АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3644/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Дерев'янко О.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року м. Дніпропетровськ

07 квітня 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Г оловуючого -

Суддів:

при секретарі

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні у місті Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_6 про звернення стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.02.2008 року між ними та ОСОБА_6 укладено кредитно- заставний договір № МКН7АШ3731283, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14582,98 доларів США, із сплатою відсотків за користування у розмірі 10,56 % річних, в строки та в порядку, встановлених умовами договору.

Відповідно до п. 17.9 кредитно-заставного договору, з метою забезпечення його виконання відповідачем був переданий в заставу легковий автомобіль DAEWOO NЕХІА, державний номер НОМЕР_1.

Оскільки відповідачем були порушені умови кредитного договору, внаслідок чого, станом на 09.05.2009 р. склалась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 10148,55 доларів США, тому позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року позовні вимоги задоволені, передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_6 належного йому на праві власності заставленого майна - автомобілю DAEWOO NЕХІА, державний номер НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитно- заставним договором в розмірі 10148,55 доларів США (78302,18 грн.), звернуто стягнення на предмет застави, а саме легковий автомобіль DAEWOO NЕХІА, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» права укладати від імені ОСОБА_6 договір купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судців вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,

вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і. - всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та передаючи в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_6 належного йому на праві власності заставленого майна - автомобілю DAEWOO NЕХІА, державний номер НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором в розмірі 10148,55 доларів США (78302,18 грн.), звернуто стягнення на предмет застави, а саме легковий автомобіль DAEWOO NЕХІА, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, шляхом надання ПАТ КБ «Приватбанк» права укладати від імені ОСОБА_6 договір купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неналежно виконує свої зобовязання, тому є підстави для задоволення позову.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Місцевим судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.02.2008р. між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитно-заставний договір № МКН7АШ3731283, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10560,16 доларів США з терміном повернення до 04.02.2015 року, ІЗ сплатою відсотків за користування у розмірі 10,56 % річних, в строки та в порядку, встановлених умовами договору, (а.с.11-19)

З метою забезпечення повернення кредитних коштів, між сторонами відповідно до п. 17.9 кредитно-заставного договору, досягнуто домовленості щодо передачі автомобілю --у заставу.

Звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави, регулюється нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстраціє обтяжень».

Відповідно до ст.. 24 цього Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувала або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструватися в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до вимог ст.. 25 цього ж закону, обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Додержання позивачем визначеного Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстраціє обтяжень» порядку звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження судом не перевірялось, докази реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса в установленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

У порушення зазначеної норми права суд першої інстанції надав Банку продати автомобіль від імені ОСОБА_6, тим самим фактично видав доручення Банку від імені позичальника на реалізацію майна, що не входить до повноваження суду.

Також суд у своєму рішенні про звернення стягнення на предмет застави не мотивував обраний спосіб реалізації предмета застави, застосувавши звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання Банку права укладати від імені відповідача договір купівлі-продажу предмета застави, будь яким способом з іншою особою покупцем для задоволення вимог за кредитним договором, а не застосування процедури продажу шляхом проведення прилюдних торгів, що має важливе юридичне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд першої інстанції не зясував природу виниклої заборгованості за кредитним договором. Поза увагою суду першої інстанції залишились посилання відповідача з приводу виникнення спору у звязку з розбіжностями щодо виконання відповідачем вимог п. 6.2.12 договору, а саме в частині зобовязання по укладенню договорів страхування, та списання позивачем чергового платежу за рахунок кредиту, при наявності договорів страхування ЗАТ «Просто страхування» від 31.01.2008 року, та від 29.01.2009 року.

За таких обставин рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року підлягає скасуванню, з постановою нового рішення, яким Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" в задоволенні позову до ОСОБА_6 про звернення стягнення - відмовити.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2010 року скасувати.

Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні

позову до ОСОБА_6 про звернення стягнення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Гловуючий

Судді