АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

Суддів: Чічіля В.А., Хіль Л.М.,

При секретарі: Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, КП «Кременчуцьке МЕТІ», про визнання права приватної власності на майно придбане за час шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розподіл спільного подружжя та встановлення порядку користування домоволодінням, усунення перешкод у користуванні домоволодінням та вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права приватної власності на майно придбане за час шлюбу - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя та встановлення порядку користування домоволодінням, усунення перешкод у користуванні домоволодінням та вселення - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Уг частину житлового будинку за адресою: м. Кременчук, провулок Лубенський,4.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ХА частину житлового будинку за адресою: м. Кременчук, провулок Лубенський,4.

Встановлено порядок користування домоволодінням за адресою: м. Кременчук, провулок Лубенський, 4 наступним чином:

ОСОБА_3 виділено в користування кімнату 1-3, а ОСОБА_2 кімнату 1-4, залишивши в загальному користуванні кімнати 1-1, 1-2, 1- 5,1-6 та господарські будівлі - літню кухню, сарай, літній душ, вбиральню, колодязь.

Вселено ОСОБА_3 до будинку № 4 по провулку Лубенському в м. Кременчуці.

Зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні будинком № 4 по провулку Лубенському в м. Кременчуці.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду таким, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що 03 жовтня 2003 року між сторонами: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ( дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) ОСОБА_8 зареєстровано шлюб у відділі РАГС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 03 жовтня 2003 року серія І-КЕ № 097077.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 04 березня 2009 року, яке набрало законної сили 16 березня 2009 року і є чинним, шлюб між сторонами розірваний.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 квітня 2009 року, виданого Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ, серія 1-КЕ № 049931, про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 103.

Також судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в КП «Кременчуцьке МЕТІ» від 23 січня 2004 року, ОСОБА_6, ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_3 купив житловий будинок № 4 по провулку Лубенському в м. Кременчуці. Згідно п. 2 цього договору продаж цього будинку вчинено за 22653 грн., які продавці одержали повністю до підписання цього договору.

З тих підстав, що вказаний договір ніким не оспорений, внаслідок чого не визнаний недійсним або частково недійсним, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про його відповідність вимога мст. 657 ЦК України та дійсність.

З урахуванням того, що договір позики не містить жодних посилань на відчуження спільного домоволодіння в рахунок отриманих коштів, районний суд обґрунтовано не взяв до уваги доводи ОСОБА_2 про внесення нею завдатку внаслідок укладення договору позики з ОСОБА_6 в сумі 2100 доларів СІЛА строком до чотирнадцятого серпня 2003 року.

Далі, вирішуючи спірні правовідносини, з огляду на наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, суд правомірно критично віднісся до тверджень ОСОБА_2 з приводу того, що домоволодіння було придбано за її особисті кошти, отримані нею від попереднього шлюбу, оскільки сума вартості будинку та розмір тих коштів, на отримання яких вона посилається не є рівнозначними.

З огляду на те, що ОСОБА_3 був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24 березня 2009 року, тобто до укладення шлюбу з ОСОБА_2, встановивши на підставі висновку № 788 судової будівельно-технічної експертизи Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім. засл. ОСОБА_9 Бокаріуса від 22 листопада 2010 року, що у період з 18 липня 2003 року по 25 грудня 2009 року у будинковолодінні проведені перепланування, не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_2 з приводу того, що ОСОБА_3 не брав участі у здійсненні капітального ремонту домоволодіння.

З урахуванням викладеного, керуючись нормами ст. 57, 60, 61 Сімейного кодексу України, колегія суддів вважає правомірним висновок районного суду відносно того, що спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, внаслідок чого підлягає розподілу.

Також встановивши, що відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 чинять ОСОБА_3 перешкоди у користуванні домоволодінням, обґрунтованим є рішення суду про задоволення позовних вимог щодо вселення ОСОБА_3 та усунення йому перешкод у користуванні будинком, визначивши при цьому порядок користування ним.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, на те підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2011 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч. 1 п. 1 , 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 листопада 2011 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_10 /підпис/ ОСОБА_11