Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-261/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Юрчука М. І. секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю редставника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про розірвання усної угоди та стягнення коштів -

В С Т А Н О В И В:

09.03.2011 року ОСОБА_3 пред'явив позов до ОСОБА_4 просив постановити рішення про розірвання договору укладеного 01.03.2008 року в усній формі між ним та ОСОБА_4 про передачу корпоративних прав та стягнення з відповідача на його користь борг за сплачений аванс на купівлю корпоративних прав на ТОВ "Пелог" в розмірі 396535 (триста дев'яносто шість тисяч п'ятсот тридцять п'ять) грн..

Обгрунтовуючи вимоги, ОСОБА_3 зазначив, що 1 березня 2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 укладено усну угоду, за якою в рахунок авансу він передав а ОСОБА_4 отримав в рахунок корпоративних прав ТОВ "Пелог" кошти у розмірі 50000,00 (п'ятьдесят тисяч) доларів США, що станом на 01.03.2008 року було еквівалентно 250000, 00 (двісті п'ятдесят тисяч) гривень, про що директор ТОВ "Пелог" ОСОБА_4 написав розписку. На його звернення ОСОБА_4 не провів реєстрацію речових прав на належну йому частку в статутному капіталі ТОВ "Пелог" та повертати сплачений аванс відповідач не бажає..

В судове засідання 22.12.2011 року позивач ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_5 не з'явилися. Представник позивача ОСОБА_5 телеграмою повідомив суд, щоб справа розглядалася без їхньої участі, позовні вимоги підтримує.

Приймаючи участь в судовому засіданні 28.10.2011 року, позивач ОСОБА_3 пояснив, що він у 2008 році мав намір отримати корпоративні права на ТОВ "Пелог", керівником якого є ОСОБА_4 і досліджував економічний стан цього підприємства та за усною домовленістю з ОСОБА_4 в м.Баранівка 01.03.2008 року передав йому п'ятдесят тисяч доларів США, як аванс за куплене підприємство. Розписку про отримання коштів написав ОСОБА_4. Нотаріально передача коштів і договір на участь в управлінні ним підприємством, не засвідчувалась. ОСОБА_3 передав для ОСОБА_4 свої особисті кошти. При передачі цих коштів ніхто не був присутній.

Відповідач ОСОБА_4 22.12.2011 року в судове засідання не з'явився, а з'явився за укладеною угодою його представник-адвокат ОСОБА_2, який позов ОСОБА_3 не визнав.

В попередніх судових засіданнях відповідач ОСОБА_4 позов ОСОБА_3 не визнав і пояснив, що він є співвласником і директором ТОВ "Пелог"-цегельного заводу, розташованого в м. Баранівка. Співвласниками ТОВ "Пелог" було прийняте рішення продати підприємство, яке не мало прибутку і мало великі борги. На початку 2008 року приїздила особа, прізвище якої він не пам'ятає, на дане підприємство і цікавився економічним станом підприємства, для чого йому надавалися відповідні документи. І цією особою для ОСОБА_4 були передані кошти в сумі 250000 грн., як аванс за купівлю корпоративних прав, але це був не ОСОБА_3, а інша особа. Для тієї особи ОСОБА_6 написав розписку про отримання 250 тисяч гривень, що еквівалентно 50000 доларів США.

ОСОБА_4 згідний повернути кошти для тієї особи, яка передавала йому 250000 грн., якими він розрахувався за борги підприємства. Та особа, яка передавала йому кошти, як аванс за покупку корпоративних прав на ТОВ "Пелог" власноручно написала записку на бланку накладної, зазначивши в ній ціну, за якою згідний купити цегельний завод- один мілліон доларів США, йому-Кучинському Ч.С. заплатить за участь в операції 20 тис. доларів США і що ОСОБА_4 буде отримувати заробітну плату, як директор 1000 доларів США. Письмовий договір з тією особою не укладався. ОСОБА_4 надав суду оригінал записки, виготовленої на бланку "Накладна №".

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення під час розгляду справи сторін і представників сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Позов ОСОБА_3 ґрунтується на тому, що 01.03.2008 року він передав для директора ТОВ "Пелог" кошти в сумі 50000 дол.США, що еквівалентно на той час 250000 грн, як аванс, тобто плата за продаж йому корпоративних прав даного підприємства. Про отримання ОСОБА_7 даних коштів, ним написана розписка.

Згідно до ст. 167 ч. 1 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Оглядом в судовому засіданні оригіналу розписки від 01.03.2008 року (копія якої знаходиться на а.с.5), ОСОБА_4 01.03.2008 року отримав аванс в рахунок оплати корпоративних прав ТОВ "Пелог" у розмірі 250000 грн(тобто- 50000 дол. США) і в розписці зазначено лише паспорт ОСОБА_4. В даній розписці не вказана особа, від якої ОСОБА_4 отримав кошти.

В судовому засіданні при спілкуванні ОСОБА_3 і ОСОБА_4, відповідач повідомив, що вперше бачить ОСОБА_3 і не ОСОБА_3 передавав йому кошти 250000 грн., а передала та особа, яка написала своєю рукою записку на бланку накладної про умови покупки корпоративних прав на ТОВ "Пелог".

Оглянувши дану записку, ОСОБА_3 пояснив, що не ним вчинено запись на бланку накладної про умови купівлі-продажу ТОВ "Пелог".

Доказів на підтвердження наведених обставин позивачем та його представником в судовому засіданні надано не було, а саме про те, що ОСОБА_3 01.03.2008 року передав для ОСОБА_4 50000 доларів США.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами цивільного законодавства України, правочини мають укладатися у визначеній законом формі. Зокрема, п.1 ст. 206 ЦК України передбачена усна форма правочину, який повністю виконується сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню або державній реєстрації. Пунктом 2 частини 1 статті 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі може укладатися правочин між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 ЦК України.

Виготовлена 01.03.2008 року ОСОБА_4 розписка про отримання коштів в сумі 250000 грн. не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, оскільки в ній не зазначена друга сторона правочину.

А, оскільки в розписці не зазначено особу платника коштів, відповідач не визнає отримання даних коштів від ОСОБА_3 і ОСОБА_3 не надав доказів, що саме ним проведена передача 01.03.2008 року 250000 грн. для ОСОБА_4, тому немає підстав у суду задовольняти позов.

Керуючись ст.ст 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 203,206,208 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання усної угоди та стягнення коштів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8