Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №1407/2-1474/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

За участю позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення ним 23 років у звязку з навчанням.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач є його батьком. З 01 вересня 2010 року він навчається у Національному Університеті державної податкової служби України, термін навчання до 15 червня 2014 року. Загальна вартість навчання становить 19 224 гривень, яку він зобовязаний сплачувати кожного семестру кожного року рівними частинами. На сьогоднішній день ним уже сплачено на навчання 4806 гривень.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Тому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно з дня предявлення позовної заяви до 15 червня 2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 частково заперечував проти позовних вимог, зазначаючи що він не має можливості сплачувати аліменти, в такому розмірі, оскільки він же сплачує в добровільному порядку аліменти на утримання ще одної неповнолітньої дитини, тому він згоден сплачувати аліменти в тому розмірі, що визначений законодавством.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії І-ФП № 099456, видане 23 квітня 2009 року). Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ФП № 001945 видане 23 квітня 2009 року позивач змінив прізвище «Балан» на «Грищенко».

Позивач ОСОБА_1 навчається у Національному університеті державної податкової служби України на заочній формі навчання, термін навчання становить 4 роки, строк закінчення 15 липня 2014 року.

Згідно договору № 110/10 від 30 серпня 2010 року загальна вартість навчання становить 19224 гривень, вказана плата вноситься терміном до 10 вересня та 10 лютого кожного року рівними частинами. В судовому засіданні було встановлено, що позивачем була здійснена оплата навчання в розмірі 2 500 гривень - 02 вересня 2010 року (квитанція № ПН742) та 13 квітня 2011ку в розмірі 2306 гривень (квитанція до прибуткового касового ордеру ).

У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітньої дитини визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не працює, в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

З врахуванням вищевикладеного, матеріального становища та стану здоровя відповідача, суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина слід стягувати в частці від його заробітку, а саме 1/6 частину доходу відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Враховуючи положення п. 4 ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п. 5 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача на користь бюджету м. Вознесенська підлягають стягненню також 51 грн. державного мита та 120 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212, 213,214,215,ч.1 ст.367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 серпня 2011 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23 років та при умові продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 51 (пятдесят одну) гривню судового збору на користь місцевого бюджету м. Вознесенська (банк УДК в Миколаївській області, код банку 23406957, МФО 826013, код платежу 22090100, р/р 0007).

Стягнути з ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень на користь державного бюджету м. Вознесенська: (Банк ГУДКУ в Миколаївській області, , МФО 826013, р/р 0007).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар