Справа №22ц-1180/11
Категорія: 67 Головуючий в 1-й інстанції Сорочан Ю.О.
Доповідач Закарян К.Г.

РІШЕННЯ
2011 року березня місяця 03 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: Закарян К.Г.
суддів: Фурман Т.Г.
ОСОБА_1
при секретарі: Третьяковій І.В.
за участю прокурора: Пуляєва І.В.
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Голопристанського району Херсонської області, який діє в інтересах держави в особі відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Херсонській області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 липня 2010 року в справі за заявою ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання на території України,-
в с т а н о в и л а:
У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України, зазначаючи що у грудні 1990 року через складну політичну ситуацію прибула з ОСОБА_3 Вірменія до України , де проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. В січні 1991 року завагітніла та змушена була повернутися до Вірменії, де народила 07.10.1991 року дитину, зареєструвала її та повернулась на Україну, де постійно проживає по теперішній час. Просив встановити факт проживання на території України станом на 24.08.1991 року.
Рішенням суду від 26 липня 2010 року встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року.

В апеляційній скарзі прокурор Голопристанського району Херсонської області, який діє в інтересах держави в особі ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні заявленої вимоги, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, факт постійного проживання на території України необхідно заявнику для вирішення питання про набуття громадянства за територіальним походженням. Для цього йому необхідно підтвердити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України: 24 серпня 1991 року.

Задовольняючи заявлену ОСОБА_2 вимогу, суд виходив з того, що вона підтвердила належними доказами своє проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24.08.1991 року і цей факт має юридичне значення, оскільки з ним повязано набуття громадянства України за територіальним походженням.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення порушеного заявницею питання з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 ч.1 Закону України Про громадянство України усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України є громадянами України. Відповідно до п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.3 вищезазначеного Закону особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України, подає відповідне рішення суду, яким підтверджується вищезазначений факт.

На думку колегії заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року.

Отже, ухвалюючи рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені положення та не врахував, що законодавством передбачено чіткий перелік документів, які можуть підтвердити факт постійного проживання на законних підставах на території України.

Крім того, суд при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України Про громадянство України).

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця є громадянкою ОСОБА_3 Вірменія (а.с.6-7) та має паспорт цієї країни, виданий 04.07.1997 року. ОСОБА_2 не надала суду належних доказів про те, що вона звернулась до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства.

Натомість суд фактично вирішив справу на підставі пояснень заявника та свідків, які не підтверджуються доказами з матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність доказів постійного проживання заявниці на території України до 24 серпня 1991 року, а значить про обґрунтованість заяви.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заявленої вимоги з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.І ЦПК України, Законом України, "Про громадянство", Указом Президента України від 27.03.2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство", колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 липня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцять днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: