Справа № 2-1544/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 серпня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Івасівки А.П.

при секретарі Коваль Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Дрогобицького відділення №1 Київської філії №2 ПАТ «Універсал Банк»про визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору та додаткових угод до нього, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL1232 від 28.12.2007 року з моменту укладення та додаткові угоди до нього : №BL1232-КL+ від 28.12.2007 року та №ВL2677-КL+ від 14.03.2008 року, укладених між ним та ВАТ «ОСОБА_2 (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та зобовязати відповідача перерахувати заборгованість за спірним кредитним договором в гривнях з курсом НБУ на день укладення кредитного договору 28.12.2007 року, без нарахування пені та штрафних санкцій з врахуванням сплачених грошових коштів. В обґрунтування позову покликається на те, що він 28.12.2007 року укладав кредитний договір №BL1232 та додаткову угоду до нього №BL1232-КL+ з ВАТ «Універсал Банк», згідно яких отримав кредит в розмірі 20 000, 00 доларів США зі строком повернення до 30.11.2027 року зі сплатою 14 відсотків річних на поточні потреби. 14.03.2008 року він уклав додаткову угоду до договору № ВL2677-КL+, згідно якої отримав кредит 24000, 00 доларів США зі строком повернення 30.11.2007 року зі сплатою 14 відсотків річних на споживчі потреби. Після ознайомлення із публікаціями в засобах масової інформації вважає, що вказаний договір та додаткові угоди до нього суперечать Конституції України та положенням ЦК України його правам та інтересам, з тих підстав, що такий повинен був бути виражений в гривні, а не в іноземній валюті. Зокрема, Банк вимагає повернення кредиту в іноземній валюті. Разом з тим, виконання договору на умовах суттєвого збільшення плати за користування наданими кредитом, внаслідок росту курсу іноземної валюти, значно порушує співвідношення майнових інтересів сторін, і позбавляє його можливості сплачувати кредит, на що він розраховував при укладені договору. Із суті кредитного договору та зі звичаїв ділового обороту, не випливає що ризик зміни обставин повинен нести саме сторона позичальника. При укладені спірного кредитного договору бралося до уваги курс долару США на момент укладення договору, тобто 5 грн. тобто ніхто не міг передбачити стрімке підвищення курсу долара США майже удвічі. Вважає, що подальше виконання кредитного договору на умовах, що діють на даний час є порушенням одного із принципів цивільно - правових відносин - принципу справедливості. Такі умови кредитного договору є несправедливими, так, як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договорених прав та обовязків на шкоду позичальника, споживача кредитних послуг. Зокрема перекладання на нього всіх ризиків знецінення національної валюти, нарахування надлишкових відсотків, пені, штрафу. Разом з тим, при укладенні такого договору на споживчі потреби ОСОБА_2 повинен був виходити з вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема зазначає, що його не було повідомлено про істотну зміну обставин, що вартість послуг може істотно зрости, що дає йому право вимагати визнання в цілому кредитного договору недійсним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, послався на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»у судове засідання не зявився, подавши клопотання про розгляд справи у її відсутності та надіславши суду письмове заперечення проти позову, в якому вказує, що Банком дотримано видачу кредиту в іноземній валюті, так як у нього є Банківська ліцензія та Письмовий дозвіл НБУ на операції з іноземною валютою, зазначаючи, що сторони могли та повинні були розумно передбачити під час укладення договору ймовірну зміну та коливання курсу валют, спірний кредитний договір відповідає вимогам закону та укладений з дотриманням необхідних умов для його чинності, сторонами було досягнуто згоди з усіх питань, позивач помилково ототожнює зміст кредитного договору з інформацією про умови кредитування, яка надається банком до його укладення. Разом з тим зазначає, що з кредитного договору вбачається, що ризик зміни обставин несе позичальник. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача - Дрогобицького відділення №1 Київської філії №2 ПАТ «Універсал Банк»у судове засідання повторно не з»явився, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу. При таких обставинах суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 28.12.2007 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL1232 (а.с.12) з додатковою угодою №BL1232КL+(а.с.19), згідно яких ОСОБА_2 надав кредит у розмірі 20 000 доларів США зі строком погашення не пізніше 30.11.2027 року. для поточних потреб та додаткову угоду №ВL2677-КL+ від 14.03.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL1232 (а.с.40), згідно якого ОСОБА_2 надав кредит у розмірі 24 000 доларів США зі строком погашення не пізніше 30.11.2027 року для поточних потреб, а ОСОБА_1 зобовязався погасити кредит, сплатити за його користування проценти в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та додатковими угодами до нього.

Як вбачається з п.7.4.Договору (а.с.17-18) позивач належним чином був ознайомлений з умовами договору, погодився з його змістом і подальшому вчинив дії, спрямовані на його виконання.

Відповідно до положень ст. ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, сторони є вільними в укладенні договору.

Ст. 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобовязань, а також і однією з форм цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до умов Договору між сторонами у даній справі кредит надавався в іноземній валюті доларах США.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства.

Ст.ст. 652, 1046-1054 ЦК України, що дає підстави стверджувати, що використання іноземної валюти, визначення зобовязання та його виконання в іноземній валюті допускається на території України в порядку, встановленому законом, іншим нормативно-правовим актом чи договором.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", який не містить заборони на надання кредиту в іноземній валюті.

Вимога щодо необхідності отримання індивідуальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями встановлена п. «в»ч.4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», якщо терміни і суми кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Однак на сьогодні такі терміни і суми кредитів в іноземній волюті законодавцем не визначено ( Правові позиції Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 2011 р.).

