Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-559/2011р.
РІШЕНЯ іменем України
21 жовтня 2011р. Іванівський районний суд київської області у складі: головуючої судді Яковенко B.C.
при секретарі Євтушенко В.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру
Позивачка ОСОБА_1 К.1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру. Позивачка посилається на те. що 5 листопада 2003року був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 За цим договором покупцем квартири зазначена відповідачка ОСОБА_2, хоч фактично покупцем квартири була вона, позивачка, оскільки саме за її гроші була придбана квартира. Сталося це тому, що відповідачка, її рідна донька, умовила її зробити саме так, щоб в майбутньому не переоформляти цю квартиру, як спадщину. Проте, відповідачка почала погано ставитись до неї, має намір продати квартиру, що загрожує їй тим, що вона взагалі залишиться без житла. Оскільки спірна квартира куплена нею, позивачка просить визнати право власності на цю квартиру за нею.
В судовому засідання позивачка змінила свої позовні вимоги і просить визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 та пояснила, що вона в 2002р. продала свою квартиру АДРЕСА_3, оформивши цю угоду договором дарування. Отримані за квартиру гроші, а також кредит в сумі 1000грн., які вона взяла в банку «Аваль» були використані для придбання спірної квартири. Цю квартиру вибрала її донька, оскільки вона хворіла та не могла сама обходитись, а дочка згодна була доглядати за нею, лише при наявності квартири з ізольованими кімнатами. З моменту укладення договору купівлі-продажу спірної квартири вона знала, що відповідно до цього договору власником квартири є відповідачка, проте була згодна з цим. В даний час погане ставлення до неї відповідачки змушує її оспорювати право відповідачки на квартиру. Проте, оскільки вона просила доньку переїхати жити з нею, вона вважає, що доцільно буде, коли їй належатиме 2/3 частини спірної квартири, а відповідачці 1/3 частина квартири.
Відповідачка позов визнала в об»смі визначеному позивачкою в судовому засіданні і пояснила суду, що в 2002р. мати хворіла та попросила її переїхати жити з нею. Мати мала трикімнатну квартиру по вул. Київській, яку продала. Разом вони купили спірну квартиру. Для придбання цієї квартири позивачка дала 2тис. доларів CLLLA, а вона 700доларів США, крім того вони ще позичали гроші та брали в банку ЮООгривень кредиту, який погашали разом. Договір купівлі- продажу квартири був оформлений на її ім»я зі згоди та відома позивачки, яка була присутня при його підписанні в нотаріальній конторі. В даний час у них з відповідачкою виникають конфлікти, тому вона згодна, щоб за позивачкою було визнано право власності на 2/3 частини квартири, хоч з моменту укладення договору купівлі-продажу пройшло багато часу, оскільки більшу частину грошей для придбання квартири давала саме позивачка і вона не хоче сваритись в матір»ю.
Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню в об»ємі заявленому позивачкою в судовому засіданні. Сторони разом придбали спірну квартиру та разом користуються нею. Позивачкою надавалась більша частина коштів для придбання квартири, проте покупцем в договорі купівлі-продажу квартири зазначена відповідачка. Позивачка знала, що покупцем в договорі та відповідно власником придбаної квартири рахується відповідачка, проте погоджувалась з цим та не оспорювала на протязі біля 8 років. Останнім часом стосунки між позивачкою та відповідачкою погіршились і вона претендує на частину квартири, як співвласник. Відповідачка позов визнала, погоджуючись з тим, що позивачка фактично являється співвласником спірної квартири, та визнаючи за нею це право, хоч з моменту укладення договору минув значний термін.
Оскільки відповідачкою визнано позов заявлений позивачкою і це не порушує нічиїх прав та законних інтересів, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.208,209,212,213 ЩІК України, ст.328, 392 ЦК України, ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито», суд
Визнати за ОСОБА_1. 1939р.народження, право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4.
За ОСОБА_2, 1958р.народження, визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_5 в см і Іванків Київської області.
Від сплати судового збору сторони звільнити.
Рішення набуває чинності па протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на нього не буде подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Іванівський райсуд.

Суддя: