Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-224/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

За участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2010 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача зазначив, що відповідач працював у ОСОБА_3 з 03.10.2007 року по 04.11.2009 року і був звільнений в звязку з втратою довіри. Згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду від 12.04.2010 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України. Вироком суду були встановлені факти зловживання ОСОБА_2 своїм службовим становищем, що заподіяло істотну шкоду інтересам ОСОБА_3, та вчинення службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Внаслідок злочинних дій відповідача був виданий кредит на імя ОСОБА_4В на суму 6000 доларів США, на вказану суму в якості плати за користування кредитним коштами нараховувалися відсотки та пеня, загальна сума яких складає 22135,86 грн. При цьому здійснювалися часткові погашення заборгованості за підробленим кредитним договором і загальна сума відшкодованої відповідачем суми складає 2899,66 доларів США.

Посилаючись на те, що злочинами відповідача позивачу була завдана майнова шкода, яка складається з прямої шкоди, завданої внаслідок втрати позивачем кредитних коштів, та спричинення неотримання доходів у вигляді відсотків за користування кредитом, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, тобто упущена вигода, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість по сумі кредиту (майнову шкоду) в сумі 33562,74 грн. та заборгованість по нарахованій пені (упущену вигоду) в сумі 9379,66 грн., а також судові витрати в сумі 587,45 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково в сумі прямої дійсної шкоди, тобто заборгованість по кредиту в сумі 24585,75 грн., проти задоволення вимог про стягнення нарахованих процентів та пені заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальні справі, що набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.04.2010 року в період роботи в ПАТ КБ «Приватбанк» 03.10.2007 року по 04.11.2009 року ОСОБА_2, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи на посаді спеціаліста по експрес-кредитуванню відділення Вознесенське-Центральне Миколаївського РУ ОСОБА_3, в порушення вимоги трудової угоди, договору про повну матеріальну відповідальність, довіреності та організаційно-технологічної карти робочого місця експерта по мікрокредитуванню в інтересах ОСОБА_5 без відома ОСОБА_4 вніс завідомо неправдиві відомості про особу та волевиявлення в оформленні кредиту ОСОБА_4 в кредитний договір, додаток №1 до кредитного договору, договір про відкриття карткового рахунку, договір поруки на ОСОБА_6, заяву про підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок, оформив на ОСОБА_4 в компютерній програмі ПК-Приват 48 кредитний договір №224396-CRED від 24.04.2008 року на суму 6000 доларів США, таким чином підробивши його. Після цього відповідно до умов вказаного договору перерахував грошові кошти ОСОБА_3 на платіжну картку №566704, які були зняті з банкомату ОСОБА_5

Згідно з ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Згідно з ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: п. 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено та підтвердилося матеріалами справи, що відповідачем ОСОБА_2 була спричинена позивачу пряма дійсна шкода в розмірі 6 000 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту становить 47 626,20 гривень. З яких відповідачем було повернуто позивачу 2 899,66 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту становить 23 016,63 гривень. Дана обставина не заперечувалася в судовому засіданні учасниками процесу. З урахуванням викладеного розмір прямої дійсної шкоди на момент звернення до суду, яка була спричинена відповідачем позивачу становить 47 626,20 23 016,63 = 24 609,57 гривень.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по нарахованих відсотках 9379,66 гривень та заборгованості по нарахованій пені 3803,03 гривень задоволенню не підлягають оскільки між сторонами виникли не кредитні зобовязання, по яким передбачено нарахування відсотків та штрафних санкцій, а відносини по відшкодуванню шкоди, яка була заподіяна працівником підприємству внаслідок порушення покладених на нього трудових обовязків. В такому випадку при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Згідно зі ст. 130 КЗпП України не одержані прибутки з підстав, повязаних із неналежним виконанням працівником трудових обовязків (так само і інші неодержані прибутки) не можуть включатися до шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Це правило також зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 року за № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 прямої дійсної шкоди в розмірі 24 609,57 гривень.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи обставини справи, часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає достатнім відшкодування відповідачем на користь позивача судових витрат в розмірі 311,34 гривень, а саме процент задоволення позовних вимог складає 53 %, таким чином судові витрати, що підлягають стягненню, пропорційно становлять: судовий збір 247,74 грн. (467,45*53%), витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 63,60 грн. (120*53%).

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» ( , МФО 307770, рахунок для погашення заборгованості №0010, рахунок для відшкодування судових витрат №0001) майнову шкоду в сумі 24609 (двадцять чотири тисячі шістсот девять) гривень 57 копійок, а також судові витрати в сумі 311 (триста одинадцять) гривень 34 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар