Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22ц-41/11 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький
Категорія 45 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом приватного підприємства "Виробничо-будівельна компанія "Житомирсанаторбуд" (надалі ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд") до ОСОБА_1 про визнання частково недійсними державного акту та свідоцтва про право на спадщину, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою до ОСОБА_1 про визнання частково недійсними державного акту та свідоцтва про право на спадщину, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд"

на рішення Житомирського районного суду від 27 вересня 2010 року, -

встановила:

Рішенням Житомирського районного суду від 27 вересня 2010 року відмовлено в задоволенні позову ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд" до ОСОБА_1 про визнання частково недійсними державного акту та свідоцтва про право на спадщину, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Позивач зазначив, що рішення ухвалено з порушенням принципів розумності та справедливості, оскільки письмовими доказами були підтверджені обставини порушення права власності позивача на земельну ділянку та незавершений будівництвом будинок. Суд безпідставно не взяв до уваги те, що відповідачка та її чоловік вчинили умисний злочин повністю зруйнувавши структуру ґрунту земельної ділянки шляхом викопування котловану і умисно знищили незавершений будівництвом будинок. З висновку TOB "Підприємство "Житомирземпроект" № 3 від 06.10.2010 року вбачається, земельна ділянка ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд" та відповідачки накладаються. Рішенням Кам'янської сільради від 02.06.2009 року скасовано попереднє рішення виконкому від 21.06.2001 року про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10 га. Відповідачка вказане рішення не оскаржувала, а же погодилася з вилученням земельної ділянки площею 0,10 га.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів риходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 був власником житлового будинку N° 5 по провулку Б.Хмельницького в с. Довжик Житомирського району /а.с. 80-82/.

На підставі рішення виконкому Кам'янської сільської ради від 20.03.1997 року ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Довжик, Житомирського району, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ № 015259 /а.с. 6/.

26.03.1997 року ОСОБА_2 купив у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,10 га в с. Довжик, Житомирського району /а.с. 421Д. Відповідні зміни були внесені у Державний акт серії ІІІ-ЖТ № 015259.

Рішенням виконкому Кам'янської сільської ради від 21.06.2001 року ОСОБА_2 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га в с. Довжик по вул. Б.Хмельницького /а.с. 7/. У зв'язку з дим, до Державного акту ІІІ- ЖТ №015259 були внесені зміни.

Отже, ОСОБА_2 на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,30 га у м. Довжик, по вул.. Б.Хмельницького, 5, Житомирського району і області.

Рішенням Кам'янської сільської ради від 30.04.1996 року ОСОБА_4 виділено земельну ділянку № 22-а для будівництва житлового будинку площею 0,10 га в с. Довжик /а.с. 19/.

03.10.1996 року ОСОБА_4 отримала Державний акт на право приватної власності на вказану ділянку /а.с. 182/, а 04.10.1996 року уклала з Виробничо- будівельною асоціацією "Житомирсанаторбуд" в формі командитного товариства, правонаступником якого є ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд" /а.с. 199, 200-203/ договір міни даної ділянки та незавершеного будівництвом будинку № 22-а по вул. Південній в с. Довжик /а.с. 166-167, 184/.

19.10.2007 року ВБА "Житомирсанаторбуд" отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 796284 площею 0,10 га, яка розташована по вул. ПівденніЗ N2 22-а в с. Довжик для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /а.с. 21-23/.

З технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га ВБА "Житомирсанаторбуд" в межах с. Довжик вбачається, що межі земельної ділянки закріплено 4 межовими знаками довгострокового зберігання, зовнішні межі погоджено із сусідніми землекористувачами, спірних питань немає /а.с. 353 - 378/. Проте, жодного підпису суміжного землекористувача в даних матеріалах немає.

Під час апеляційного розгляду представник позивача пояснила, що на місце знаходження даної ділянки працівники TOB "Підприємство "Житомирземпроект" не виходили, межові знаки в натурі не передавали. Документи складалися на підставі існуючих обмірів та попередніх даних, отриманих під час виготовлення державного акту ОСОБА_4

Наведене підтверджується і змістом опису меж спірної ділянки. У Державному акті зазначено, що суміжними користувачами є ОСОБА_3, Лось, ОСОБА_2, землі загального користування - вул. Південна. Проте, ще у 1997 році ОСОБА_3 продав свою земельну ділянку і не був суміжним користувачем.

