АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4011/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Прозорової М.Л.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 28 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.121-122) до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості. Позивач вказував на те, рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 серпня 2008 року з нього стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею 23 років або до припинення навчання, а саме до 20 червня 2011 року.

Посилаючись на зміну свого матеріального стану, а саме на суттєве зниження заробітної плати, та сімейного стану, оскільки на даний час він знаходиться у цивільному шлюбі з ОСОБА_6, яка 25 грудня 2008 року народила від нього дочку ОСОБА_7 і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тобто малолітня дитина та її мати знаходяться на його утриманні, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідачки до 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та звільнити від сплати заборгованості за аліментами.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 28 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено частково, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_2 з 1000 грн. до 1/6 частини усіх видів його заробітку та частково, на 1500 грн., звільнено ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, як незаконного та необґрунтованого та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду чи домовленістю між батьками, може бути потім зменшений чи збільшений за рішенням суду по заяві платника чи одержувача аліментів у випадку зміни матеріального чи сімейного стану, покращення чи погіршення здоровя будь-кого з них.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 серпня 2008 року з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею 23 років або до припинення навчання, а саме до 30 червня 2011 року, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після ухвалення вказаного рішення матеріальний та сімейний стан позивача змінився, оскільки 25 грудня 2008 року у нього народилася ще одна дочка ОСОБА_7, мати якої не працює у звязку з доглядом за дитиною, тобто малолітня дитина та її мати знаходяться на утриманні позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.192 СК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення в частині зменшення розміру аліментів на утримання відповідачки.

Викладені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки висновків суду щодо обставин справи і не можуть бути прийняті до уваги. Рішення суду в зазначеній частині відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про часткове звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, суд не врахував, що ним не надано доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментам виникла у звязку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України це є його процесуальним обовязком.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, висновки суду суперечать матеріалам справи, постановлене судове рішення в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні зазначеної частини позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307 - 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 28 грудня 2010 року в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам скасувати і в задоволенні даної частини позову ОСОБА_3 відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: