Справа 22 4507 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 6 Доповідач Орловська Н.В.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2011 року, листопада місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого Орловської Н.В.
Суддів Майданіка В.В.
ОСОБА_2
При секретарі Дягілєвій В.О.
За участю прокурора Волкової Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури Херсонської області
на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2007 р.
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Новофедоріської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно
Встановила :
В серпні 2007 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Новофедоріської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи , що на був право оренди земельної ділянки площею 382 кв.м за рішенням Новофедорівської сільської ради від 27.09.2006р. Рішенням цієї ж ради від 27.09.2006р. № 117 надано дозвіл на забудову кафе бару, який він збудував, але відповідач відмовляється надати документ про право власності на новостворений об`єкт нерухомості. Просив визнати за ним право власності на вказану споруду з підстав ст. 376 ЦК України.
27 серпня 2007р. Голопристанський районний суд Херсонської області ухвалив у даній справі рішення, яким позовні вимоги задовольнив.
В апеляційній скарзі прокурор Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури Херсонської області, діючий в інтересах держави , посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права і просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.
Визнаючи за позивачем право власності на самочинне будівництво суд першої інстанції виходив з факту визнання позову представником відповідача , а також з того факту , ОСОБА_3 є користувачем земельної ділянки де зведений об`єкт нерухомості, який не порушує прав інших осіб та не створює перешкод.
Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, що вплинули на правильність ухваленого у справі рушення.
У відповідності до положень ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішення суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно
З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно договору оренди, зареєстрованому у встановленому порядку11 серпня 2006р. має право користування земельною ділянкою площею 382 кв.м , яка розміщена у с. З.Порт Голопристанського району біля табору «Сонячний» та Набережній із земель громадської забудови під розміщення торгових точок строком на п`ять років.
У пункті 17 цього договору встановлена заборона самовільної забудови земельної ділянки, що надана в оренду.
Рішенням виконкому Новофедоррівської сільської ради приватному підприємцю ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проектної документації для будівництва кафе бару по вул.. Морській в с. З.Порт Голопристанського району і встановлено строк її надання для затвердження до 01 січня 2007р.
Право на забудову орендованої земельної ділянки зазначене рішення не надає, однак за відсутності дозволу на будівництво та відведення власником земельної ділянки для цієї мети, позивачем зведене самовільно кафе- бар, яке за своїми ознаками є об`єктом нерухомості. В матеріалах справі відсутні відомостей про дотримання будівельних, містобудівних, екологічних, санітарно- гігієнічних, протипожежних та інших правил та нормативів, а також затвердженої у встановленому порядку проектної документації. Крім того самовільно зведений об`єкт нерухомості не був зданий у експлуатацію у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 22.09.2004р. «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».
В ході апеляційного розгляду справи позивачем надані додаткові письмові матеріалі, які останній вважає достатньою підставою для визнання за ним права власності та необґрунтованості доводів апеляційної скарги, однак за укладеним після ухвалення судом першої інстанції рішення ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку за договором купівлі - продажу і наступне її використання позивачем не пов`язано із орендними правовідносинами сторін, які існували на час ухвалення рішення. Крім того зведений самовільно об`єкт нерухомості і на час апеляційного розгляду справи також не зданий у експлуатації в визначеному законом порядку.
Враховуючи, що на час ухвалення оскаржуваного рішення суду земельна ділянка під забудову позивачу не була надана у встановленому законодавством порядку, тоді як орендні відносини сторін не передбачають такого права для орендаря, а також за відсутності наведеною вище дозвільної документації висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на самочинно забудовані споруди суперечить вимогам ч.2 ст. 331 та ч.3 ст. 376 ЦК України.
Враховуючи викладені обставини не можна визнати законним судове рішення, що є підставою для його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 376 ЦК України, ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів
Вирішила :
Апеляційну скаргу прокурора Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури Херсонської області задовольнити
Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2007р. скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Новофедоріської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно .

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з моменту набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий

судді