Справа № 2-з-143/11
КРАСНОАРМІЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2011 року м. Красноармійськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Заруцька Г.М. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкпро забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПАТ КБ Приватбанк, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.02.2008 року, в сумі 7000,00 грн., оскільки відповідачем умови договору не виконуються.

З метою забезпечення позову позивач просив накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачеві, та тимчасово обмежити його у праві виїзду з України.

Перевіривши заяву та матеріали цивільної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким вимогам заява позивача про забезпечення позову відповідає не у повному обсязі, зокрема у ній не вказано рахунків, на яких знаходяться грошові кошти, належні відповідачеві, та у яких банківських установах, не зазначено відомості про те на якій правовій підставі ОСОБА_1 належить майно, на яке заявник просить накласти арешт, та не додано відповідних документів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є власником зазначеного майна.

Таким чином, в цій частині заява подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, у звязку з чим підлягає поверненню заявникові, на підставі ч.8 ст.153 цього Кодексу.

Не підлягають також задоволенню вимоги заявника про обмеження відповідача у праві виїзду за кордон.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Частиною 2 ст. 6 даного Закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. 1 - 9 ч. 1 даної статті, зокрема, п. 2 - коли діють неврегульовані аліментні, договірні та інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; та п. 8 - коли щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

З зазначеної норми Закону не вбачається, що саме за ухвалою суду громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон і ст. 8 Закону чітко визначено, що у випадку відмови компетентними органами громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених п. 1, 2, 6 - 8 ч. 1 ст. 6 Закону така відмова може бути оскаржена у судовому порядку.

Тобто, даним Законом регулюються правовідносини щодо випадків та порядку тимчасового обмеження прав громадян на виїзд з України і визначені ст. 6 Закону такі випадки не можуть бути застосовані судом як вид забезпечення позову при розгляді цивільної справи.

За правилами статті 377-1 ЦПК України вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України здійснюється при виконанні судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає.

На цих підставах та, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про забезпечення позову до ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя