АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-7317/ 2011р. Головуючий 1 інст.-Руднєва О.О.
Категорія: стягнення заборгованості доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П.., ОСОБА_1,

при секретарі Козир Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договорами поруки №9 та №10 від 24.11.2008 року , за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк" , третя особа ТОВ Агрофірма «Астарта» про припинення дії договорів поруки №9 та №10 від 24.11.2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ Агрофірма „Астарта" на користь Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління заборгованість за Договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008 року в розмірі 1 181 693,28 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700,00 грн.; витрати по сплаті інформаційно-технічного- забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн., у зв'язку з невиконанням ТОВ Агрофірма „Астарта" умов Договору відновлюваної кредитної лінії.

В ході судового розгляду справи заявою /про зменшення розміру позовних вимог в порядку ч. 2 ст. 31 ЦПК України/ № 19-08/72 від 10.02.2011., позивач уточнив свої позовні вимоги та зменшив суму заборгованості яку просить стягнути з відповідачів у зв'язку з частковим погашенням заборгованості за Договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008. з ТОВ Агрофірма „Астарта". Таким чином, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів прострочену заборгованість по погашенню кредиту у розмірі 335 000,00 гривень та судові витрати у розмірі 1 820,00 гривень.

22.02.2011 року відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою про припинення дії договорів поруки №9 та №10 від 24.11.2008 року , яка прийнята судом до розгляду та об»єднана ухвалою суду від 11.03.2011 року в єдине провадження.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_5В , відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги за первісним позовом не визнали, наполягаючи на задоволенні зустрічного позову. Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 пояснила суду, що після «рейдерського» захоплення підприємства, яке фактично мало місце в січні 2009 року , вона від діяльності ТОВ Агрофірма «Астарта» усунулася , хоча фактично договір про переуступку корпоративних прав було укладено чи в серпні чи в вересні 2009 року.

Третя особа- ТОВ Агрофірма „Астарта" в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений неодноразово ,своєчасно та належним чином, копію позовної заяви та заяви про зменшення розміру позовних вимог отримав, але заперечень відповідача проти позову в порядку ст. 128 ЦПК України не надав.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року позовні вимоги за первісним позовом Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії №22 від 21.04.2008 року та договорами поруки № 9,№10 від 24.11.2008 року вирішено задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) СОЛІДАРНО на користь Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк" прострочену заборгованість по погашенню кредиту за договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008р. та договорами поруки №9 від 24.11.2008 року та №10 від 24.11.2008 року у розмірі 335 000,00 гривень( триста тридцять п»ять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк" судовий збір(державне мито) у сумі 1 700,00 гривень в рівних частках по 850,00 гривень з кожного відповідача та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 гривень в рівних частках по 60,00 гривень з кожного відповідача.

В частині солідарного стягнення судових витрат з ОСОБА_2, ОСОБА_3 Відкритому акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк"- відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк" про припинення дії договорів поруки №9 та №10 від 24.11.2008 року залишено без задоволення.

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значенні у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні первісних позовних вимог. Їх зустрічний позов поросять задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж докази, що і в суді першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 21.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма „АСТАРТА" укладено Договір відновлюваної кредитної лінії № 22 відповідно до якого ТОВ агрофірма „АСТАРТА" отримало кредит у розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень на поповнення обігових коштів в безготівковому порядку траншами з позичкового рахунку.

Кредит було надано з остаточним терміном повернення не пізніше 17 квітня 2009 року, на умовах щомісячної сплати процентів за користування кредитом у розмірі 17,5 відсотків річних, у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з встановленим графіком погашення кредиту.

Згідно п. 4.3.1. договору відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008 року позичальник зобов»язаний належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе за цим договором обов»язки, згідно п. 4.3.3. договору точно в строки, обмовлені договором погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом та комісійні винагороди, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов»язань на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також в повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати спричинені збитки.

Договором про внесення змін і доповнень № 3 від 17.04.2009. до договору відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008. строк повернення грошових коштів подовжено строком не пізніше до 17 жовтня 2009 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов»язань ТОВ агрофірма «Астарта» перед Банком за Договором відновлюваної кредитної лінії №22 від 21.04.2008 року між ВАТ „Ощадбанк" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк», ТОВ Агрофірма «Астарта» (боржник) та фізичною особою ОСОБА_2 (поручитель) укладено Договір поруки № 9 від 24 листопада 2008 року. Поручитель ОСОБА_2 зобов'язалась перед Банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ТОВ Агрофірма „Астарта" зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому, що підтверджується п. 1.1. договору поруки № 9 від 24 листопада 2008 р.

Судом першої інстанції також обґрунтовано встановлено, що другим поручителем є фізична особа відповідач ОСОБА_3 з яким ТОВ агрофірма «Астарта» (боржник) та позивач уклали Договір поруки № 10 від 24 листопада 2008 року, відповідно до якого він зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому, що підтверджується п. 1.1. договору поруки № 10 від 24 листопада 2008 р.

