Справа № 2-4532/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ткаченко В.І.

За участю:

Представника позивача Костогриза О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа КП «Дніпропетровське МБТІ», про припинення права на частку у спільній власності, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 , у якому їй належать 52/200 частини, зокрема 5/6 частин жилого будинку літ. З-1. Відповідачка ОСОБА_2 є власником 4/100 частин того ж домоволодіння, зокрема 1/6 частини жилого будинку літ. З-1. Вважаючи, що частка останньої є незначною, не може бути виділена в натурі, спільне користування зазначеним жилим будинком не є можливим, позбавлення права власності на цю частку не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки, позивачка просила суд в порядку ст. 365 ЦК України припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину жилого будинку літ. З-1 у домоволодінні АДРЕСА_1 на умовах грошової компенсації її вартості, а також визнати право власності на цю частку за позивачкою.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала.

Відповідачка після проведення у справі судової експертизи до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася (а.с. 61-65), що є підставою для вирішення справи у заочному порядку.

Третя особа явку свого представника до суду не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялася.

Вислухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належать на праві власності 52/200 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . 11.08.1993 р . спеціалістами Дніпропетровського МБТІ був складений акт ідеальних часток у зазначеному домоволодінні, у якому зокрема зазначено, що відповідачці ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину належать 3/240 його частини, а фактично в її користуванні перебувають частина житлового будинку З-1, частина жилої прибудови З1-1, частина сіней з-1, частина сіней з1-1, по 1/3 частині сараю Х, гаражу Ш, огорож № 1, 2, 3, 7, 13, 15, у загальному користуванні вбиральня У, водоколонка № 5, мостіння У, що в цілому складають 4/100 частини всього домоволодіння (а.с. 50-52).

Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів у м. Дніпропетровську Дніпропетровської обл. від 27.08.1993 р. № 1269 зазначений акт був затверджений та за співвласниками домоволодіння закріплені визначені ним частки, зокрема за ОСОБА_2 4/100 частини домовлодіння (а.с. 49).

Як вбачається з даних КП «Дніпропетровське МБТІ», на частку позивачки у спірному домоволодінні припадає 5/6 частин жилого будинку літ. З-1, частка відповідачки складається з 1/6 частини цього будинку та частин допоміжних будівель і споруд, визначених вищезгаданим актом ідеальних часток (а.с. 48).

Згідно висновку проведеної у справі судової будівельної експертизи від 23.06.2011 р. № 3251/3252-10, виділ в натурі частки відповідачки у спірному домоволодінні є неможливим відповідно до чинних нормативних вимог та правил, ринкова вартість цієї частки складає 65.978, 00 грн. (а.с. 39-47).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене рішення суду за позовом одного з співвласників у тому випадку, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членів його сім`ї.

Частка відповідачки у спірному домоволодінні в цілому складає 4/100 його частини, при цьому єдина частка у жилій будівлі, що на неї припадає, дорівнює 1/6 будинку літ. З-1. Враховуючи, що цей будинок має загальну площу 71,1 кв.м., частина на яку вправі претендувати відповідачка, дорівнює 11,85 кв.м., що згідно висновку експерта унеможливлює виділ її в натурі (а.с. 46). Виходячи з наведеного суд доходить висновку про те, що частка відповідачки у спільній власності є незначною та не може бути виділена в натурі.

Спільне користування будинком також не є можливим у зв`язку з незначним розміром площі, що має бути виділена відповідачці згідно її частки у спільному майні, та відносинами, що склалися між сторонами.

Також з матеріалів справи не вбачається, що припинення права власності відповідачки завдасть істотної шкоди їй та членам її сім`ї, будь-які міркування та докази на підтвердження цього нею та її представником не надані.

З урахуванням викладеного суд вважає позов обґрунтованим, заснованим на законі і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, при цьому підлягає достягненню з позивачки в доход держави судовий збір згідно дійсній ціні позову, визначеній експертним шляхом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину жилого будинку літ. З-1 у домоволодінні АДРЕСА_1 , що складає 4/100 частини цього домоволодіння в цілому, - припинити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 65.978, 00 грн. (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 00 коп.) компенсації за рахунок коштів, внесених на депозит ТУ ДСА у Дніпропетровській обл. згідно квитанції № ПН747 від 20.09.2011 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину жилого будинку літ. З-1 у домоволодінні АДРЕСА_1 , що складає 4/100 частини цього домоволодіння в цілому, які належали ОСОБА_2 .

В порядку розподілу судових витрат достягнути з ОСОБА_1 в доход держави 608, 78 грн. (шістсот вісім гривень 78 коп.) судового збору, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 779, 78 грн. (сімсот сімдесят дев`ять гривень 78 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця