АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22 - ц 891/2011 р. Головуючий 1 інст. Малихін О.О.
Категорія: захист честі, гідності Доповідач Кіпенко І.С.
та ділової репутації
Ухвала

іменем України

8 лютого 2011р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Міхно І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 09 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до Акціонерної компанії «Харківобленерго» СО «Харківенернозбут» Люботинське РВЕ, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009р. ОСОБА_4 діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, а в подальшому і сам ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Акціонерної компанії "Харківобленерго" СО "Харківенернозбут" Люботинське РВЕ про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди..

В обґрунтування позовів вказували, що 02 червня 2006 року до домоволодінь №№ 71 і 71-А по вул. П. Шутки в с. Коротич Харківського району Харківської області, належних ОСОБА_4, приїхали працівники АК "Харківобленерго" які за відсутності ОСОБА_4 склали акт недопуску споживачем персоналу АК "Харківобленерго" до електроустановки та акт № 02-03462 про порушення Правил користування Електричною енергією для населення і відключили обидва його домоволодіння. При цьому працівники відповідача розповсюдили завідомо неправдиву інформацію про незаконне підключення ОСОБА_4 до лінії електропередач і викрадення ним електроенергії.

З урахуванням уточнень до позовних вимог, від 10 серпня 2010 року, просили: встановити факт розповсюдження під час складання працівниками Люботинського РВЕ АК "Харківобленерго" акту № 02-03462 від 02 червня 2006 року відомостей, які порочать честь і гідність позивача; спростувати ці відомості способом, яким вони були розповсюджені; визнати акт не допуску без номеру від 02 червня 2006 року неправомірно складеним; відшкодувати нанесену моральну шкоду в сумі 4900 грн. кожному, та відшкодувати позивачу та свідкам збитки по справі у відповідності ^о ст.. 85,86 ЦПК України,

Ухвалою суду від 27 жовтня 2010 року обидва позови були об'єднані в одне провадженая.

В судовому засіданні ОСОБА_4 діючи в свої інтересах та одночасно як представник позивача ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позові.

Представник АК "Харківобленерго", 3-ті особи проти позову заперечували, пояснивши, що оскаржуваний ОСОБА_2 складено правомірно, при його складанні ніяких дій щодо розповсюдження відомостей які б порочили честь, гідність та ділову репутацію позивачів, не було. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 09 грудня 2010 року позов задоволено частково. Суд визнав акт недопуску персоналу АК "Харківобленерго" до електроустановки від 2 червня 2006р. неправомірним та стягнув з АК "Харківобленерго" на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 45грн.50к.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи порушення судом норм матеріального права, просять його скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, вважає що апеляційна скарга задоволенню не під/чгає з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні першої інстанції між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем АК "Харківобленерго" укладений договір № 50029 від 21 листопада 2002 року, за яким відповідач зобов'язувався постачати позивачу електроенергію напругою 380 В за адресою: Харківська область, Харківський район, смт., Коротич вул. П. Шутки, буд. 71-А. Згідно договору № 50030 від 21.11.2002 року, укладеного між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем "Харківобленерго", відповідач зобов'язувався постачати позивачу електроенергію напругою 220 В за адресою Харківська область, Харківський район, смт. Коротич вул. П.Шутки, буд. 71.

02 червня 2006 року до домоволодіння ОСОБА_4 для перевірки електроустановки будинку № 71 по ОСОБА_8 в смт. Коротич прибули працівники Люботинського РВЕ АК "Харківобленерго" ОСОБА_5 В,і. і ОСОБА_9 Через відсутність ОСОБА_4 електромонтер ОСОБА_5І, звернувся до неповнолітнього на той час ОСОБА_3, з вимогою про допуск електроустановки для перевірки та зняття показань. Але останній відмовив у допуску до відмовив у допуску до приладу, про що й і складено відповідний акт від 02 червня 2006 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 фактично посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. З постанови від 28 вересня 1990 року N 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій" під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

Разом з тим критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, крім випадків якщо при цьому допускаються образа чи порушення інших захищених законом прав особи (розголошення без її згоди конфіденційної інформації, втручання в приватне життя тощо), то це може тягти за собою відшкодування моральної шкоди.

Судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки воно відповідає обставинам справи та вимогам ст. 213 ЦПК України. Висловлювання які працівники Люботинського РВЕ АК "Харківобленерго" ОСОБА_5 В,І. і ОСОБА_9 допускали у зв'язку з відмовою у допуску до електроустановки для перевірки та зняття показань, щодо можливого викрадання електроенергії є оціночною думкою посадової особи і не потребує доказів їх дійсності. Право на свободу вираження поглядів гарантовано ч.1ст.34 Конституції України і ч.1 ст. 10 Европейської конвеції про захист прав і основних свобод людини, яка в силу ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо установить, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст.308, 313-315, 317,319 ЦПК Україна, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 09 грудня 2010 р. залишити без

змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді