Справа № 2 о 21/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01липня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /заінтересована особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України/ про встановлення факту перебування на утриманні,

встановив:

В січні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні сина - ОСОБА_3, померлого 16 грудня 2010 року внаслідок нещасного випадку на виробництві, оскільки отримувана від нього допомога була постійним і основним джерелом її існування. На разі отримувана нею пенсія /за відрахуванням витрат, які вона має нести по комунальним платежам/ не забезпечує їй встановленого Законом прожиткового мінімуму, що змушує її звернутися до суду із згаданою заявою для отримання права на одержання щомісячних страхових виплат.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в заяві.

Представник зацікавленої особи не заперечила щодо встановлення згаданого юридичного факту за умови надання заявницею відповідних доказів.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши представлені по справі письмові докази, встановив наступне:

ОСОБА_1 є непрацездатною особою з 14 серпня 1998 року, з 01.01.2006 року перебуває на обліку в Комсомольському відділенні ПФУ та отримує трудову пенсію за віком.

Після смерті чоловіка ОСОБА_4К, з липня 1999 року до липня 2009 року постійно проживала родині сина, в належній їм на праві спільної часткової власності двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 35-37). З народженням другого онука, в липні 2009 року через замалу житлову площу переїхала проживати в житловий будинок на вул. Руднична, 21, який успадкувала в 1990 році після смерті батька (а.с. 38-46). Проте матеріальна допомога, та допомога, яку за життя надав син в звязку з обслуговуванням будинку, за поясненням ОСОБА_1 через мінімальний розмір отримуваної нею пенсії, був та залишився з переїздом, основним та постійним джерелом її існування.

16 грудня 2010 року син ОСОБА_1 помер внаслідок нещасного випадку на виробництві (а.с. 9).

Через відсутність даних щодо перебування заявниці на утримання загиблого, що дало б їй право на отримання відповідних страхових виплат, як це передбачено положеннями ст..33 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», Фондом соціального страхування у проведенні таких виплат їй було відмовлено.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених вимог, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні, і має зясувати, що було саме утримання (допомога для заявника була основним і постійним джерелом існування) і що воно тривало стільки, щоб спричинити правові наслідки для заявника.

Факт перебування ОСОБА_1 на утриманні сина протягом періоду 14.08.1998 року до дня його смерті - 16 грудня 2010 року, окрім пояснень самої заявниці, підтверджений свідками, членами її родини /ОСОБА_5Н./ та сусідами, що мешкали по сусідству з нею на вул.. Молодіжній /ОСОБА_6А./, та на разі мешкають з нею по вул.. Рудничній /ОСОБА_7І./

Надані заявницею письмові докази довідки про розмір отримуваної нею пенсії, та доходи сина, які він отримував за життя в сукупності з наданими нею даними щодо розміру здійснюваних нею витрат по оплаті комунальних послуг (а.с. 47, 52-62) також дають суду підставу дійти висновку, що отримувана заявницею пенсія /за відсутності будь-яких інших доходів/ не забезпечувала їй в минулому і не забезпечує на даний час необхідний прожитковий мінімум.

Отже, факт перебування ОСОБА_1 на утриманні сина протягом періоду 14.08.1998 року до дня його смерті - 16 грудня 2010 року підтверджений по справі доказами, які не викликають сумніву в своїй достовірності, що відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, які визначають поняття належності та допустимості доказів, дає суду підставу для задоволення вимог заявниці та встановлення юридичного факту її перебування на утриманні сина.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 213, 215, 259 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні сина ОСОБА_3, померлого 16 грудня 2010 року, протягом періоду з 14.08.1998 року до дня його смерті - 16 грудня 2010 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь