Справа №2-1269/11
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Підкурганного В.В.

при секретарі - Грищенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Вишгородської міської ради, Вишгородського районного управління юстиції Вишгородської державної нотаріальної контори про зобовязання усунути перешкоди в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулися до суду з позовом у якому просять усунути перешкоди у користуванні спадковим майном, зобовязати Вишгородську державну нотаріальну контору Київської області виключити відомості про арешт будинку № 14 по вул. Святославській у м. Вишгороді з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В обґрунтування заявленого позову, посилаються на те, що 28 березня 2008 року помер ОСОБА_5, колишній чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Позивачі, котрі у встановлений законом строк належним чином звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, не можуть в позасудовому порядку оформити право власності на спадкову частину житлового будинку, що розташований у м. Вишгороді по вул. Святославській 14, оскільки відповідно до листа Вишгородської державної нотаріальної контори від 13.02.2009 року, було накладено арешт на весь будинок за зазначеною адресою.

Позивачі у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. В обґрунтування посилаються на те, що згідно рішення Києво - Святошинського районного суду від 17.12.1971 року було задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та про поділ майна, яке складається з житлового будинку по вул. Святославській 14 у м.Вишгороді. Зазначене рішення сторони не оскаржували, воно є чинним, і оскільки спору з приводу користування житловим будинком у них не виникало, вони так і продовжували у ньому проживати, а арешт з будинку не скасований.

Належним чином повідомлені представники відповідачів у судове засідання не прибули. Про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення народного суду Києво - Святошинського району № 2-15/ 1971 року від 17 грудня 1971 року право власності на

житловий будинок № 14 по вул. Святославська у м. Вишгороді визнано у рівних частинах за ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Відповідно до довідок від 17 червня 2011 № 587 та № 588 право власності на житловий будинок № 14 по вул. Святославська у м. Вишгороді зареєстроване по 1/2 частині за кожним за ОСОБА_1 та ОСОБА_5

З копії будинкової книги на 1/2 частину будинку № 14 «А» по вул. Глущенко /Святославська/ вбачається що ОСОБА_7 на підставі рішення народного суду Києво - Святошинського району від 17.12.1071 року є власником 1/2 частини зазначеного будинку, а інша 1/2 частина на підставі того ж рішення належить ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_5 позивачі по справі та спадкоємці першої черги за законом звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Однак, листом від 13 лютого 2008 р. № 513 Завідувач Вишгородської державної нотаріальної контори повідомив, що Реєстрі обтяжень виявлено арешт згідно ухвали суду на житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_5, та у звязку з тим, що архівні документи на арешт відсутні і виявити яким судом і у якому році був накладений арешт неможливо, спадкоємцям запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У звязку з накладеною забороною відчуження, спадкоємці ОСОБА_5 позбавлені можливості розпоряджатися та відчужувати належне їм спадкове майно.

Відповідно до довідки Києво - Святошинського районного суду Київської області встановлено, що 17 грудня 1971 року Києво - Святошинський районний суд розглядав справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розподіл майна, розлучення і стягнення аліментів. Визначити чи була винесена ухвала про накладення арешту на будинок немає можливості, так як дана справа знищена по закінченню строку зберігання.

Як вбачається з архівної довідки від 08.07.2011 № 01-17-2465 Київський обласний державний нотаріальний архів окрім запису в алфавітній книзі заборон Вишгородської районної державної нотаріальної контори не має інформації з приводу накладення заборони відносно майна ОСОБА_5 чи ОСОБА_8

Відповідно до статті 391 ЦПК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд вважає, що право позивачів на отримання спадщини та право ОСОБА_1 тамари Олексіївни вільно розпоряджатися належним їй майном підлягає захисту, а заявлений позов задоволенню.

На підставі статтей 11, 15, 16, 386, 391 ЦК України, статтей 125,126 ЗК України, керуючись статтями 1,15,30,60,62,75,169,202, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Вишгородської міської ради, Вишгородського районного управління юстиції Вишгородської державної нотаріальної контори про зобовязання усунути перешкоди в користуванні майном - задовольнити.

Зобовязати Вишгородську державну нотаріальну контору Київської області виключити відомості про арешт будинку № 14 по вул. Святославській у м. Вишгороді з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Рішення протягом 10 днів може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання Апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя