Справа №2-1367/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Грищенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Управління Держкомзему у Вишгородському районі, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

позивачі предявили в суді даний позов, посилаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_3, котра померла 3 листопада 2007 року вони мають право за заповітом на спадкове майно належне матері за життя.

Позивачі у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна після смерті матері, та частково вже оформили документи, однак право власності на земельну ділянку належну матері оформити у позасудовому порядку не мають змоги у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки за життя мати не встигла отримати виготовлений держаний акт на право власності на земельні ділянку, тому позивачі просять визнати за ними у рівних частинах у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,2727 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :11:167:0072 що знаходиться на території Димерської селищної ради відповідно до державного акту серії ЯЛ № 331650.

В судовому засіданні позивачі заявлений позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не був присутній. Про розгляд справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. Суду надали письмові заперечення у яких посилаються на те, що доводи викладені у позові не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що ОСОБА_3 за життя не отримала державного акту на право власності на земельну ділянку, а отже не набула даного права, і воно не може увійти до складу спадщини яку прийняли позивачі, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та представника Управління земельних ресурсів, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 померла у віці 88 років 3 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 - ОК № 100145.

Відповідно до частини 1 статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи внаслідок своєї смерті.

ОСОБА_3 заповідала все належне їй майно своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що свідчить відповідний заповіт від 21 листопада 1995 року посвідчений головою Виконкому Димерської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за № 330.

При дослідженні спадкової справи №219/2007 щодо майна померлої ОСОБА_3, осіб які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про свідчать матеріали спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3

Відповідно до 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_3 на підставі Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 1375 від 29.09.2009 року на праві власності належать земельна ділянка площею 0,2727 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства що розташована на території Димерської селищної ради, кадастровий номер ділянки :11:167:0072, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 331650.

Суд вважає, оскільки позивачі у встановлений законом строк прийняли спадщину після матері, проте не мають змоги оформити право власності на земельну ділянку у звязку з тим, що державний акт був виготовлений після смерті матері, суд вважає, що право позивачів на отримання спадщини після смерті матері підлягають захисту, а заявлений позов задоволенню.

На підставі статтей 1217,1218,1268 ЦК України, керуючись статтями 10,60,209,212,213, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 -

задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після померлої 3 листопада 2007 року ОСОБА_3 право власності в рівних частинах по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку площею 0,2727 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства що розташована на території Димерської селищної ради, кадастровий номер ділянки :11:167:0072, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 331650.

Рішення протягом 10 днів може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання Апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Судд я