Справа № 2-3831/11
Номер провадження 2/1109/9068/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року м. Кіровоград

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванова Д.Л.,

при секретарі - Логвинюк О.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Мегабанк « до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та звернення стягнення на заставне майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року позивач ПАТ « Мегабанк», правонаступник прав та обов'язків ВАТ « Мегабанк « звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та звернення стягнення на заставне майно.

В обгрунтування позовних вимог представник ПАТ « Мегабанк» зазначає, що 28 грудня 2007 року між ВАТ « Мегабанк « та відповідачем по справі ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 170-04ПВ/2007, відповідно до якого останній зобов'язався у строк до 27 грудня 2012 року повернути 42 000 доларів США, отриманих на придбання автомобіля, сплатити банку проценти у розмірі 11,5 % річних і таким чином виконати свої зобов'язання по даному договору у повному обсязі.

У позові також зазначається, що для забезпечення повного і належного виконання зобов'язань ОСОБА_3 по даному договору, 28 грудня 2007 року між ВАТ « Мегабанк « ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено два договори застави транспортних засобів, відповідно до яких ОСОБА_3 передав в заставу ВАТ « Мегабанк « належний йому на праві власності автомобіль марки ВММ 735, 2002 року випуску, а ОСОБА_5 в свою чергу передав в заставу належний йому автомобіль марки ОАІМІ.ЕК СНКУ5І-ЕЯ 903, 2004 року випуску.

Крім того, представник позивача зазначає, що 28 грудня 2007 року між ВАТ « Мегабанк « та ОСОБА_6 укладено договір поруки, згідно з яким остання виступила поручителем перед банком по зобов'язанням ОСОБА_3.

В порушення умов кредитного договору відповідач починаючи з липня 2009 року обов'язкові щомісячні платежі, відповідно до встановленого графіку погашення кредиту не вносив, внаслідок чого на момент звернення позивача до суду заборгованість ОСОБА_3 по кредиту становить - 31013, 95 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України дорівнює - 246, 179, 43 грн., у зв'язку з чим позивач просив суд в односторонньому порядку розірвати кредитний договір, укладений 28 грудня 2007 року між ВАТ « Мегабанк « та ОСОБА_3 і в рахунок погашення боргу звернути стягнення на заставне майно.

В ході судового розгляду представником ПАТ « Мегабанк» вносились зміни до позовних вимог, з урахуванням яких, позивач просить суд остаточно розірвати кредитний договір, укладений з ОСОБА_3 і в рахунок погашення кредитної заборгованості в розмірі - 282, 995, 21 грн. звернути стягнення на заставне майно з наданням права розпоряджатися ним.

На стадії судових дебатів від ОСОБА_5 до суду надійшла заява в якій останній просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги

1

щодо предмета спору, вказуючи на те, що рішення суду може вплинути безпосередньо на його права та обов'язки. До заяви долучено копії позовної заяви з додатками.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явився.

В судовому засіданні представник ПАТ « Мегабанк» заперечував проти залучення ОСОБА_5 в якості третьої особи, вказуючи на те, що ОСОБА_5 має право і можливість звернутися з окремим позовом в загальному порядку.

Представник відповідачів ОСОБА_2 підтримав заяву ОСОБА_5, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 повинен бути залучений до участі у справі в якості третьої особи, оскільки рішення суду та звернення стягнення на його автомобіль впливає на його права та обов'язки.

Суд, заслухавши пояснення сторін та зваживши доводи ОСОБА_5, дійшов до висновку, про те, що заява ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Згідно ч.З ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати функціональні обов'язки.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 фактично договір застави не оспорює, а лише вказує на те, що даний правочин укладений з порушенням форми ( ст. 203 ЦК України ), а саме нотаріально не посвідчений, по суті у позові він просить суд скасувати вжиті судом заходи для забезпечення позову, а саме звільнити належний йому автомобіль з-під арешту.

Крім того, по даній справі 08 квітня 2011 року винесено заочне рішення, яке за заявою ОСОБА_6 було скасовано, в судових засіданнях за клопотанням представника ОСОБА_2 неодноразово оголошувались перерви, суд дав можливість всім учасникам судового розгляду внести зміни, уточнення, заперечення проти позову, заявити і повідомити суд про всіх заінтересованих осіб.

Оскільки позовна заява ОСОБА_5 по суті складається з однієї вимоги про звільнення майна з-під арешту, суд з урахуванням вимог ст. ст. 10, 34, 27, 58, 59, 60, 157, 192 та 193 ЦПК України вважає можливим відмовити ОСОБА_5 у допущенні його до участі у справі і вирішити спір по суті на підставі представлених сторонами доказів та матеріалів справи, а доводи його позовної заяви врахувати при постановленні рішення.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 34, 58, 59, 60,157, 192, 193, 208 - 210, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 - залишити без задоволення. Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Д. Л. Іванов