Справа № 2-12/11

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2011 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі
головуючого - судді Корецької В.В.,
при секретарі - Процик Л.В.,
з участю позивача - ОСОБА_1
третьої особи - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
23.04.2010 року позичальник помер, тому грошові кошти надані у позику повернуто не було.
Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 та будинку по вул. Паркова, 27 в м. Ківерці, спадкоємцями якого є дружина та син спадкодавця, тобто відповідач по справі та її неповнолітній син ОСОБА_4
Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, жоден спадкоємець із заявою про її прийняття не звертався.
Однак, відповідач та її неповнолітній син прийняли спадщину фактично, оскільки спільно проживали зі спадкодавцем до дня його смерті.
В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути борг солідарно з неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_3
Відповідачем та законним представником неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_3 було подано заперечення проти заявленого позову, в якому просить не залучати до участі у справі її неповнолітнього сина ОСОБА_4 та розгляд справи проводити у її відсутності.
Ухвалою Ківерцівського районного суду від 24.11.2010 року залучено у справі співвідповідача ОСОБА_4 та третю особу орган опіки піклування.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4, та відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Однак 03.12.2010 року в судовому засіданні пояснила, що вона не може відповідати за вказаний борг, оскільки угода позики грошових коштів була укладена без її відома і згоди, оскільки вона з боржником була вже розлучена, а її неповнолітній син ОСОБА_4 не може відповідати за борги батька. Крім того, спадщини він не приймав, тому не являється власником майна, на яке позивач просить звернути стягнення.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, оскільки, за клопотанням його законного представника з мотивів запобігання психологічного травмування дитини, не викликався.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - органу опіки і піклування ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію відповідачів.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 21.11.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено угоду позики, згідно умов якої позичальник отримав грошові кошти в сумі 70 800 грн., з кінцевим терміном повернення до 20.03.2010 року (а.с. 6).
Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін).
В порушення статей 509, 526, 1046 ЦК України та умов договору відповідач ОСОБА_5 належним чином умови угоди позики не виконав.
З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2010 року ОСОБА_5 помер, згідно свідоцтва про смерть № 68 виданого державним органом реєстрації актів цивільного стану від 23.04.2010 року (а.с. 55).
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця. Отже, заборгованість по кредитному договору є обовязком, що належить спадкодавцеві та входить до складу спадщини.
В силу ст. ст. 1261, 1268, 1273 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Неповнолітня особа, вважається такою, що прийняла спадщину, незалежно від сумісного проживання. Разом з тим, неповнолітня особа, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування.
В судовому засіданні встановлено, що із спадкодавцем на момент смерті разом проживали ОСОБА_3 та неповнолітній син ОСОБА_4
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 024469, актовий запис № 58, видвного відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано 20.05.2009 року (а.с. 32).
Крім того, в судовому засіданні представник органу опіки та піклування ОСОБА_2 пояснив, що неповнолітній ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_3 не зверталися щодо відмови від прийняття спадщини.
За повідомленням Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області (лист від 23.11.2010 року за № 937/01-14) нотаріусом заведено спадкову справу за № 206/2010 р. З оглянутої в судовому засіданні даної спадкової справи, вбачається, що ОСОБА_1 в шестимісячний термін звернувся до державної нотаріальної контори із заявою щодо наявності боргу ОСОБА_5, згідно угоди позики грошей від 21.11.2009 року, та необхідністю повідомлення про це спадкоємців (а.с. 16). Разом з тим вбачається, що про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався. Однак, в даній справі відсутні відомості, про те, що неповнолітній син ОСОБА_4, згідно чинного законодавства, відмовився від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, а тому суд не приймає твердження відповідача та законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 щодо неприйняття спадщини її сином. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4, є таким що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5
Крім того, ОСОБА_1 було надіслано претензію спадкоємцям ОСОБА_5, про наявність боргу за спадкодавцем та необхідність його повернення спадкоємцями (а.с. 17-18), однак пропозиція щодо добровільної сплати боргу залишена без виконання.
Згідно довідки КП ВОБТІ№ 8411 від 27.12.2010 року, квартира АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_5 належала останньому на праві приватної власності (а.с. 75).
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обовязку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняла, на момент укладення угоди позики грошових коштів, шлюб між нею та позичальником було розірвано, тому вона не може відповідати за борг ОСОБА_5В перед ОСОБА_1
А отже, зважаючи на викладене і на ту обставину, що до спадкоємця перейшли всі обов'язки спадкодавця, тому стягнути з відповідача ОСОБА_4 в межах вартості майна одержаного у спадщину.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування солідарно відповідачами судових витрат підлягають до задоволення.
Керуючись, ст. ст. 509, 510, 526, 1050, 1046, 1047, 1049 ЦК України та на підставі ст. ст. 10, 11, 58, 60, 213-215 ЦПК України суд ,-
в и р і ш и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 борг спадкодавця ОСОБА_5 в сумі 70 800 (сімдесят тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в межах вартості майна одержаного у спадщину.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1328 (одна тисяча триста двадцять вісім) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог щодо ОСОБА_4 - відмовити.
В задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_3 - відмовити повністю.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_7