Згідно п. 3.1. договору поруки № 9 від 24.11.2008р. та договору поруки № 10 від 24.11.2008р. поручителі відповідають по зобов'язаннях за Договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008р. перед Банком в тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до зазначених договорів, не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписок по рахункам, відкритих позивачем для обліку кредитної заборгованості ТОВ Агрофірма „Астарта" не вбачається збільшення обсягу відповідальності поручителів.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.З ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються у розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Так, районним судом встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області у справі № 37/272-09 від 12.02.2010р. з ТОВ Агрофірма „Астарта" на користь ВАТ „Ощадбанк" стягнуто заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008р. у розмірі 1 041 485,97 гривень, з яких 300 000,00 грн. погашено 22.12.2010р., 200 000,00 грн. погашено 13.01.2011р., 100 000,00 грн. погашено 19.01.2011р. ТОВ Агрофірма „Астарта" що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ Агрофірма „Астарта" перед позивачем станом на 08.02.2011р. та випискою по рахунку № 2988 на якому обліковується прострочена заборгованість по погашенню кредиту ТОВ Агрофірма „Астарта".

На підставі ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов"язання є неприпустимою.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

На підставі вимог ч 2 ст.530 ЦК України , якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк.

На підставі ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст.610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"зання ( неналежне виконання).

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст.553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання , забезпеченого порукою ,боржник і поручитель відповідають пере кредитором як солідарні божники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

На підставі ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі або частково як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов»язок не буде виконаний в повному обсязі.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Субсидіарна відповідальність укладеними договорами не передбачена.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що прострочена заборгованість по погашенню кредиту за договором відновлюваної кредитної лінії № 22 від 21.04.2008р. складає 335 000,00 гривень, за яку відповідачі несуть відповідальність як солідарні боржники.

Стосовно вимог за зустрічним позовом про припинення дії договорів поруки від 24.11.2008 року районним судом обґрунтовано та правильно встановлено наступне.

Матеріали справи свідчать, що судом першої інстанції неодноразово роз»яснені сторонам вимоги ч 3 ст. 10,ст.60 ЦПК України в тій частині, що докази подаються сторонами, а судом тільки оцінюються.

Ст.559 ЦК України чітко регламентуються випадки припинення поруки.

Згідно з вимогами ч 1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання, а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

П.4.4 укладених договорів поруки №9 та №10 від 24.11.2008 року (арк..справи 15-18)передбачено «порука припиняється у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Але п.1.1. вищевказаних договорів передбачено « Поручитель зобов»язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов»язанння за Кредитним договором №22 від 21.04.2008 року , а також додатковими угодами до нього , що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.»

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку , що при укладанні договорів поруки№9 та №10 від 24.11.2008 року поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали згоду на солідарне виконання зобов»язань як за кредитним договором №22 від 21.04.2008 року так і за всіма додатковими угодами до нього , що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Тобто поручителі надали свою згоду на внесення змін до кредитного договору.

Таким чином, додаток до договору від 17.04.2009 року про збільшення процентної ставки до 24 відсотків укладено практично за попередньою згодою поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім того, позивачем за первісним позовом до відповідачів за первісним позовом пред»явлені вимоги про стягнення тільки заборгованості в сумі 335 000,00 гривень за тілом кредиту без нарахування відсотків у будь-якому розмірі.

Також при поясненні своїх позовних вимог відповідачка за первісним позовом, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 пояснила районному суду, що при отриманні пролонгації терміну виконання договору відновлювальної кредитної лінії вона юридично була засновком ТОВ Агрофірма «Астарта», як і ОСОБА_3 був юридично засновником товариства, бо договори про переуступку корпоративних прав вони фактично підписали в серпні або в вересні 2009 року, без загальних зборів засновників товариства договір про зміну строків виконання зобов»язання підписаний бути не міг. Того факту, що протокол зборів засновників товариства нею було підписано не оспорювала, але пояснила, що достеменно це не пам»ятає. Вказане не спростовано представником ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що підстав для задоволення зустрічного позову не існує, бо позивачами за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було усвідомлено погоджено з ВАТ «Ощадбанк» можливість коригування умов договору відновлювальної кредитної лінії №22 від 21.04.2008 року, а також пред»явлені за первісним позовом позовні вимоги не передбачають стягнення відсотків, а складаються з залишку суми основного боргу.

Таким чином, районний суд правильно прийшов до висновку що вимоги за зустрічним позовом не доведені та задоволенню не підлягають.

В зв»язку з наведеним дослідивши докази по справі в їх сукупності, районний суд дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №22 від 21.04.2008 року підлягають задоволенню в повному обсязі.

Між тим позовні вимоги в частині стягнення судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120,00 гривень та державного мита(судового збору ) в сумі 1700,00 гривень підлягають стягненню з відповідачів. Але в частині проведення стягнення судових витрат в солідарному порядку в задоволенні позову правильно відмовлено, стягнення судових витрат правильно та відповідно до вимог закону проведено в рівних частках з кожного відповідача.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вони фактично повторюють доводи, викладені відповідачами в судовому засіданні суду першої інстанції та не спростовують висновків районного суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до ст. 308 ЦПК України з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ у 20- денний термін з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: