АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справя 270/2011
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Базіль J1.B.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

2010 року січня місяця 26 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль JI.В.

суддів: Семиженко Г.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі Ващенко A.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою Одеської залізниці на рішення Суворовського районного суду міста Херсон від 15 жовтня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Одеської залізниці про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Одеської залізниці про поновлення їх на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що вони працювали у відповідача: ОСОБА_5 помічником машиніста тепловозу, ОСОБА_4 машиністом тепловозу. З 16 червня 2010 року їх звільнено з займаних посад за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Вважають дане звільнення не законним, оскільки фактично ініціатива про звільнення виходила від керівництва локомотивного депо, який під психологічним тиском вимусив їх написати заяви про звільнення, погрожуючи звільнити їх за порушення трудової дисципліни, оскільки при перевірці, що мала місце під час їх чергування був виявлений факт нестачі 90 літрів дизпалива в баці тепловоза та каністра 5 літрів з дизпаливом у машинному відділені, про що був складений відповідний акт.

Не маючи волевиявлення на звільнення, будучи в емоційно-нервовому стані після нічної зміни та раптової перевірки, під тиском та погрозами вимушені були написати такі заяви, які в цей же день просили визнати недійсними, про що написали письмові з імя керівника та зареєстрували їх у приймальні.

Рішенням Суворовського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 201 позовні вимоги позивачів задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Одеська залізниця ставить питання про скас> рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріальне порушення норм процесуального права, та ухвалення нового рішення про відмі задоволенні позову.

Від ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надійшли письмові заперечення на апеляї скаргу, в яких апеляційну скаргу Одеської залізниці вважають не обґрунтованою в зв з чим прохають рішення суду залишити в силі, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засіда перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія су приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалене місце! судом рішення скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4, суд виходие того, що між сторонами була відсутня домовленість про звільнення за п.1 ст.36 КЗ; України, а самі заяви написані позивачами під тиском керівництва Одеської залізниці, і свідчить про відсутність у них волевиявлення на звільнення.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі перебували в трудових правовідносинах відповідачем, ОСОБА_5 працював на посаді помічника машиніста тепловозу ОСОБА_4 машиністом тепловозу 2-го класу та були звільнені 16.06.2010 року угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.7,8,25,27).

Відповідно до п.1 ст..36 КЗпП України однією із підстав припинення трудового договору є угода сторін, яка мала місце в даному випадку, оскільки ОСОБА_5 та- Колиниченко С.І. звернулися до керівництва із заявами про припинення договору за угодою сторін, визначивши в них дату свого звільнення.

На підставі чого і було видано наказ про їх звільнення за п.1 ст.36 КЗпП України, про що повідомлено останніх.

Суд ухвалюючи рішення не надав належної оцінки цьому та не звернув уваги на розяснення, викладені у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

За таких підстав рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.хт.ЗОЗ, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, п.1 ст.36 КЗпП України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», судова колегія судової палати,

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу Одеської залізниці задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду Херсонської області від 15.10.2010 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді