Справа № 22-ц-3668/11 Головуючий у 1 інстанції: Дякович О.В.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Курій Н.М.

при секретарі: Колодці М.І.

з участю: сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2011року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, з участю третьої особи - Львівського комунального підприємства Південне, про відшкодування збитків у звязку із пошкодженням квартири та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3951 (три тисячі девятсот пятдесят одну) грн. матеріальної шкоди, 200 (двісті ) грн. вартості проведення оцінки розміру відшкодування збитків та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 51грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом порушені норми матеріального права, неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Не заперечуючи того, що 05.05.2010 року внаслідок розриву в приміщенні туалету його квартири на зєднувальній муфті трубопроводу гарячого водопостачання було залито квартиру позивача, зазначає, що оскільки в лютому 2010 року заміну труб центрального водопостачання здійснював ОСОБА_4, а він лише надав доступ для проведення ремонтних робіт до свого помешкання на прохання ЛКП Південне, то вважає, що в його діях нема причинного звязку у заподіянні шкоди позивачу. Вказує, що солідарну відповідальність за заподіяну шкоду згідно ст.1190 ЦК України мають нести ОСОБА_4 та ЛКП Південне, яке не надало вчасно в повному обсязі послуг по обслуговуванню даних труб. Крім того, зазначає, що суд не врахував його майнового стану і відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України не зменшив розміру відшкодування шкоди.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Задовольняючи частково позов, районний суд виходив з того, що оскільки залиття квартири позивача відбулося внаслідок розриву труби у туалеті квартири відповідача, а останнім під час часткової заміни трубопроводу гарячого та холодного водопостачання у його квартирі було надало добровільну згоду на заміну внутрішньо-будинкових труб шляхом надання безперешкодного доступу до таких у його квартирі, то ОСОБА_5 повинен нести відповідальність за майнову шкоду, заподіяну ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що сторони проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на обслуговуванні в ЛКП Південне.

Позивач ОСОБА_3 являється власником квартири №48, а ОСОБА_2 власником квартири №52 даного будинку.

Факт залиття квартири позивача та відповідача підтверджується актами ЛКП Південне від 18.05.2010 року та від 27.09.2010 року.

Згідно даних актів причиною залиття 05.05.2010 року стало неякісне проведення сантехнічних робіт у квартирі №52, коли в лютому 2010 року мешканцями квартири №52 ОСОБА_2 і квартири №56 ОСОБА_4 самовільно проводилась заміна трубопроводу холодного та гарячого водопостачання з квартири №56 до квартири №52.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки відповідач як власник квартири несе повну відповідальність за стан свого майна і наслідки, які настають при його експлуатації, у тому числі за несправність сантехнічних приладів, що він зобовязаний вживати заходів для відповідного нагляду за їх станом і своєчасним та якісним їх ремонтом, та що внаслідок невиконання цього була залита квартира ОСОБА_3, а відтак позивачу була заподіяна майнова шкода, то відповідач повинен її відшкодувати.

Розмір майнової шкоди підтверджений належними до допустимими доказами.

Натомість в силу ч.2 ст.1166 ЦК України відповідачем не доведено, що майнова шкода заподіяна позивачу не з його вини, що відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України є його обовязком.

Покликання апелянта на те, що суд відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України не зменшив розміру відшкодування шкоди не може бути підставою для скасування рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 березня 2011року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: