Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-102/11 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 45 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ювшина В.І.

суддів Василенко Л.І., Сіренка Ю.В.

при секретарі Шульга Я.В.

з участю представника

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Катеринопільської райдержадміністрації, третя особа на стороні відповідача: Стойківська сільська рада про визнання права на земельну частку /пай/ та видачу державного акта на право власності на землю, -

встановила:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Катеринопільської райдержадміністрації, третя особа на стороні відповідача: Стойківська сільська рада про визнання права на земельну частку /пай/ та видачу державного акта на право власності на землю, посилаючись на те, що 10 січня 1996 року він був прийнятий в члени колгоспу «Велика Вись» с. Стойкове Катеринопільського району Черкаської області, де і працює по нинішній час трактористом.

Землі КСП «Велика Вись» були розпайовані згідно з рішенням Катеринопільської районної Ради народних депутатів від 22 липня 1994 року за № 1/13 і передано в колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва та отримано Державний акт на право колективної власності на землю ЧР № 8-4 від 27 липня 1994 року. Розмір земельного паю по КСП «Велика Вись» становить 2,99 га вартістю 40 825 грн. 60 коп..

1 березня 2001 року рішенням № 10 Стойківської сільської ради було прийнято рішення про затвердження списків на розпаювання земель резервного фонду членів КСП «Велика Вись», які прийняті в члени КСП після розпаювання земель колективної власності і він включений в даний список. З огляду на це він має право на земельну частку (пай) та звертався з цього приводу до Катеринопільської райдержадміністрацїї та Стойківської сільської ради Катеринопільського району про видачу Державний акт на право власності на земельну ділянку, на що йому було відмовлено.

Оскільки він неодноразово звертався у різні органи з проханням видати Державний акт на землю, на що отримував відмову, то вважає, що не пропустив строк звернення до суду і просив дану причину вважати поважною та поновити строк звернення до суду.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2010 року в задоволені позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивач не був членом колгоспу «Велика Вись» с.Стойкове Катеринопільського району Черкаської області, а тому підстав для визнання за ним права на земельну частку (пай) не має. Крім цього, суд також прийшов до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Однак, повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

По справі встановлено, що рішенням Стойківської сільської ради №10 від 1 березня 2001 року позивача включено до списку членів КСП «Велика Вись» на розпаювання земель резервного фонду, які прийняті в члени КСП «Велика Вись» після розпаювання земель колективної власності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді земельних справ член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначав, що він має право на земельну частку (пай) відповідно до рішення Стойківської сільської ради № 10 від 1 березня 2001 року, яке є чинним, однак Катеринопільська райдержадміністрація та Стойківська сільська рада Катеринопільського району відмовляють йому у видачі державного акту на право власності на землю.

Наведене свідчить про відсутність порушеного цивільного права позивача за захистом якого спрямоване звернення до суду, у звязку з чим позов за вказаних обставин задоволенню не підлягає.

Крім цього, відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною в спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Однак, суд відмовив у задоволенні позову, як з підстав недоведеності позову, так і з підстав пропуску строку позовної давності, що суперечить вимогам закону.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене у справі рішення суду першої інстанції відповідно до статті 309 ЦПК України підлягає зміні з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Катеринопільської райдержадміністрації, третя особа на стороні відповідача: Стойківська сільська рада про визнання права на земельну частку /пай/ та видачу державного акта на право власності на землю змінити.

ОСОБА_4 в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І.Ювшин

Судді: Ю.В.Сіренко

ОСОБА_5