмий статті) (а.с.6-7).

11 березня 2011 року у газеті «Західний Вісник» випуск №10 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття «Лікарські припарати в ЦРЛ знову постачатиме фірма ОСОБА_3». Автора даної статті не зазначено (а.с.6).

29 квітня 2011 року у газеті «Західний Вісник» випуск №17 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття у рубриці «Місто і влада», Автора даної статті не зазначено.

У статті зазначено наступне, цитата дослівно «адже вже давно поговорюють, що інакше, як хутір «він наше місто не називає», а нас, Калушан очевидно видно має за недоразвитих, раз ми купуємося на дешеві велотренажери, недоукоплектоване обладнання, дорогу, заасфальтовану за наші з Вами гроші, китайські таблетки доставлені з власної фірми…» (абзац третій статті) (а.с.9).

06 травня 2011 у газеті «Західний Вісник» випуск №18 на ст..№2 була надрукована та розповсюджена стаття «Медичне світило… «мите й гарно причесане», автором статті є газета «Західний Вісник».

У статті її автор зокрема зазначає наступне, цитата дослівно «і чому разом з нею до нашого шпиталю рікою несиртефіковані й заборонені китайські припарати? Чому ними сьогодні нищать нашу печінку, й називаються безкоштовною медициною? На ці запитання нам повинен відповісти сам ОСОБА_3 Насалик…» (останній абзац статті) (а.с.12).

08 квітня 2011 року у газеті «Західний Вісник» випуск №14 на ст..№3 була надрукована та розповсюджена стаття «ОСОБА_3 дав завдання ОСОБА_7 порізати на дахах проводи провайдерів», автором статті є журналіст газети «Західний вісник» ОСОБА_8.

У статті її автор зокрема зазначає наступне, цитата дослівно «що правда, з вимогою, що ОСОБА_9 вчитиметься в ОСОБА_10 швидко і пристойно, оскільки для міського бюджету виплата для заробітної платні пані ОСОБА_10 (близь 25 000, 00 грн.) є непосильною ношею» (абзац 4 статті) (а.с.10-11).

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Як вбачається зі змісту даних фраз, наведені в них висловлювання є оціночними судженнями відповідачів, в яких наголошується на тому, що в місті «подейкують», «поговорюють», чи «ходять чутки» про ті чи інші події та обставини, критичною оцінкою певних фактів і недоліків, що на думку відповідачів, мали місце в діяльності позивача на посаді міського голови міста Калуша.

Стосовно інформації що ТзОВ «Укрспецекспорт» належить і ОСОБА_3 то вона взята з офіційного інтернет-сайту «Правда if.ua». ( а.с.8) газета «Західний Вісник» від 11.03.2011р. №10.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» застережено, що журналіст є творчим працівником, який професійно збирає, одержує, створює та займається підготовкою інформації для друку, а тому має право вільно користуватися та обирати у своїх публікаціях різномовні звороти, вживати гіперболи, алегорію сатиру.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України про офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 7 ЦК УРСР (справа № 1-9/2003 від 10 квітня 2003 року №8-рн/2003), межі допустимої інформації щодо посадових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства.

Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України. Це право закріплено також в ст.10 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основних свобод», яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 березня 2005 року (заява № 72713/01) у справі Українська Прес-Група проти України зазначено: 41. У своїй практиці суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікованою Законом України від 17липня 1997 року №475/97-ВР, див. наведене вище рішення у справі Lingens v. Austria, стр. 28 §46). 42.Однак навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя.

Крім того, що стосується надрукованої статті в газеті «Західний Вісник» від 08 квітня 2011 року випуск №14 ст.№3, цитата дослівно «що правда, з вимогою, що ОСОБА_9 вчитиметься в ОСОБА_10 швидко і пристойно, оскільки для міського бюджету виплата для заробітної платні пані ОСОБА_10 (близько 25 000, 00 грн.) є непосильною ношею». То суд вважає, що дана інформація не стосується позивача, оскільки кошти на виплату заробітної плати ОСОБА_10 виплачуються з міського бюджету.

Згідно ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки журналістами у зазначених статтях, щодо позивача не поширена недостовірна інформація, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а висловлювання, які допущені у статтях є правом журналіста вільно використовувати та обирати у своїх публікаціях різні мовні звороти, вживати гіперболи, алегорію, сатиру тощо та є оціночним судженням дій міського голови міста Калуша, які не можна вважати поширенням недостовірної інформації, тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах звялених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі, ст..34 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст..47-1 Закону України «Про інформацію», ст.277 ЦК України, керуючись ст. ст. 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

р і ш и в :

У задоволенні позову міського голови ОСОБА_3 до Редакції газети «Західний вісник», журналістів газети «Західний вісник» ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: