Справа №22-732/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Приходько Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року лютого місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Приходько Л.А.,

Суддів: Полікарпової О.М.,

ОСОБА_2

при секретарі: Романовій Д.С.

за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Великоолександрівського району Херсонської області на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2009 року в справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Давидово-Брідська сільська рада про встановлення факту постійного проживання на території України, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона народилась в м. Єреван республіки Вірменія і там проживала до початку 1990 року, а в січні 1990 року разом зі своїми батьками переїхала на Україну в с. Давидів Брід В.Олександрівського району Херсонської області. В 1993 році її батьки вирішили повернутись до Вірменії, а вона залишилась проживати в с. Давидів Брід. Працювала в колгоспі на різних роботах. Вважає, що постійно мешкає на території України з початку 1990 року, тож вважає себе громадянкою України, дотримується Конституції України.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для отримання громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

У судовому засіданні заявник уточнила свої вимоги, просила встановити факту її постійного проживання на території України з початку 1990 року по 24 серпня 1991 р.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2009 року заяву ОСОБА_3 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 на території України до 24.08.1991 року включно.

В апеляційній скарзі прокурор Великоолександрівського району Херсонської області просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_3 заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з початку 1990 р. по 24.08.1991 р. вбачається, що встановлення цього факту необхідне заявниці для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України»або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_1, Української Держави, Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) і є іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство та подав заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На думку колегії заявником не надано доказів на підтвердження того, що вона на законних підставах постійно проживала на території України з початку 1990 р. по 24.08.1991 р. року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Ухвалюючи рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені положення та не врахував, що законодавством передбачено чіткий перелік документів, які можуть підтвердити факт постійного проживання на законних підставах на території України.

Отже, для встановлення факту постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 року суду необхідно було зясувати, чи був зареєстрований на той час національний паспорт заявника на території України, або чи отримував він посвідку на проживання на території України, або чи звертався за отриманням такої посвідки до 24.08.1991 року. Натомість суд вирішив справу по суті на підставі лише довідки, виданої ОСОБА_3 про те, що вона дійсно проживала з січня 1990 року без реєстрації та прописки на території с. Давидів Брід Великоолександрівського району Херсонської області.

Крім того, заявник не надав суду належних доказів про те, що вона звернулась до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства Вірменії, відповідно до абзацу 12 ст. 1 Закону України «Про громадянство України».

Крім того, заявник звернувся з вказаною заявою, вказавши в якості заінтересованої особи Давидово Брідську сільську раду. В той же час, як вбачається в п.90 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, повноважним органом щодо вирішення спірного питання є управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність доказів постійного проживання ОСОБА_3 на території України з січня 1990 р. по 24.08.1991 р.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Прокурора Великоолександрівського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 лютого 2009 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України з до 24 серпня 1991 рік.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: