Справа № 22Ц-827/11Головуючий в суді першої інстанції:ШЕПЕЛЬ К.А.
Категорія: 32 Доповідач: Матківська М. В.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2011 року м. Вінниця
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :
Головуючого : Матківської М.В.
Суддів : Сопруна В.В., Камзалова В.В.
При секретарі : Сніжко О.А.
За участю : позивача ОСОБА_1 , державного виконавця Городньої Г.Ю., представника заявника апеляційної скарги ОСОБА_2
розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області
на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, -

В с т а н о в и л а :
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2006 року задоволено позов ОСОБА_1 .
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за завдану ушкодженням здоров`я шкоду в розмірі однієї мінімальної зарплати, встановленої законодавством України, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і по життєво. Раніше видані виконавчі листи відізвані.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 300 гр. за надання юридичної допомоги.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 лютого 2010 року замінено сторону виконавчого провадження військову частину НОМЕР_1 на військову частину НОМЕР_2 .
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 грудня 2010 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області по справі № 2-237/2006 від 16 лютого 2006 року про стягнення з військової частини НОМЕР_1 с. Людавки Жмеринського району на користь ОСОБА_1 за завдану здоров`ю шкоду в розмірі однієї мінімальної зарплати, встановленої законодавством України, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і по життєво, шляхом стягнення з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), яка є правонаступником військової частини НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 6688 гр. за завдану ушкодженням здоров`я шкоду, встановленої законодавством на наступний період: січень 2010 року 125 гр., лютий 2010 року 125 гр., березень 2010 року 215 гр., квітень 2010 року 884 гр., травень 2010 року 884 гр., червень 2010 року 884 гр., липень 2010 року 888 гр., серпень 2010 року 888 гр., вересень 2010 року 888 гр., жовтень 2010 року 907 гр., листопад 2010 року 907 гр., грудень 2010 року 922 гр.
Зобов`язано Головне управління Державного казначейства України у Вінницькій області виконати вимогу державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок військової частини НОМЕР_2 по виконавчому листу № 2-237/2006 від 9 березня 2006 року та списання коштів у такій послідовності: виконавчий документ № 2-237/2006 від 9 березня 2006 року, виданий Жмеринським міськрайонним судом про стягнення шкоди на користь ОСОБА_1 повинен виконуватися в першу чергу по відношенню до виконавчого документу по справі № 2-а-2446/2007, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 41 316,34 гр. компенсації за оренду житла.
В апеляційній скарзі Головне управління Державного казначейства України у Вінницькій області просить скасувати ухвалу суду в частині зобов`язання Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області виконати вимогу державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок військової частини НОМЕР_2 по виконавчому листу № 2-237/2006 від 09.03.2006 року та списання коштів у встановленій державним виконавцем черговості й постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви державного виконавця.
Зазначило, що ухвала суду є незаконною, так як постановлена з порушенням норм процесуального права.
Представник заявника апеляційної скарги підтримала апеляційну скаргу і просить її задовольнити в оскаржених межах.
Позивач погодився із апеляційною скаргою, просить її задовольнити та скасувати ухвалу суду і проводити йому виплату по рішенню Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.02.2006 року.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився і не надав письмових заперечень на апеляційну скаргу.
Державний виконавець заперечив апеляційну скаргу, просить її відхилити, а ухвалу суду залишити без зміни.
Апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.
Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справі в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Задовольняючи подання про заміну способу і порядку виконання рішення суд виходив із вимог статті 44 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає, що у разі недостатності суми, стягненої з боржника для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, ця сума розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленої цією статтею, якою визначено, що вимоги щодо стягнення відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я виконуються зразу ж після задоволення вимог стягувача, забезпечених заставою, тому виконавчий документ № 2-237/2006 від 9 березня 2006 року, виданий Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення шкоди на користь ОСОБА_1 повинен виконуватися в першу чергу.
Проте, не можна погодитися з такою позицією суду.
Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.
Отже, питання зміни способу й порядку виконання судових рішень розглядається судом в судовому засіданні з викликом сторін і за заявою державного виконавця, а не за поданням державного виконавця.
Із матеріалів справи вбачається, що судове засідання по розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання рішення судом не призначалося і не проводилося; ніхто із заінтересованих осіб у судове засідання не викликався і не з`явився.
Як вбачається зі змісту статті 373 ЦПК України суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення лише за наявності виняткових випадків.
Таких виняткових випадків суд першої інстанції не встановив, про що свідчить зміст оскаржуваної ухвали, де відсутнє зазначення таких випадків, а також таких випадків не вказав державний виконавець у своєму поданні (правильно у заяві).
Оскільки відсутні виняткові випадки, передбачені цивільним процесуальним законом, тому не може бути задоволено звернення до суду державного виконавця про заміну способу і порядку виконання рішення суду.
Крім цього постановлена судом першої інстанції ухвала зобов`язала Головне управління Державного казначейства України у Вінницькій області виконати вимогу державного виконавця, чого суд не вправі робити, оскільки це виходить за межі компетенції суду, в тому числі це не передбачено статтею 373 ЦПК України.
За таких обставин ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, отже є незаконною та підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про заміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки стаття 373 ЦПК України передбачає: подачу заяви, а не подання; зміну чи встановлення способу і порядку виконання лише певного визначеного рішення суду, виконання якого не залежить від існування на виконанні інших судових рішень та не передбачає встановлення черговості виконання декількох рішень одним боржником.
Крім цього, державний виконавець не зазначив тих виняткових випадків, за наявності яких виникла потреба у зміні чи встановленні способу й порядку виконання рішення суду і таких виняткових обставин не встановлено у судовому засіданні, які би стали підставою для зміни чи встановлення іншого способу і іншого порядку виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду від 16 лютого 2006 року, а ніж це встановлено самим цим же рішенням суду.
На підставі п. 2 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.
Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області задовольнити.
Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 грудня 2010 року скасувати.
У задоволенні заяви начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про заміну способу і порядку виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2006 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :