Справа № 2-6717/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" грудня 2011 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: ЛАСТОВКИ Н.Д.

при секретарі: Колокольниковій Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 22, що знаходиться в буд. 11-б по вулиці Петра Запорожця в м. Києві на підставі ст. 71 ЖК України.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона відповідно до договору дарування, від 30 квітня 1996 року, посвідченого Державним нотаріусом шостої державної нотаріальної контори м. Києва ОСОБА_3, запис в реєстрі № 4624 є власником Ѕ частини квартири № 22 у житловому будинку № 11-б, що знаходиться по вул. Петра Запорожця в м. Києві, де і по сьогоднішній день проживає та зареєстрована разом з своєю дитиною ОСОБА_4 та відповідачем. Також, пояснила, що в 2005 році на прохання подруги вона зареєструвала на своїй житловій площі її співмешканця ОСОБА_2 відповідача по справі, якому необхідна була реєстрація для отримання посвідчення водія, а оскільки їй було не відомо про існування тимчасової реєстрації, останнього було зареєстровано на постійній основі. З 2005 року й по теперішній час відповідач жодного разу не знаходився в її квартирі, його особистих речей в ній ніколи не було, а де зараз він проживає також не відомо, оскільки вона не спілкується з останнім. Зазначила, що за утримання власної квартири сплачує більшу суму грошових коштів ніж має сплачувати, оскільки в ній зареєстрований відповідач, тому вона змушена була звернутись до суду, з метою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, так як не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, який не проживає в даній квартирі понад 6-ть років.

До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність з урахуванням наявних доказів, що містяться в матеріалах справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

В звязку із цим, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін, за наявними у справі доказами, ухваливши по справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Крім того, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2, ст. 197 ЦПК України не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Cудом встановлено, що позивач відповідно до договору дарування від 30 квітня 1996 року, посвідченого Державним нотаріусом шостої державної нотаріальної контори м. Києва ОСОБА_3, запис в реєстрі № 4624 є власником Ѕ частини квартири № 22 у житловому будинку № 11-б, що знаходиться по вул. Петра Запорожця в м. Києві. (а.с. 5) Позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована на даний час разом з дитиною ОСОБА_4 та відповідачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортними даними позивача, довідкою ЖРЕО 408, від 02.12.2011 року за № 1969. (а.с. 4-7)

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає, що підтверджується актами обстеження на предмет проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача ОСОБА_2, від 20 квітня 2011 року, від 26 липня 2011 року та від 26 жовтня 2011 року. (а.с. 9, 11, 13)

З вищевикладеного вбачається, що відповідач не сплачує комунальні послуги та жодної участі в утриманні даного житла не приймає та не користується ним.

У відповідності до вимог ст.71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона не проживає в ньому без поважних причин понад 6 місяців.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, так як у спірній квартирі він не проживає понад 6-ть років, не проводить оплату житлово-комунальних послуг, не несе будь-яких інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 169, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 Олександрівни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 22, що знаходиться в будинку 11-б по вулиці Петра Запорожця в м. Києві.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: