Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1782/11
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:
Головуючого: Марченко Н.В.
При секретарі: Фурдак В.И.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ПАТ «Приватбанк»про стягнення компенсації за долю в спільному майні подружжя..
Таким чином, загальна вартість майна набутого сторонами під час шлюбу складає 42 349 гривень, це вартість холодильника та частина вартості автомобілю, яку сторони виплатили за кредитними зобов'язаннями. Половину цієї суми позивачка просить стягнути з відповідача.
Відповідач в судове засідання не з*вився, про слухання справи повідомлений, заяви про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило, документів стверджуючих поважність причини неявки до суду відповідача не надано, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи проти задоволення позову заперечує, оскільки кредитні забов*язана ще не погашені.
Вислухавши позивачку та її представника, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким , що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.10.06 . З червня 2011 шлюбні стосунки припинено.
18.06.08 відповідач уклав з ПАТ «Приватбанк»кредитний договір на придбання автомобілю «Деу Ланос»рік випуску 2008, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сріблистий металік.
Придбаний автомобіль був зареєстрований на імя позивача.
За положеннями ст. 61, 70 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно розяснень п.п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч.ч.2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.
Це означає, що спільною власністю чоловіка та дружини, яка може ділитися між ними відповідно до ст. 68 СК України, може бути лише майно, придбане подружжям у кредит, а не кошти, вже витрачені на придбання майна та погашення кредиту, враховуючи, що в силу ч.4 ст. 65 СК України розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань за кредитом.
Автомобіль «Деу Ланос» придбано за кредитні кошти, у період шлюбу сторін, однак кредитний договір не закінчив свою дію, кредитні ресурси в повному обсязі не сплачено ,предмет спору обтяжено договором застави, боргові зобовязання перед позикодавцем залишаються у кожної зі сторін, а не тільки у відповідача, який підписав кредитний договір.
Відповідно до вимог ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Вимоги про поділ автомобіля «Деу Ланос»та холодільника «Самсунг»в натурі ніхто із сторін не заявляв, а вимога позивача , як спосіб поділу наявного майна, про стягнення з відповідача грошової компенсації витрачених у звязку із придбанням цього майна коштів, із залишенням автомобіля та холодильника відповідачу , не є способом, встановленим нормами цивільного та сімейного законодавства.
Згідно розяснень п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК щодо обовязкової згоди одного із подружжя про отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
В позові позивачка просить розділити спільне сумісне майно подружжя шляхом визнання за нею права власності на Ѕ частину коштів сплачених в рахунок погашення заборгованості по кредиту та на Ѕ частину вартості холодільника.
Згідно ст. 71 ч. 5 СК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки в праві спільної сумісної власності можливо за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як вбачається з матеріалів справи частини грошових коштів, що є компенсацією за частку в спільному сумісному майні, а саме Ѕ частини холодильнику на депозитний рахунок суду не внесено. Таким чином у задоволенні всіх позовних вимог , суд вважає за необхідне відмовити.
Керуючись ст.ст. 212,215,224,226,228 ЦПК України, ст. 368 ч. 3 ЦК України, ст. ст. 60, 69 , 70,71 СК України суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ПАТ «Приватбанк»про стягнення компенсації за долю в спільному майні подружжя відмовити.
Заочне рішення може бути переглянете судом за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії. Позивачем рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: Н.В.Марченко