Справа № 2-77/11
Провадження № 2-77/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2011 р.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Іваненко Г.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 біржі «Автопродажа-Плюс», ОСОБА_5, ОСОБА_6, та третьої особи ОСОБА_7 про визнання недійсними договори доручення, зобовязання передачі майна та визнання права власності

В С Т А Н О В И В

22.10.2009р. ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до товарної біржі «Автопродажа-Плюс», ОСОБА_5, ОСОБА_6, та третьої особи ОСОБА_7 про визнання недійсними договори доручення, зобовязання передачі майна та визнання права власності.

В заяві він вказав, що відповідно до доручення, посвідченого 03.12.2008р. нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Донецької обл., ОСОБА_7, якому належав автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY , 2005 року випуску доручив йому право користування та розпорядження вказаним автомобілем.

Про те, вказаний автомобіль було викрадено у ОСОБА_3 та 20.02.2009р. між брокером товарної біржі «Автопродажа-Плюс» ОСОБА_5 та іншою особою, яка назвалась ОСОБА_3 було укладено договір доручення №2921/1, на підставі якого ця невідома особа нібито доручила ОСОБА_5 продати автомобіль.

20.09.2009р.між ОСОБА_6 та особою, яка назвалась ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Відповідно до проведеної експертизи підписи в договорі-дорученні та договорі купівлі-продажу виконані не ОСОБА_3 ,а іншою особою.

Посилаючись на положення ст. 203 ч.1-ч.3 ЦК України, , ч.1 ст.215 , ч.1 ст.216 ЦК України позивач просив визнати не дійсним доручення №2921 від 20.02.2009р., та договір купівлі-продажу автомобіля від 20.02.2009р.та зобовязати ОСОБА_8 передати ОСОБА_3 вказаний автомобіль.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 діючий від свого імені та від імені третьої особи ОСОБА_7, та представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та уточнили в частині встановлення нікчемності договору доручення та договору купівлі-продажу автомобіля.

А також просили визнати за ОСОБА_7 право власності на вказаний автомобіль та зобовязати ОСОБА_8 передати йому автомобіль.

А також ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що фактично спірний автомобіль є його власністю, оскільки він обміняв належний раніше йому автомобіль на спірний автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY , який належав ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_4 біржі «Автопродажа-Плюс» та ОСОБА_5В.в судове засідання не зявилась.

Представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.Посилаючись на безпідставність позову та його недоведеність, просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довіреності, посвідченої 03.12.2008р. нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Донецької обл., ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_7, якому належав автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY , 2005 року випуску доручив ОСОБА_3 право користування та розпорядження вказаним автомобілем. Вказана довіреність буда дійсна до 03.08.2010р.

20.02.2009р. між брокером товарної біржі «Автопродажа-Плюс» ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір доручення №2921/1, на підставі якого ОСОБА_3доручив ОСОБА_5 продати автомобіль.

20.09.2009р.між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Відповідно до висновку експерта від 25.10.2010р. №1262/202 підпис в договорі доручення №2921/1 від 20.02.2009р. та договорі купівлі-продажу спірного автомобіля №2921 від 20.02.2009р. виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Відповідно до ч.5 ст.656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності.

Зокрема, порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998р. №1388.

Пунктами 7,8 вказаних Правил передбачено, що власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи або їх представники зобовязані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортних засобів, вузлів, агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджуються документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими субєктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки рахунки митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами- виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ , а також угодами , укладеними на товарних біржах.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу( технічний паспорт)з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділах ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ не проводиться.

Отже , набуття права власності на автомобіль здійснюється при наявності договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу( технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку.

Однак , з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що сторонами такого договору не укладалось.

Відповідно до наданої інформації результатів пошуку АМТ фізичних та юридичних осіб Вознесенського міського відділу УМВС України в Миколаївській області , 25.11.2008р. ОСОБА_7Є зняв із обліку для реалізації автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY , а ОСОБА_8 20.09.2009р. зареєструвала тимчасово вказаний автомобіль та на її ім*я було видано тимчасовий реєстраційний талон.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля до теперішнього часу є ОСОБА_7

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_3 відсутні, оскільки він не є власником спірного автомобіля, так як видача довіреності на право управління та розпорядження автомобілем не свідчить про укладання сторонами договору купівлі-продажу автомобіля.

ОСОБА_7 таких позовних вимог про визнання недійсними договору доручення та договору купівлі-продажу, а також про визнання за ним права власності та про передачу його спірного автомобіля не заявляв.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, передбаченому ст. 294 ЦПК України.

Суддя Заводського районного суду

М.ОСОБА_10Павлова