Справа № 1407/2-1194/11
РІШЕННЯ

іменем України

"27" вересня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: голо вуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Радєвій Н.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ва лентиновича, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що 13.03.2010 року помер її чоловік - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 2 (до перенумерації - № 2 «в») по вул. Соколовського в м. Вознесенську Микола ївської області.

Зазначене нерухоме майно належало померлому згідно:

-договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивіду ального житлового будинку на праві особистої власності від 14 01.1971 року за № 100, який був зареє стрований КП «Вознесенське МБТІ» 25 07.1975 року за № 1436,

-акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 10.10.1974 року;

-рішення виконкому Вознесенської міської ради депутатів трудящихся № 381 від 13.10.1974 ро ку про затвердження актів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних житлових будинків.

Як єдина спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка у передбаче ному законом порядку, позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з приводу видачі сві доцтва про право на спадщину, але отримала відмову через наявність незастережених виправлень в імені та по батькові забудовника у вищевказаних документах.

Посилаючись на наведені обставини, виходячи з положень ст.ст. 1216,1218 ЦК України пози вачка просила визнати за нею право власності на % частку вищевказаного житлового будинку в по рядку спадкування після смерті чоловіка.

Крім того, за правилами ст.ст. 22,28 КпШС України (1969 року), позивачка просила визнати за нею право власності на 34 частку обумовленого будинку в праві спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснен ня, аналогічні викладеним у позові.

Відповідачі в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог Коршу нович М.Д.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих дока зів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 13.03.2010 року в м. Вознесенську Миколаївської області по мер ОСОБА_4 (а.с.8).

За померлим, згідно довідки за № 981, виданої 15 09.2011 року КП «Вознесенське МБТІ», за реєстрований житловий будинок № 2 (рішенням виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 28.12.1976 року за № 642 за житловим будинком по вул. Соколовського в м. Вознесенську Миколаївської області був закріплений № 2 замість старого № 2 «в») на підставі договору про надан ня в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Вознесенською нотаріальною конторою 15.01.1971 року за № 100, Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального будинковолодін ня від 10.10.1974 року, затвердженого рішенням виконкому Вознесенської міської ради депутатів тру дящихся № 381 від 13.10.1974 року про затвердження актів прийняття в експлуатацію закінчених буді вництвом індивідуальних житлових будинків. Реєстровий № 14829 від 25.07.1975 року.

Зазначене відповідає Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР (п.14 Додаток № 1).

Відповідно до ст. 22 КпШС України (який підлягає застосуванню до даних правовідносин), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними, що передбачено ст.28 КпШС.

Так, як вбачається з матеріалів справи 05.08.1966 року Вознесенським Райбюро ЗАГС Микола ївської області був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (до укладення шлюбу - Яро ва) М.Д., актовий запис № 250 (а.с.27).

За такого, виходячи з викладеного та наявних доказів у справі, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на 1/2 частку в праві спільної сумісної власності подружжя на вище вказаний житловий будинок, є обґрунтованими , тому підлягають задоволенню.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить ? частка житлового будинку № 2 по вул. Соколовського в м Вознесенську Миколаївської області.

Заповіт на випадок смерті останній не складав. Спадкоємцями за законом після його смерті є: дружина - ОСОБА_1 та діти: відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 (до шлюбу - ОСОБА_2) Н.В.

Згідно відповіді нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори за № 708/01- 16 від 01.07.2011 року після смерті вказаної особи з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1, з заявами про відмову від спадщини звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_5

Інших осіб, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявле но.

Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом.

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадко ємець її прийняв.

Таким чином, на підставі викладеного та, враховуючи неможливість оформлення позивачки в спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засі данні, суд приходить до висновку, що позивачка має право на звернення з відповідними вимогами до суду, а обраний ним спосіб захисту порушених прав, згідно ст. 16 ЦК України, є вірним, отже, може бу ти застосований судом, тому за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування піс ля смерті чоловіка ОСОБА_4М на ? частку житлового будинку № 2 по вул. Соколовського в м Вознесенську Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88,209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, По лкової ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку житлового будинку № 2 по вул. Соколовського в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 13.03.2010 року в м. Вознесенську Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку в праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок № 2 по вул. Соколов ського в м. Вознесенську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Лузан