Справа № 2-0805-456/2011
У Х В А Л А

іменем України

"08" листопада 2011 р. м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Мануйлової Н.Ю., при секретарі Тарасовій О.М., за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідачів ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7, про визнання правочину недійсним, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання правочину недійсним, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування свого позову посилаються на те, що у вересні місяці 2010 року їм зі слів відповідача ОСОБА_4 стало відомо, що у липні місяці 2008 року між ОСОБА_8 та її донькою ОСОБА_9 було укладено договір дарування житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область, м.Вільнянськ, вул..Чапаєва, 1. При цьому від імені дарувальника ОСОБА_8 діяв за довіреністю, оформленою Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 22.05.2008р., ОСОБА_4.

01.02.2010р. ОСОБА_9 померла, у звязку з чим на її майно у вигляді зазначеного вище житлового будинку відкрилася спадщина, яку згодом в порядку спадкування за законом прийняли діти померлої ОСОБА_9 відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Позивачам відомо, що у 2007 році ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Запорізькій обласній психіатричній лікарні та була виписана з діагнозом атеросклеротична деменція з бідовим синдромом.

Відтак позивачі вважають, що у момент вчинення такого правочину, як укладання договору дарування зазначеного вище житлового будинку ОСОБА_8, будучи дієздатною фізичною особою, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

За родинною лінією: позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_8, так як батько позивачів ОСОБА_10 є сином ОСОБА_8. ОСОБА_10 помер 27.09.2007р.

ОСОБА_8 померла 10.08.2010р. Після її смерті мала залишитися спадщина у вигляді зазначеного вище житлового будинку, право власності на ? частину якого в порядку спадкування за законом мало перейти саме на користь померлого ОСОБА_10 одного з двох дітей спадкодавця ОСОБА_8.

Оскільки на час відкриття спадщини один із спадкоємців першої черги ОСОБА_10 не може прийняти спадщину у звязку зі смертю, то спадкоємцями ОСОБА_8 за правом представлення мають бути її онуки позивачі по справі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, яка працює фельдшером-лабарантом в обласній психіатричній лікарні, пояснила, що восени 2007 року їй подзвонила Катя та сказала, що її бабуся ОСОБА_8 лежить в психіатричній лікарні, в 7-му відділенні. ОСОБА_11 ходила до бабусі, та лежала й не реагувала на спроби спілкуватися, тобто відмовлялася буд з ким розмовляти. ЇЇ через декілька днів виписали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, яка була терапевтом на дільниці (45 років лікарського стажу), де обслуговувалася ОСОБА_8, пояснила, що останній рік перед смертю ОСОБА_8 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. Приблизно 3 рази вона приходила за вказаною адресою на виклик, ОСОБА_8 скаржилася на болі в області серця, поведінка була адекватною, розмовляла, відповідала на питання. Про те, що ОСОБА_8 знаходилася в психіатричній лікарні, їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_13, яка працює секретарем Павлівської сільської ради, пояснила в судовому засіданні, що вона посвідчувала підпис ОСОБА_8 на довіреності, коли остання зявилася до сільради. ОСОБА_8 була адекватною, відповідала на всі питання, а саме, кому вона хоче доручити укладати угоду від її імені, з якою метою.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14, яка працює листоношею, пояснила, що приблизно за рік до смерті ОСОБА_8 отримувала пенсію через банкомат. До того часу пенсію приносила листоноша. ОСОБА_8 сама отримувала пенсію, раділа, коли приносили гроші, сама їх рахувала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, яка була невісткою померлої ОСОБА_8 та є матірю позивачів, пояснила в судовому засіданні, що після смерті її чоловіка-сина ОСОБА_8 в останньої зявилася депресія. Дочка ОСОБА_16 забрала ОСОБА_8 до себе. ОСОБА_15 часто відвідувала свекруху. Дочка ОСОБА_16 розповідала їй, що з мамою трапляються дивні речі: вона роздягається, кричить, що вагітна, її треба посадити до КДБ. ОСОБА_16 була онкохвора, тому ОСОБА_15 допомогла направити ОСОБА_8 до психіатричної лікарні. Лікар психіатричної лікарні сказав, що у її свекрухи слабке серце, тому вони її лікувати у себе не можуть, оскільки відсутні необхідні умови для постійного нагляду за нею. Також пояснила, що на протязі 2008-2010 років у свекрухи були неодноразові напади, це їй відомо зі слів дочки ОСОБА_8 ОСОБА_9. Особисто такий напад ОСОБА_15 спостерігала один раз.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_8, коли та жила разом із сімєю свого сина. Після того, як дочка ОСОБА_16 забрала мати до себе, відвідувала ОСОБА_8 три рази, два з яких у 2008 році. При цьому вона спілкувалася зі ОСОБА_8, та розпитувала про всіх знайомих, сусідів. Нічого дивного в поведінці ОСОБА_8 не помічала.

Свідок ОСОБА_18М пояснила в судовому засіданні, що навчалася разом із ОСОБА_9, дуже часто спілкувалася із нею, ходила в гості. Влітку 2007 року ОСОБА_9 забрала до себе свою матір ОСОБА_8 Остання була цілком адекватною. Знає зі слів ОСОБА_9, що її матір возили в психіатричну лікарню, вона там пробула недовго.

У матеріалах справи наявні медичні документи щодо стану здоровя померлої ОСОБА_8.

В судовому засіданні від представника позивачів надійшло клопотання про призначення та проведення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи, для вирішення питання:

- Чи розуміла значення своїх дій та чи могла керувати ними ОСОБА_8 на час оформлення довіреності 22.05.2008р. та укладення договору дарування 03.06.2008р.?

Позивачі підтримали клопотання свого представника.

Відповідачі по справі та їх представник не заперечували проти проведення вказаної експертизи.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думку відповідачів, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, то призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї сторони.

Заслухавши думку сторін, приймаючи до уваги, що для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_8 в період оформлення довіреності та укладення договору дарування необхідні спеціальні знання в області медицини, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.143, 144, 168, п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачів задовольнити. Призначити по справі судово-психіатричну (посмертну) експертизу, поставивши на розгляд експертів питання:

- Чи розуміла значення своїх дій та чи могла керувати ними ОСОБА_8 на час оформлення довіреності 22.05.2008р. та укладення договору дарування 03.06.2008р.?

Провадження експертизи доручити експертам комунального закладу Запорізька обласна психіатрична лікарня, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.384 ч.1 , ст. 385 ч.1 КК України,

Для вивчення експерту направити амбулаторну карточку ОСОБА_8 та цивільну справу № 2-0805-456/2011.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Встановити строк проведення експертизи два місяці.

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_19

08.11.2011