Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-805/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року, Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого

- судді Костюченка Г.С.. при секретарі - Орданової М.В.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010р. ОСОБА_1, звернувся до суду з вказаним позовом про розподіл майна подружжя. Просив розділити майно, яке є спільною сумісною власністю сторін по справі, а саме визнати легковий автомобіль «GЕLLY-СК» спільною сумісною власністю та розподілити це майно шляхом залишення у власності відповідачки автомобілю зі сплатою позивачу компенсації за його частку у розмірі 24425 грн.

У судовому засіданні позивач неодноразово змінював позовні вимоги, остаточно просив стягнути з відповідачки компенсацію за його частку у власності на спірний автомобіль у розмірі 21008 грн.58 коп.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що спірний автомобіль є її особистою власністю на не підлягає розподілу, оскільки кошти за яки він був придбаний не є спільною сумісною власністю колишніх подружжя, крім того позивач ухиляється від матеріального забезпечення своїх дітей.

Третя особа відповідно до заяви просила розглядати позов за її відсутності.

Вислухавши сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 1989р.. мають двох дітей.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2010р. шлюб розірвано.

Під час шлюбу, а саме 23.05.2008р. відповідачкою був придбаний легковий автомобіль НОМЕР_1 в кредит з першим внеском 14185 грн. для потреб сім'ї.

Також 21.05.2008р. була придбана авто магнітола вартістю 1150 грн.. встановлено сигналізація вартістю 1100грн.. текшинг - 600грн.. всього 17035грн.

Необхідно зазначити, що в червні 2010р. ОСОБА_1, звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва про розірвання шлюбу з ОСОБА_3. в позові зазначав, що сімейні стосунки не склалися, збереження сім'ї вважає недоцільним.

Судом встановлено та зазначено в рішенні від 09.07 2010р.. що сторони з червня 2010р. фактично не підтримували шлюбні стосунки не вели спільного господарства, проживали окремо.

Загальна сума сплачена по кредитном) договор) відповідно до наданих суд) платіжних документів періодом з червня 2008р. по червень 2010р. склала 19195 грн. 33 коп.. тобто кошти витрачені на придбання автомобіля його облаштування та виплати за кредитним договором до припинення фактичних шлюбних стосунків склали 36230 грн. 33 коп. ( 17035 грн. + 19195 грн. 33 коп.)

Відповідно до ст. 61 СК України, автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було придбано під час шлюбу.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати автомобіль НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Водночас суд вважає за необхідне відступити від засади рівності часток подружжя, як це передбачено ст.. 70 СК України, оскільки на утриманні відповідачки знаходяться неповнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син. який навчається на денному стаціонарі у Аграрному Державном Університеті на 3 курсі. А відповідно до наданої суду довідки Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції заборгованість ОСОБА_1, по сплаті аліментів на утримання

неповнолітньої доньки ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 складає 4312 грн. 43 коп., визнав за сторонами право власності на автомобіль за ОСОБА_1 - 1/3 частину, за ОСОБА_2 - 2/3 частини.

Відповідно до ст. 71 СК України, судом може бути присуджено одному з подружжя грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності.

З урахуванням того, що автомобіль знаходиться після розірвання шлюбу користуванні відповідачки, яка возить на ньому дітей, надалі сплачує кредит, суд вважає необхідним залишити у власності ОСОБА_2 спірний автомобіль, стягнув з неї на користь позивача компенсацію у розмірі 1/3 частини сплачених коштів за період придбання автомобіля по час фактичних шлюбних стосунків в сумі 12076 грн. 77 коп.

Твердження відповідачки про те, що автомобіль не є спільною сумісною власністю не може бути взято до уваги, оскільки не підтверджено жодними доказами.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягнення на користь позивача судовий збір у розмірі 120 грн. 76 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам та ІТЗ у розмірі 120 грн.

На підставі ст. ст. 60, 61, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ::

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя задовольнити частково.

Визнати легковий автомобіль НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Залишити у власності ОСОБА_3 легковий автомобіль НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 1/3 частини сплачених коштів за період придбання автомобіля по час фактичних шлюбних стосунків в сумі 12076 грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 120 грн. 76 коп. та ІТЗ у розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Миколаєва в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: