Справа № 2-82/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

при секретарі - Гура Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирівська сільська рада Таращанського району про визнання права на спадщину за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте в позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, без застосування технічних засобів.

Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без застосування технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що, не склавши за життя заповіту, 15.06.1992 року сестра позивача ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, 1920 року побудови, розташованого в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, вартістю 21447 грн.

Спадкоємцем за законом є позивач. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає.

Позивач фактично прийняв спадщину відразу після смерті сестри, оскільки вступив в управління будинком, здійснював його ремонт, вживав заходи по охороні спадкового майна, користувався земельною ділянкою, що відповідає положенням ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, згідно якої спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Дане стверджується довідкою № 381 від 15.11.2010 року, виданою виконкомом Володимирівської сільської ради Таращанського району Київської області.

У грудні місяці 2010 року позивач звернувся до Таращанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року, проте у видачі Свідоцтва йому було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та було рекомендовано звернутися до суду.

Той факт, що спадковий будинок належав на праві власності померлій ОСОБА_2, стверджується: витягом з погосподарської книги № 2 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 1284, виданим виконкомом Володимирівської сільської ради, згідно якого головою домогосподарства в будинку, розташованому в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, зазначена ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року; витягом з погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № 144, виданим виконкомом Володимирівської сільської ради, згідно якого головою домогосподарства в будинку, розташованому в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, зазначена ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року; довідками №№ 381, 382 від 15.11.2010 року, виданими виконкомом Володимирівської сільської ради Таращанського району Київської області згідно яких ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року, дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті у власному будинку, розташованому в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, тобто була власником будинку.

Таким чином, позивач своєчасно прийняв спадщину і є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати позивач бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 529, 548 - 549 ЦК Української РСР 1963 року, суд,-

вирішив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте в позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, без застосування технічних засобів.

Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника сільської ради та без застосування технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що, не склавши за життя заповіту, 15.06.1992 року сестра позивача ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, 1920 року побудови, розташованого в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, вартістю 21447 грн.

Спадкоємцем за законом є позивач. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає.

Позивач фактично прийняв спадщину відразу після смерті сестри, оскільки вступив в управління будинком, здійснював його ремонт, вживав заходи по охороні спадкового майна, користувався земельною ділянкою, що відповідає положенням ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, згідно якої спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Дане стверджується довідкою № 381 від 15.11.2010 року, виданою виконкомом Володимирівської сільської ради Таращанського району Київської області.

У грудні місяці 2010 року позивач звернувся до Таращанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року, проте у видачі Свідоцтва йому було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та було рекомендовано звернутися до суду.

Той факт, що спадковий будинок належав на праві власності померлій ОСОБА_2, стверджується: витягом з погосподарської книги № 2 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 1284, виданим виконкомом Володимирівської сільської ради, згідно якого головою домогосподарства в будинку, розташованому в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, зазначена ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року; витягом з погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № 144, виданим виконкомом Володимирівської сільської ради, згідно якого головою домогосподарства в будинку, розташованому в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, зазначена ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року; довідками №№ 381, 382 від 15.11.2010 року, виданими виконкомом Володимирівської сільської ради Таращанського району Київської області згідно яких ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року, дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті у власному будинку, розташованому в с. Володимирівка по вул. Джерельна, 10 Таращанського району Київської області, тобто була власником будинку.

Таким чином, позивач своєчасно прийняв спадщину і є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15.06.1992 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати позивач бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 529, 548 - 549 ЦК Української РСР 1963 року, суд,-

Головуючий:ОСОБА_3.