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитів в іноземній валюті згідно зі ст. 5 Декрету Д Кабінету Міністрів «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»у випадку наявності у банку відповідної генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України здійснення кредитних операцій у валюті, отриманої у встановленому порядку не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Судом встановлено, що на підставі банківської ліцензії № 92 від 07.12.2007 року та письмового дозволу №92-1 і додатку № 92-1до нього від 24.09.2009 року Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" має право здійснювати операції з валютними цінностями в тому числі з надання кредитів в іноземній валюті (а. с.76-78).

З урахуванням наведеного, надання кредиту в іноземній валюті не є підставою для визнання кредитного договору недійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушень діючого законодавства з боку відповідача щодо проведення ним банківських операцій в іноземній валюті, а саме у доларах США при укладенні кредитного договору з позивачем не було допущено.

Зростання курсу долара США валюти кредиту, в даному випадку не є підставою для визнання Генерального договору та додаткових угод до такого недійсними і перерахунок заборгованості за такими в гривнях з курсом НБУ на день укладення кредитного договору 28.12.2007 року, без нарахування пені та штрафних санкцій з врахуванням сплачених грошових коштів, про що просить позивач, оскільки у нього як у позичальника існувала можливість отримання кредиту в національній валюті та передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації.

Згідно п. 7.4. Генерального кредитного договору, між сторонами, позичальник підтверджує, що розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті, та йому повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, повязаних з конвертацією валюти. Тобто, відповідно до умов цього, кредитного договору та вимог ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, позивач під час укладення кредитного договору попередив споживача, що валютні ризики під час виконання зобовязань за цим договором несе споживач.

Під час укладення сторонами спірного кредитного договору відповідачем було дотримано всі вимоги, які є необхідними для дійсності правочину відповідно до ст.203 ЦК України. Позивач ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом спірного договору та додаткових угод до такого, погодився з ними, підписав такі, претензій ним ніяких не було заявлено щодо надання кредиту в іноземній валюті чи щодо інших умов договору, ним не подані докази протиправного впливу на нього в момент укладення договорів з боку інших осіб. Навпаки після укладення докової угоди до Генерального договору майже через три місяці, він укладає додаткову угоду до Генерального договору, де встановлено ліміт за Кредитною лінією в розмірі 24 000 доларів США, звідки вбачається, що ОСОБА_1 знову погодився з умовами кредитування і визначив в подальшому для себе правила поведінки, а тому немає підстав для визнання договору та додаткових угод недійсними.

Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору у відповідності Закону України "Про захист прав споживачів", на який покликається позивач, не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. Норми ЦК України не передбачають визнання кредитного договору недійсним з підстав порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, відповідач всупереч вимогам ст. ст. 10 та 60 ЦПК України не надав суду доказів належного виконання ним взятих на себе зобовязань за кредитним договором.

Відтак на думку суду, укладаючи Генеральний договір про надання кредитних послуг від 28.12.2007 року та додаткові угоди до даного договору ОСОБА_1, на момент отримання коштів від Банку визначив для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не мають безпідставно змінюватись на його вимогу як позичальника.

Разом з тим, посилання позивача на те, що кредитний договір потягнув для нього вкрай невигідні для нього умови, з порушенням принципів справедливості, розумності і добросовісності та без надання повної інформації про умови кредитування нічим необгрунтовані.

Суд не бере до уваги, твердження позивача про те, що кредитні кошти були одержані ним в меншій сумі ніж вказано у Генеральному договорі та додаткових угод до нього, оскільки таке було здійснено на його власний розсуд, тобто відповідало його волі, враховуючи, що Банком була відкрита кредитна лінія в розмірі 44 000 доларів США.

На підставі наведеного, суд вважає, що зміст Генерального договору про надання кредитних послуг та додаткових угод до такого містить всі істотні умови та не суперечить нормам Конституції України, Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, сторони кредитного договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі, кредитний договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і що підтверджується матеріалами справи.

Укладений між сторонами договір та додаткові угоди до такого не суперечать нормам цивільного законодавства, а тому, разом з вищенаведеним, немає підстав перерахувати заборгованість за спірним кредитним договором в гривнях з курсом НБУ на день укладення кредитного договору 28.12.2007 року, без нарахування пені та штрафних санкцій з врахуванням сплачених грошових коштів, оскільки укладаючи Генеральний договір та додаткові угоди до такого сторони погодилися з його умовами і в подальшому вчинили дії спрямовані на його виконання.

Керуючись ст.ст. 203, 652, 1046-1054 ЦК України, ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 про визнання недійсним Генерального договору про надання кредитних послуг №BL1232 від 28.12.2007 року з моменту укладення та додаткових угод до нього : №BL1232-КL+ від 28.12.2007 року та №ВL2677-КL+ від 14.03.2008 року, укладених між ним та ВАТ «Універсал Банк»(правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та зобовязання відповідача перерахувати заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL1232 від 28.12.2007 року в гривнях з курсом НБУ на день укладення такого, без нарахування пені та штрафних санкцій з врахуванням сплачених грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя А.П. Івасівка

Справа № 2-1544/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

В с т у п н а т а р е з о л ю т и в н а ч а с т и н а

01 серпня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Коваль Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Дрогобицького відділення №1 Київської філії №2 ПАТ «Універсал Банк»про визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору та додаткових угод до нього, -

в с т а н о в и в :

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 про визнання недійсним Генерального договору про надання кредитних послуг №BL1232 від 28.12.2007 року з моменту укладення та додаткових угод до нього : №BL1232-КL+ від 28.12.2007 року та №ВL2677-КL+ від 14.03.2008 року, укладених між ним та ВАТ «Універсал Банк»(правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та зобовязання відповідача перерахувати заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL1232 від 28.12.2007 року в гривнях з курсом НБУ на день укладення такого, без нарахування пені та штрафних санкцій з врахуванням сплачених грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя А.П. Івасівка