Справа № 2-8027/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ткаченко В.І.

За участю:

Позивача ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Дніпропетровська, треті особи Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП «Дніпропетровське МБТІ», про визначення розміру часток у спільній власності, встановлення факту, визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у травні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.11.1996 р. квартира АДРЕСА_1 була в порядку приватизації державного житлового фонду передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що 03.03.1998 р. склали заповіти, якими все належне їм майно заповідали позивачеві. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Позивач після її смерті до нотаріальної контори не звертався, втім фактично прийняв спадщину, оскільки отримав від ОСОБА_2 частину речей, що належали померлій, а саме килим, сережки, обручку, шубу, а 31.05.2005 р. за згодою останнього зареєструвався у спірній квартирі. Після смерті ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, втім належним чином оформити право на спадщину не може, оскільки за життя спадкодавців частки співвласників у спільному майні не були визначені.

На підставі викладеного просив суд визначити частки співвласників у спірній квартирі як рівні, припинивши право спільної сумісної власності на неї, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на Ѕ частину спірної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті останньої.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Інші особи, що брали участь у справі, явку своїх представників до суду не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлялися, Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою надана заява про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 25).

Третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 25).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.11.1996 р. квартира АДРЕСА_1 була в порядку приватизації державного житлового фонду передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 15).

03.03.1998 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали заповіти, якими все належне їм майно заповідали позивачеві (а.с. 10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 12), ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 (а.с. 13).

Позивач з 31.05.2005 р. зареєстрований у спірній квартирі (а.с. 8).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно чч. 1, 3 ст. 172 ЦК України майно, що перебуває у спільній власності, може бути за згодою співвласників поділене між ними. При цьому право спільної сумісної власності на таке майно припиняється. Втім, у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку з їх смертю.

За змістом ст. ст. 370, 372 ЦК України частки співвласників у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, презюмуються рівними, якщо інше не встановлене законом або домовленістю між співвласниками. З урахуванням фактичних обставин справи та джерела набуття спільного майна суд оцінює позовні вимоги в частині припинення права спільної власності та визначення часток співвласників як обгрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, оскільки фактичні обставини, наведені на їх обґрунтування, не підтверджені будь-якими доказами.

Позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування задоволенню не підлягають, оскільки факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3 під час розгляду справи не знайшов підтвердження. Крім того, за будь-яких обставин ці вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки згідно ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, в той же час позивач на час розгляду справи спірне майно за собою не зареєстрував, а отже право власності на нього не набув.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 372, 1216, 1269, 1299 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 припинити.

Визначити, що частки співвласників у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та складають: частка що увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ѕ частина, частка, що увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ѕ частина.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Територіальної громади м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 45,50 грн. (сорок п`ять гривень 50 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця