Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №2-2248/2010
№1407/2-216/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 міської ради Вознесенського району про визнання права власності в порядку спадкування, в якому вказала, що 18.09.1992 року померла її мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1, а саме: дві кімнати загальною площею 43,8 кв.м., в т.ч. жилою 26 кв.м., коридор загального користування, коридор площею 4,4 кв.м., кухня площею 13,4 кв.м., 1/5 частина підвалу В-1, 1/7 частина сараю Д-1, 1/7 частина вбиральні У-1, що в цілому складає 3/20 жилого домоволодіння №33 по вул.Пушкінській в м.Вознесенську (двір загального користування). Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік та батько позивачки ОСОБА_4 шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, але не оформив перехід права власності у встановленому законом порядку.

18.01.2009 року ОСОБА_4 помер. Єдиною спадкоємицею після його смерті за законом є позивач, оскільки вона постійно проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Але при зверненні до державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на квартиру на імя спадкодавця. Посилаючись на те, що на сьогоднішній день отримати правовстановлюючий документ не можливо так як власник помер, позивач змушена реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті батька в судовому порядку, просила визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради Вознесенського району в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в які просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.09.1992 року померла ОСОБА_3 (згідно свідоцтва про смерть ІІ-ФП №349979, видане 24.09.1992 року). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1, а саме: дві кімнати загальною площею 43,8 кв.м., в т.ч. жилою 26 кв.м., коридор загального користування, коридор площею 4,4 кв.м., кухня площею 13,4 кв.м., 1/5 частина підвалу В-1, 1/7 частина сараю Д-1, 1/7 частина вбиральні У-1, що в цілому складає 3/20 жилого домоволодіння №33 по вул.Пушкінській в м.Вознесенську (двір загального користування), які належали ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.10.1991 року державним нотаріусом Першої ОСОБА_1 державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2232, що також підтверджується технічним паспортом на кв.№3 в будинку №33 по вул.Пушкінській в м.Вознесенську, виданим на імя ОСОБА_3

Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв її чоловік ОСОБА_4 (шлюбні відносини підтверджуються свідоцтвом про одруження І-ФП №048215, виданим 09.04.1996 року), він проживав разом зі спадкодавцем, після її смерті продовжував проживати у квартирі, користуватися нею, сплачувати комунальні послуги.

Відповідно до ст.529 ЦК України, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, але не оформив перехід права власності.

18.01.2009 року ОСОБА_4 помер (згідно свідоцтва про смерть І-ФП №095458, виданого 22.01.2009 року). Єдиною спадкоємицею після його смерті є дочка ОСОБА_2 (родинний звязок підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 ІV-УР №1787978, виданим 20.02.1963 року). Інших спадкоємців немає, що підтверджується відповідями Першої ОСОБА_1 державної нотаріальної контори №1373/01-14 від 22.12.2010 року, Другої ОСОБА_1 державної нотаріальної контори №1348/01-14 від 22.12.2010 року.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_2

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат загальною площею 43,8 кв.м., в т.ч. жилої площі 26 кв.м., коридору загального користування, коридору площею 4,4 кв.м., кухні площею 13,4 кв.м., 1/5 частини підвалу В-1, 1/7 частини сараю Д-1, 1/7 частини вбиральні У-1, що в цілому складає 3/20 жилого домоволодіння №33 по вул.Пушкінській в м.Вознесенську (двір загального користування).

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар