РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-3420/11

2/2027/10315/11

18.07.2011

Московський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Марченко О.М.

при секретарі Глущенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку суд,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати , середнього заробітку за час затримки розрахунку, витрати на правову допомогу, заподіяну моральну шкоду, яку уточнив в судовому засіданні.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 грудня 1989 року він був прийнятий на роботу до ДП « ХЕМЗ». Працював на підприємстві до 23.03.2010 року, після цього був звільнений за власним бажанням. Після звільнення з ним не був проведений остаточний розрахунок, як того вимагає положення ст.. 47 та ст.. 116 КЗпП України. Заборгованість з заробітної плати складає 5962 гривень 67 копійок. По наступний час остаточний розрахунок з ним не проведений і заборгованість по заробітній платі не погашена. В звязку з чим, він був вимушений звернутися до суду з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути нараховану, але не виплачену йому заробітну платню в розмірі 5962 грн. 67 коп.; компенсацію втрати частини грошових доходів в звязку з порушенням строків їх виплати, в розмірі 1110 грн., 06 копійок, середній заробіток за період затримки розрахунку в розмірі 8594 грн. 94 копійок: витрати на правову допомогу, в розмірі 4000 гривень. Крім того просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 5000 гривень, так як в звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у нього склалося важке матеріальне положення. У звязку з цим в його сімї встановився важкий психологічний клімат. Неможливість покривати поточні платежі, необхідні для життя: купити продукти, сплатити комунальні послуги і квартплату. Ці обставини негативно позначилися на його самопочутті і здоровя його рідних.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав вказаних в позовній заяві просив Ії задовольнити.

Представник відповідача позов визнав частково, з підстав вказаних в запереченнях, які долучені до матеріалів справи

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 28.12.1989 року був прийнятий ДП «Харківський Електромеханічний завод» на посаду пакувальника, що підтверджується копією трудової книжки.

Наказом № 42/К від 23.03.2010 року був звільнений за ст..38 КЗпП. Станом на 24.05.2011 року заборгованість по заробітній платі становить 5962 грн. 73 копійки, компенсація за затримку виплати заробітної плати в 1110 грн,06 копійк що підтверджується довідкою ДП « ХЕМЗ» та визнається відповідачем по справі..

З огляду на вказані обставини заборгованість по заробітній платі та компенсація за затримку виплати заробітної плати підлягає стягненню з ДП « ХЕМЗ» на користь позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 червня 2007 року було порушено провадження у справі про визнання ДП « Харківський електромеханічний завод» банкрутом та з того ж дня введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, заборонено нарахування фінансових ( економічних) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань.

Дія мораторію відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяну здоровю та життю громадян, авторської винагороди, а також на вимоги кредиторів, які виникли після порушення провадження у справі.

Відповідно до ст.12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом протягом дії мораторій на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка( штраф,пеня ),не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань.

Виходячи з наведеного суд вважає,що стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні є санкцією за невиконання грошових зобовязань,і тому не підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд вважає за можливе відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи яким діями (бездіяльністю) вони заподіяні. Лише сама по собі констатація факту заподіяння моральної шкоди не є достатньою і безумовною підставою для її стягнення.

Крім того, із матеріалів справи видно, що між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 укладено договір з надання юридичної допомоги.

Згідно додадку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати на правову допомогу, що сплачуються іншою стороною у справі не можуть перевищувати 40 відсотків мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права, який таку допомогу надавав.

Оскільки на підтвердження зазначених витрат ОСОБА_1 належного розрахунку понесених ним витрат на правову допомогу не надав, в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору і оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в звязку з чим, відповідно ст.ст. 81,88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн., суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 15,88,209,212-215 ЦПК України,ст.ст.115-117,237-1КЗпП України ,ст.ст.11,12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 5962 грн. 73 копійки, компенсація за затримку виплати заробітної плати в 1110 грн,06 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» на користь ОСОБА_1 державне мито на користь держави в розмірі 51,00 грн. та витрати з інформаційно-технічного розгляду справи у розмірі 37,00 грн. .

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Повний текст рішення виготовлено 22.07.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Московського районного ОСОБА_3

суду м. Харкова