13.06.2010 року ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд" повторно отримало державний акт на право власності на земельну ділянку № 22-а по вул. Південній в с. Довжик, площею 0,10 га /а.с. 204/. З опису меж даного акту вбачається, що суміжними землекористувачами є ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

З технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд" вбачається /а.с. 321- 351/, що немає підпису суміжних землекористувачів у протоколі погодження меж земельної ділянки від 13.05.2010 року /а.с. 350/.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки підприємства. Слід зауважити, що згідно технічної документації сторонам виділялися земельні ділянки за різними адресами: ОСОБА_2 - с. Довжик, вул. Б.Хмельницького, а позивачу - с. Довжик, вул. Південна, 22-а.

11.01.2007 року ОСОБА_2 помер /а.с 34/. Спадщину після його смерті на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,30 га отримали в рівних частках:

-дружина - ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину вона отримала 30.09.2008 року /а.с. 58, 60, 115, 118/. ;

-сестра - ОСОБА_6 /а.с. 62, 110, 113 /.

З роз'яснень, що містяться у п. 5 рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) та п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України " 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Незважаючи на вищевказані приписи, рішенням Кам'янської сільської ради від 02.06.2009 року, на підставі листа Житомирської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 25.12.2007 року /а.с. 317/, скасовано рішення виконкому від 21.06.2001 року про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10 га в с. Довжик по вул. Б.Хмельницького /а.с. 9/.

При цьому, Кам'янською сільською радою не було взято до уваги те, що на підставі рішення від 21.06.2001 року ОСОБА_2 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку /внесені зміни у існуючий акт/, а після його смерті, 30.09.2008 року відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину на 0,15 га земельної ділянки, а 13.07.2009 року - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 557799 /а.с. 28/.

З технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 в с. Довжик вбачається /а.с. 285-298/, що межі земельної ділянки закріплено в натурі 6 межовими знаками, зовнішні межі погоджено із сусідніми землекористувачами. З опису меж вбачається, що сусідніми землекористувачами є: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та землі загального користування /дві вулиці/.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення Кам'янської сільради від 02.06.2009 року суперечить Конституції України, а тому посилання апелянта на дане рішення є безпідставним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд" просило визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, яку відповідачка отримала в порядку спадкування. При цьому, позивачем не заявлено вимог про визнання недійсним Державного акту ОСОБА_2, на підставі якого його дружина та сестра отримали спадщину на земельну ділянку.

Судом не притягнуто до участі у справі в якості співвідповідача управління Держкомзему у Житомирському районі, яке видало спірний Державний акт. Позивач вимог до даної установи також не заявляв, хоча у разі визнання Державного акту недійсним, на вказану установу покладаються певні обов'язки. Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо притягнення співвідповідачів до участі у справі.

Є безпідставними доводи апелянта з приводу того, що ним було надано достатньо доказів на підтвердження факту захоплення відповідачкою земельної ділянки, що належить підприємству, оскільки листи, що є у справі, не є належними та допустимими доказами.

Тільки при апеляційному розгляді ГШ "ВБК "Житомирсанаторбуд" подало до суду висновок спеціаліста TOB "Підприємство" Житомирземпроект" № 3 від 06.10.2010 року, з якого вбачається, що земельна ділянка площею 0,0863 га , яка належить ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд", перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 /а.с. 222 - 230/. Проте, даний висновок колегія суддів не може прийняти в якості належного доказу, оскільки він не є висновком судового експерта, та з ним не погоджується інша сторона. Крім того, спеціалістом не було досліджено всієї технічної документації на спірну земельну ділянку, оскільки у його розпорядженні були тільки копії державних актів та проведені ним обміри.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій ПП "ВБК "Житомирсанаторбуд" роз'яснювалося право заявити клопотання про проведення судової експертизи, однак, позивач таким правом не скористався.

Також, не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу того, що відповідачка самовільно викопала котлован на спірній земельній ділянці, чим знищила верхній шар ґрунту землі. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконкому Кам'янської сільради від 21.04.2005 року № 33 надано ОСОБА_2 попереднє погодження на розчистку болота на його земельній ділянці по вул. Б.Хмельницького, 5, в с. Довжик /а.с. 311/. У зв'язку з цим, відповідна згода була надана і Житомирською райсанепідемстанцією /а.с. 309/.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених ним вимог, та правильно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Виробничо-будівельна компанія "Житомирсанаторбуд" відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту 'її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: