Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 2-119/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2011 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого Кіпчарський М. О.

при секретарі Гембара Н. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.11.2010р. звернулася з даним позовом в суд та просять визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок по вул.Шевченка,48 у с.Коросно Перемишлянського району. В даному будинку зареєстрований, але не проживає її чоловік відповідач по справі, який у 2005 році покинув її будинок та двох дітей і виїхав невідомо куди. З того часу відповідач не проживає у будинку та не зберігає в ньому своїх речей, не утримує будинок та не сплачує комунальні послуги, не являється співвласником.

В судовому засіданні позивач підтвердила свої позовні вимоги та пояснила, що відповідача з 2005 р. вона не бачили і такий до них з того часу не приїжджав і не проживав в будинку, а також не тримає в ньому своїх речей та не отримує кореспонденції за даною адресою. В с.Коросно проживає рідний брат відповідача, але тому теж на протязі останніх 5-ти років невідомо місце проживання ОСОБА_2. Відповідач з 2005 р. не проживає в будинку, але залишається зареєстрованим за своїм минулим місцем проживання, і даний факт спричиняє їй, як власнику будинку, перешкоди у вільному розпорядженні своїм майном.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, з невiдомих причин не з'явився до суду, не надав свої докази чи заперечення на позов і від нього не надійшло будь-яке повідомлення про причину неявки. Тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечила проти такого розгляду справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона постійно проживає в с.Коросно. По сусідству з нею проживає ОСОБА_1, в будинку якої раніше проживав її чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_4 у 2005 році ОСОБА_2 нічого нікому не сказавши, покинув сім»ю, не проживає в будинку і з того часу вона ніколи не бачила такого в будинку та в селі.

Свідок по справі ОСОБА_4 показала, що позивачку знає з дитинства та проживає з нею по сусідству. Їй відомо, що раніше в будинку позивачки разом з нею проживав її чоловік ОСОБА_2, який приблизно п»ять років тому кудись виїхав, і про його місце проживання ніхто нічого не знає. З того часу ОСОБА_2 вона ніколи не бачила в будинку.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачці на підставі Договору дарування від 05.01.2010р. належить на праві власності будинок №48 по вул.Шевченка в с.Коросно Перемишлянського району.

Право власності на даний будинок зареєстроване в Золочівському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 04.02.2010р.

Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, в даному будинку відповідач значився зареєстрованим з 12.02.1991 року, та який знятий з реєстрації 12.12.1996 року.

- 2 -

Як слідує з ОСОБА_4 перевірки проживання від 11 червня, 15 липня та 12 серпня 2010р., комісія в складі представників Короснянської сільської ради, дільничого міліціонера та мешканців с.Коросно засвідчила, що ОСОБА_2 в будинку №48 не проживає.

Статтями 71 та 72 Житлового кодексу України визначено, що при тимчасовій відсутності особи за нею зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, і що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З підстав, вище зазначених, суд вважає, що відповідач, вибувши у 2005р.з постійного місця проживання житлового приміщення, і будучи відсутнім в ньому понад шість місяців без поважних причин, втратив з того часу право на користування таким житловим приміщенням в будинку, який в даний час належить на праві приватної власності позивачу.

Керуючись ст.ст.71,72,150 Житлового Кодексу України, ст. ст.325,380,386 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209,212-215,218, 224-227, 292,294 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 04.10.1965року народження таким, що втратив з 2006 року право користування жилим приміщенням житловим будинком №48 по вул.Шевченка у с.Коросно Перемишлянського району Львівської області у зв»язку з його відсутністю в такому жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Перемишлянським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

У разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рiшення може бути оскаржено позивачем в апеляцiйному порядку до апеляцiйного суду Львівської областi через Перемишлянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

ОСОБА_5