АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2928/11 Номер провадження 22-ц/1690/5330/11Головуючий у 1-й інстанції Таранкова І.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судці - ОСОБА_1, суддів - Бондаревської С.М., Омельченко Л.М. при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 лютого 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Придніпровське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 по стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Придніпровське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 Зсипалося на те, що 14.07.2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договрі № 009-0/001414 про відкриття кредитної лінії в формі овердрафту в сумі 25000,00 грн., терміном користування до 26.06.2010 року. З 26.06.2010 року ОСОБА_2 порушує свої зобов'язання, внаслідок чого заборгованість по кредиту станом на 24.09.2010 року складає 36955,86 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Представник відповідача позов визнав частково, просив суд визнати недійсним п.7.1 долговору (стягнення пені в розмірі 1% за кожен день від суми заборгованості).

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 лютого 2011 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Придніпровське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість по кредитному договору в сумі: 25 000,00 грн. основного боргу, 1 206,56 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам та 10 749,30 грн. пені, - всього - 36 955,86 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2, не погодився з рішенням та подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення в частині стягнення пені в розмірі 10 749 грн. 30 коп.

Апелянт вважає рішення суду таким, що постановлено з порушенням норм матеріального права. Зокрема вказував на те, що висновок суду суперечить п.2 ч.І Прикіцевих положень, ч.5 ст.11, ч.І, ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», також неправильно застосовано правову позицію ВС України викладену в Узагальненні судової практики (лист від 7 жовтня 2010 року).

#

Колегія судців, заслухавши доповідача, доводи апелянта, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно п.1 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ч.І ст/308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1. ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, 14.07.2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір № 009-0/001414 про відкриття кредитної лінії в формі овердрафту в сумі 25000,00 грн., терміном користування до 26.06.2010 року (а.с. 10-12). З червня 2010 року боржник не виконує свої зобов'язання по кредиту, вналідок чого заборгованість по ньому становить: 25 000,00 грн. основного боргу, 1 206,56 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам та 10 749,30 грн. пені - всього 36955, 86 грн. (а.с. 7).

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, передбачених ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Суд правомірно не взяв до уваги доводи відповідача, щодо визнання недійсним п. 7.1 (стягнення пені в розмірі 1% за кожен день від суми заборгованості) кредитного договору № 009- 0/001414 відповідно до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини сторін після укладення договору кредитування підлягають регулюванню спеціальним законодавством в системі кредитування, їх відносини регулювалися ЗУ «Про захист прав споживачів» на стадії, що передувала укладенню вказаного договору. Тобто прохання ОСОБА_2 про визнання недійсним вказаного пункту договору не має достатньої правової підстави.

Доводи апеляційної скарги не містять відповідних доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим підстав для скасування або зміни судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 лютого 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Судді