Справа № 22-ц-959/11 Головуючий у І інстанції Невгад Л.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 10.02.2011
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М., суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві про зобовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії,

встановила:

В березні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зобовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку у відповідача як непрацюючий пенсіонер, потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 4, і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Посилаючись на те, що зазначена доплата виплачується у розмірі меншому, ніж встановлений законодавством просила зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії, встановивши її на рівні однієї мінімальної заробітної плати встановленої законодавством з 01.07.2007 року, яка складає 440 грн..

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати з розрахунку 440 грн. щомісячно за період з 09 липня 2007 року по 01 жовтня 2007 року та з розрахунку 460 грн. щомісячно за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, яка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області як непрацюючий пенсіонер, та проживає в зоні підвищеного радіоекологічного контролю.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 місто Біла Церква віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем виплачувалась доплата до пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5,20 грн.

Позивач вважає, що вона отримувала доплату значно в нижчому розмірі, ніж це передбачено ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Враховуючи принцип приорітетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплати громадянам, які проживають на території радіоактивного забруднення, за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, тоді як Постановою № 836 істотно звужується обсяг встановлених законом прав позивача.

Крім того, правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій визначені Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року №2017-3.

Статтею 17 даного Закону до основних державних соціальних гарантій включаються мінімальний розмір пенсії за віком. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом Існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Стаття 19 зазначає, ЩО виключно законами України визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гаранти с видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно частково задовольнив позовні вимоги, ухваливши постанову щодо зобовязання відповідача провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2, за проживання на території радіоактивного забруднення виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за період з 09 липня

2007 року по 01 жовтня 2007 року та з розрахунку 460 грн. щомісячно за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити постанову суду без змін.

Керуючись ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква - відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня

2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді