АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-738/11 Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів : Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Александрович Л.О.

з участю адвоката ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям,- Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2008 року позивач ВАТ "Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування- матеріальної шкоди, завданої залиттям.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2008 року позовні вимоги ВАТ "Банк «Фінанси та кредит» задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ВАТ "Банк «Фінанси та кредит» суму в розмірі 25 357 грн. 47 коп.

Вказане рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалося.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2010 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та кредит» про перегляд рішення у зв»язку з нововияленими обставинами.

Скасовано вищевказане заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2008 року. В якості належного відповідача до участі у справі залучено ОСОБА_4.

10 грудня 2010 року ПАТ "Банк «Фінанси та кредит» подало до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просило стягти із ОСОБА_4 25 357 грн. 47 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття приміщення.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2010 року позовні вимоги ПАТ "Банк «Фінанси та кредит» задоволено.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та кредит» 25 076 грн. 70 коп. на відшкодування спричиненої шкоди, 280 грн. 77 коп. судових витрат, а всього 25 357 грн. 47 коп.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати оскаржуване нею рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

' Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_4 є відповідальною перед позивачем за спричинення залиття офісного приміщення.

Однак погодитися із таким висновком суду не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дотримання вимог ст. 214 ЦПК України, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення.

За змістом ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи факт залиття 12 серпня 2008 року офісного приміщення, розташованого на першому поверсі житлового будинку по вулиці Жовтневій, 77 у місті Полтаві, яким згідно договору оренди від 23 серпня 2003 року та додаткової угоди від 01 лютого 2008 року користується позивач ПАТ "Банк «Фінанси та кредит».

Також судом встановлено, що відповідно до договору довічного утримання від 05 січня 2000 року ОСОБА_4 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1.

Залиття водою приміщення першого поверху по вул. Жовтневій, 77 у м. Полтаві, яким користується позивач, саме з квартири № 34 , розташованої у цьому ж будинку, суд вважав доведеною позивачем на підставі акту обстеження від 13 серпня 2008 року.

Разом з тим, зі змісту акту обстеження офісного приміщення банку «Фінанси та кредит» від 13 серпня 2008 року, складеного представниками ГЖЕД-6, вбачається, що висновку про залиття офісного приміщення банку саме з квартири АДРЕСА_2 члени комісії дійшли шляхом виключення можливості такого залиття із інших квартир будинку. При цьому згідно акту, сама квартира №34 не була ними обстежена без зазначення причин щодо цього. Відсутня у акті інформація щодо обстеження і інших квартир на предмет встановлення джерела витоку води, якою було затоплено приміщення банку. Сам акт оформлений без дотримання положень пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207. З актом не ознайомлені мешканці квартири №34 та представники банку.

Іншими доказами причина залиття приміщення банку не підтверджена.

В той час, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув, помилково поклавши в основу рішення зазначений доказ, який згідно ч.І ст. 58, ч.2 ст.59 ЦПК України не є належним та допустимим, що потягло неправильний висновок суду про встановлення факту спричинення відповідачем матеріальної шкоди позивачу та зобов»язання відшкодувати її.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, п. п. 2, 4 ч.І ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: