АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/6196/11 Суддя доповідач Шевченко Н.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Черкасова В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Ковач О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 201 І року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмський оптико-механічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2010 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який було уточнено у грудні 2010 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмський оптико-механічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись нате, що з 18 листопада 2009 року він перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем по справі. З квітня 2010 року про теперішній час виплата заробітної плати припинена, а з 18.07.2010 року його взагалі не допускають на територію підприємства.

Крім того, просив скасувати наказ ТОВ «Ізюмський оптико-механічний завод» № 40 від 05.05.2010 року, який істотно змінює умови праці, систему та розмір оплати

Представник відповідача ТОВ «Ізюмський оптико-механічний завод» позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в його задоволенні.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку. шо апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до п.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження за наданими сторонами доказами. Колегія погоджується з цим висновком, як таким, шо відповідає фактичним обставинам та не суперечить закону.

Позивач посилався на те, що не отримував заробітну плату починаючи з березня 2010 року

Проте судом встановлено, що позивачу сплачена вся заробітна плата, що нарахована за фактично відпрацьований час.

Зі справи вбачається, що у звязку з погіршенням економічної ситуації зменшився обсяг робіт на заводі. З цього приводу наказом № 40 від 05 травня 2010 року графік робочого часу було змінено.

Доказів того, що позивач несвоєчасно був ознайомлений з наказом суду не надано.

Вказаний наказ видано відповідно положень п.3.4. Колективного договору на 2009-2014 роки (а.с.16) і не суперечить вимогам ст. 50 КЗпП України.

Починаючи з травня 2010 року будь-яка діяльність на підприємстві була відсутня, що підтверджується повідомленням керівника підприємства до Податкової інспекції (а.с.72). Вказана обставина також підтверджується табелями обліку робочого часу, відповідно яких позивач починаючи з вказаного періоду на підприємстві був відсутній і не виконував ніякої роботи (а.с.67-109).

За таких обставин, колегія не може взяти до уваги довід про те, що роботодавець в односторонньому порядку змінив умови праці. Довід апелянта про те, що йому було невідомо про спірний наказ, колегія не бере до уваги, оскільки позивач почав його оскаржувати, тільки після запропонованого звільнення.

Згідно принципу змагальності (ст.10 ЦПК України) сторони у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснює особам, які беруть участь у справі. їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_2 не надав доказів своїх вимог, не спростував даних відповідача про нарахування заробітної плати пропорційно відпрацьованому часу.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного і керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315, 317. 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, проте може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді