АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 року

17 січня 2011 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Прозорової М.Л.

суддів Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі Костюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2010 року про визнання мирової угоди по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2010 року затверджено текст мирової угоди укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с. 38/.

З вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі вона ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд /а.с. 43/.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

При проведенні попереднього судового засідання сторони надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, згідно якої відповідач ОСОБА_4 в рахунок погашення суми боргу в розмірі 1.272.960,00 грн. передає у власність позивачу ОСОБА_3 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 136-А/105, яка належить йому на праві приватної власності згідно договору про інвестування житлового будівництва № П6-3-7-25 від 01.09.2004 року. А позивач зобовязується прийняти в рахунок суми заборгованості вказану квартиру, та вступає в право власності даного майна з моменту підписання даної мирової угоди. Суд також вказав, що визнання мирової угоди є підставою для набуття позивачем права власності на передане йому майно, у разі невиконання позивачем, або відповідачем умов даної мирової угоди винна сторона сплачує на користь іншої сторони штраф у розмірі 20% від ціни позову у справі

Відповідно до вищезазначеного, колегія судів приходить до висновку, що суд першої інстанції при постановленні ухвали не звернув уваги на те, що з 12.04.2003 року апелянт ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу /а.с. 46/.

Згідно з ч.3 ст. 368 ЦК України, ч.1 ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною власністю, якщо інше не встановлено договором, або законом.

В суді апеляційній інстанції ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_4 оспорює її право власності на спірну квартиру, у звязку з чим вона у січні 2010 року звернулася до Жовтневого районного суду з позовом про визнання права власності на частину вказаної вартири.

За таких обставин справи, ухвала суду від 22.02.2010 р. не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307, 311 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2010 року - скасувати і справу направити для продовження розгляду до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: