Справа № 2-14/11
У Х В А Л А

"02" лютого 2011 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого Чхайла О. В

при секретарі Сивоконь А. І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.12.2007 року вони зареєстрували шлюб. За час подружнього життя придбали ? частину житлового будинку по вул. Польова, 1 с. Чернецьке Лебединського району Сумської області, автомобіль марки LANCIA Dedra та електричний інструмент. В даний час сторони разом не проживають. При цьому, згоди у вирішенні питання щодо поділу даного майна між сторонами не досягнуто. Тому позивачка звернулася до суду та просила поділити спільне майно подружжя, а також стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В судовому засіданні позивачка просила залишити її позов без розгляду, оскільки на даний час необхідність у вирішенні спірного питання відпала.

Відповідач та його представник в судовому засіданні щодо залишення позову без розгляду поклалися на розсуд суду. У разі задоволення заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду просили компенсувати за рахунок позивачки здійснені ОСОБА_2 витрати, повязані з розглядом судової справи, а саме витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., які належним чином підтверджуються.

Вислухавши позивачку, відповідача, його представника, вивчивши матеріали справи, а також приймаючи до уваги вимоги п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України згідно з яким суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, суд вважає можливим залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, оскільки це не суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства та інтересам сторін.

При цьому, суд вважає необхідним покласти на позивачку сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки нею при подачі позову вказані кошти сплачені не були і згідно вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України особа не звільняється від сплати даних судових витрат у разі залишення позову без розгляду.

Також суд вважає необхідним частково стягнути з позивачки на користь відповідача кошти на відшкодування витрати на правову допомогу, приймаючи до уваги наступне.

По справі постановляється ухвала, яка не є остаточним рішення з приводу заявлених вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Судом даний спір по суті не вирішується і чи є необґрунтованими вимоги позивачки в судовому засіданні не встановлювалося. Тому суд вважає, що відповідач не має права заявляти вимоги про компенсацію здійснених ним витрат внаслідок саме необґрунтованих дій позивачки.

При цьому суд враховує те, що відповідачеві дійсно заподіяно зайві, непередбачені матеріальні витрати, щодо сплати коштів на правову допомогу.

З матеріалів цивільної справи вбачається те, що за надання правової допомоги ОСОБА_2 18.10.2010 року були перераховані приватному юристу-підприємцю ОСОБА_3 кошти в сумі 3000 грн. згідно квитанції, яка додається до матеріалів справи. Таким чином сплата даних коштів підтверджується належними доказами.

Повноваження представника відповідача підтверджується дорученням (а.с. 31).

В ході розгляду справи представник відповідача брав участь у судових засіданнях 11.11.2010 року, 30.11.2010 року та 13.12.2010 року, а також надавав іншу юридичну допомогу, передбачену угодою про надання юридичної допомоги. При цьому судові засідання неодноразово відкладалися в тому числі за заявою позивача і справа по суті майже не слухалась.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вимоги ст. 89 ЦПК України та Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядком їх компенсації за рахунок держави», суд вважає необхідним вимоги відповідача задовольнити частково, стягнувши з позивачки на його користь кошти на відшкодування витрати на правову допомогу в сумі 300 грн.

Також суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, вжиті по даній справі.

Керуючись ст. ст.79, 81, 83, 84, 89,154, п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, Постановою КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядком їх компенсації за рахунок держави»;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті по даній справі, а саме:

- зняти арешт з автомобіля марки LANCIA Dedra 1.6, 1990 року випуску, реєстраційний номер №16197СА, зареєстрований Лебединським МРЕВ 22.01.2009 року;

- зняти заборону ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження, домогосподарства, яке знаходиться за адресою: вул. Польова, 1 с. Чернецьке Лебединського району Сумської області та автомобіля марки LANCIA Dedra 1.6, 1990 року випуску, реєстраційний номер №16197СА, зареєстрованого Лебединським МРЕВ 22.01.2009 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_4