Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа 2-0-229/2010
№2-0-12/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2010 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що 11 березня 2003 року його батько ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів йому все своє майно.

13 грудня 2006 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, присадибної ділянки та двох земельних паїв. Заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, але оформити свої спадкові права не може у звязку з тим, що в заповіті помилково було зазначено його імя як ОСОБА_1, а відповідно до паспорту громадянина України його імя зазначено як « Євген», тому дана помилка виключала родинний звязок між спадкоємцем та спадкодавцем.

В адміністративному порядку виправити помилку неможливо. В звязку з цим заявник просив встановити факт належності йому заповіту, посвідченого 11 березня 2003 року за р. № 35 секретарем Трикратської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за змістом якого ОСОБА_2 заповідав все своє майно, з чого б воно не складалося, де б воно не знаходилося, ОСОБА_1.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги повністю.

Представник заінтересованої особи Трикратівської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення вимог не заперечує.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2006 року помер ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про смерть І-ФП №042024, виданим 15.12.2006 року Трикратівською сільською радою а.с. 9). На випадок смерті ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 11 березня 2003 року секретарем Трикратської сільської ради, відповідно до якого заповів все своє майно ОСОБА_1.(а.с. 12). Інші спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальних контор не зверталися немає, що підтверджується довідками Першої Вознесенської державної нотаріальної контори від 21.12.2010 року №1367/01-14, Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 22.12.2010 року №1345/01-14. (а.с.21,22).

Заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права через помилку у заповіті, оскільки згідно паспорту його імя «Євген», тоді як в заповіті зазначено «Євгеній». В адміністративному порядку виправити помилку неможливо.

Факт, що ОСОБА_2 заповів все своє майно сину ОСОБА_1, підтвердився в судовому засіданні слідуючими доказами:

- довідкою виконкому Трикратівської сільської ради №1158 від 09.08.2007 року, згідно якої ОСОБА_1 проживав разом з батьком ОСОБА_2, дідусем ОСОБА_3, (а.с.6)

- рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.11.2009 року, яким встановлений факт, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, померлого 13.12.2006 року,(а.с.14)

- паспортом серії ЕО № 971276, виданим ОСОБА_1 05.12.2001 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, (а.с. 16)

- поясненнями свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що знає заявника та знала його сімю, заявник був хорошим сином, тому ОСОБА_2 заповів йому все майно, після смерті ОСОБА_5 його син ОСОБА_1 провів всі необхідні дії по похованню.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 259, 293 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту складеного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого секретарем Трикратської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 11 березня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 35.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар