Справа №2-а-5401/09 08.06.2011 08.06.2011 08.06.2011
Провадження №22ц-4062/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1343/10 Головуючий у 1-й інстанції Олефір М.В.
Категорія 6 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Вовненко Г.Ю.,

суддів: Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.

при секретарі судового засідання: Калашникової А.М.,

за участю: прокурора Волкожи С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міськради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Миколаївське міжміське бюро інвентаризації, Головне управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Миколаївської міськради, про визнання права власності на самочинно збудоване майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Миколаївської міськради про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

В позові зазначив, що на підставі договору забудови від 08 грудня 1966 року № 4854 та рішення за №547 від 29 листопада 1968 року виконавчого комітету Заводської районної ради м. Миколаєва, яким затверджено акт прийомки будинку в експлуатацію, йому належить цілий житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований по пров. Авангардному, 5 в м. Миколаєві. Він являється користувачем земельної ділянки площею 522 кв. м, що знаходиться за тією ж адресою. Для покращення житлових умов ним самочинно на території земельної ділянки збудовано коридор літ. «а1», літню кухню літ. «Б», що переобладнану із сараю, тамбур до літної кухні «Б», гараж літ. «К», погріб з шиєю літ. «Л», вбиральню душ літ. «М», а сіни літ. «а» збільшено в розмірах. З метою оформлення вказаних будівель та споруд він отримав відповідні погодження СЕС Ленінського району м. Миколаєва, пожежної інспекції, Управління містобудування та архітектури виконкому Миколаївської міської ради, а також, технічний висновок ЗАТ «Миколаївський Діпроміст».

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказані самочинно збудовані будівлі та споруди по вул. Авангардна, 5 в м. Миколаєві.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2009 року позов задоволено.

Постановлено визнати за ОСОБА_2 право власності на сіни літ «а», сіни літ. «а1», літню кухню літ. «Б», переобладнану із сараю, тамбур до літної кухні «Б», гараж літ. «К», погріб з шиєю літ. «Л», вбиральню душ літ. «М», які становлять одне ціле з житловим будинком № 5 по вул. Авангардній в м. Миколаєві.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. На думку прокурора, рішення суперечить обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що вказане самочинне будівництво відповідає встановленим будівельним, технічним, санітарним нормам і правилам, а також не порушує права інших осіб. У звязку з чим суд вважав можливим визнати за позивачкою в судовому порядку право власності на добудови та споруди, як складові домоволодіння.

Проте з висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. З ст. 376 ЦК); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

В обох випадках таке будівництво повинно відповідати архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, а також при умові використання забудовником земельної ділянки за її цільовим призначенням.

До того ж, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК, ст. З ЦПК кожна особа має право на захист свого цивільного пра ва лише в разі його порушен ня.

Ухвалюючи рішення суд на ці вимоги закону та обставини справи уваги не звернув, тоді як вони мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачу належить житловий будинок №5 по пров. Авангардному у м. Миколаєві. Позивачем самовільно на території земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, було збудовано сіни літ «а», сіни літ. «а1», літню кухню літ. «Б», переобладнану із сараю, тамбур до літної кухні «Б», гараж літ. «К», погріб з шиєю літ. «Л», вбиральню душ літ. «М».

Крім того пи тання, яке ставиться позивачем в суді, не було предметом роз гляду компетентного держав ного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати про на явність спору про право.

Разом з тим положеннями ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 18 Закону України "Про основи містобудування", ст. 301 Закону України "Про планування і забудову територій", ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", п. 6.1 Тимчасового положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 7 лютого 2002 року та п. 6 Додатку №1 до нього, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ №923 від 8 жовтня 2008 року, передбачено порядок оформлення самочинно побудованих будівель та споруд при їх спорудженні на відведеній земельній ділянці за умови звернень осіб, які їх звели, у встановленому законом порядку до відповідного органу місцевого самоврядування та органу, який наділений повноваженнями щодо перевірки технічних характеристик цих об'єктів.

Також відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2006 року, ця інспекція здійснювала державний нагляд і контроль у сфері архітектури та будівництва. Однак, до цієї інспекції за висновком щодо можливості оформлення спірного будівництва позивач теж не звертався і відповідного дозволу не отримав.

Отже суд не врахував необхідність та можливість вирішення досудового порядку вирішення спору.

Не перевірив суд і відповідність добудов и господарських споруд вимогам архітектурним та санітарним нормам та правилам. Крім цього, позивач суду не надала, а суд не витребував при розгляді справи висновку спеціалізованої ліцензійної організації щодо перевірки технічної характеристики самочинних споруд. Між тим, гараж знаходиться на межі із сусідньою земельною ділянкою. Щодо листів відділення пожежного нагляду Ленінського району м. Миколаєва, санітарно епідеміологічної станції, висновку ЗАТ «Миколаївський Діпроміст», то вони не можуть бути віднесені до належних висновків, оскільки фактично їх не містять.

Оскільки місцевим судом суттєво порушені указані норми матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, то воно відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 309,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Ленінського району м. Миколаєва задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані господарські будівлі та споруди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: