Справа № 2-1142/11
23 вересня 2011 року Волноваський районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі - Гуровій Л.Л.,
за участю представника позивача - не з"явився,
за участю відповідача - не з"явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в залі суду м.Волноваха за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія "Шахта "Південнодонбаська № 3 " про стягнення моральної шкоди,
В судове засідання позивач не з"явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти прийняття заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Як зазначив Конституційний Суд України в п. 4.1 свого Рішення від 27 січня 2004 року по справі 1-9/2004 ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.
Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Згідно зі ст. 158 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов"язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій тощо.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3103.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз"яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин , зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя та здоров"я умовах , яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя , обов"язок по відшкодуванню моральної ( немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 20.10.1992 року , 27.01.1993 року, 22.01.1995 року, 28.06.1995 року, 28.10.2004 року з позивачем ставалися нещасні випадки на виробництві, він отримував травми. За даними фактами було складено акти по формі Н-1 № 362 від 20.10.1992 року, № 25 від 28.01.1993 року, № 17 від 23.01.1995 року, № 205 від 01.07.1995 року, № 66 від 31.10.2004 року.
Первинний огляд МСЕК 13.02.2007 року ( акт № 254) встановлено 45% втрати працездатності безстроково за профхворобу та третю групу інвалідності.
Вторинний огляд на МСЕК 28.08.2007 року встановлено 60% втрати професійної працездатності за сукупністю : повторно - 45% - по радикуліту, первинно - 10% по травмі 28.10.2004 року, первинно - 5% - по травмі 28.06.1995 року, показання - санаторно-курортне лікування, медикаментозне лікування по травмам 1992 та 1993 років, 3 група інвалідності безстроково.
Таким чином, враховуючи те, що позивач отримував впродовж кількох років праці на підприємстві травми, тривалий час знаходився на лікуванні, ще потребує медикаментозного лікування, йому заподіяна моральна шкода, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності та обставин справи необхідно стягнути з відповідача 18 тисяч гривень моральної шкоди.
Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави витрати на ІТЗ в сумі 15 гривень та судовий збір в сумі 8,50 гривень.
На підставі ст.ст. 158, 153 ч.2, 237-1 КЗпП України, п. 13 Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зі змінами , внесеними згідно з Постановою № 5 від 25.05.2001 року, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
1.Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія "Шахта "Південнодонбаська № 3 " про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
2.Стягнути з Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія "Шахта "Південнодонбаська № 3 " на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 18 ( вісімнадцять ) тисяч гривень.
3.Стягнути з Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія "Шахта "Південнодонбаська № 3 " на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення 15 гривень та судовий збір - 8,50 гривень.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя :