27.04.2011 Справа № 2-625/11
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Заріцького С.М.,

при секретарі - Смілянець І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 у січні 2011 року звернулася в суд з позовом до ВАТ комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що в провадженні Вишгородського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ВАТ комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 25000,00 гри.

Позивач вказує, що про існування кредитного договору їй стало відомо наприкінці 2010 року, коли вона випадкова знайшла квитанцію.

Позивач вважає, що кредитний договір має бути визнаний судом недійсним, оскільки вона не давала своєї письмової згоди на його укладення, тому на підставі ч.ч.1 - 3,5,6, ст. 203. ст. 215 ЦК України, ч. 2 ст.65 СК України просила визнати недійсним кредитний договір, укладений між ВАТ комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2

Представник відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки при укладенні кредитного договору було дотримано усіх вимог чинного законодавства.

ОСОБА_2 не заперечував є проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що 25.06.2008р. між ВАТ комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №266/П/66/2008-980, за яким ОСОБА_2 отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 25000,00 грн.

Зазначені обставини сторонами не оспорюють ся.

Звернувшись у січні 2011 року з позовом до відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 позивач М. просила визнати кредитний договір недійсним з тих підстав, що укладенням кредитного договору між ВАТ КБ Надра» та ОСОБА_2 порушуються її права, оскільки вона не надавала письмової і годи своєму чоловіку на укладення договору, що виходить за меді дрібного побутового.

Частиною 2 статті 65 СК України, на яку вказує позивач як на правову підставу своїх вимог визначено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружися. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Заявляючи вимоги про визнання кредитного договору недійсним позивач зобов'язана була довести наявність визначених законом підстав для цього, оскільки договір може бути визнаний недійсним лише з підстав передбачених законом.

Разом з тим, доводячи свої вимоги позивачка залишила поза увагою ту обставину, що положення статті 65 СК України визначають право подружжя на розпорядження майном, що є обєктом їх спільної сумісної власності і регулюють правовідносини, які стосуються саме розпорядженням майном, що є у спільній сумісній власності.

Кредитний договір, на думку суду, не можна вважати угодою, спрямованою на розпорядження спільним майном подружжя.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б вказували, що кредитний договір між ВАТ комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 від 25.06.2008р. було укладено з порушенням вимог закону, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч.1 ст. 60 ЦГІК України кожна особа має право в порядку, встановленому названим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Захисту підлягає лише порушене право. Оскільки позивачка не довела, а суд не встановив, що її право було порушеним і підлягало захисту, суд вважає доцільним відмовити у позові через відсутність правових підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 58,59, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: