Справа № 2-2583/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2011

року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Трілі Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2004р.н. та стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у 2006 році шлюб між нею та відповідачем розірвано, у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач з нею та сином не проживає, жодного разу добровільно не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, не підтримує з ним жодних відносин, не цікавився його фізичним та моральним розвитком. Згідно виконавчого листа виданого Личаківським районним судом м.Львова по справі №2-3423 від 25.10.2006р. відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 200грн. щомісячно. На даний час син навчається в другому класі СЗШ №48, матеріальні витрати на харчування, одяг та оздоровлення дитини становлять 3000грн. на місяць, їй не вистачає на це коштів, оскільки з 2009 року вона перебуває у декретній відпустці по догляду за другою дитиною.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні до змісту позовних вимог.

Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково, пояснив, що не заперечує щодо збільшення розміру аліментів на утримання сина, однак не в такому розмірі, як просить позивач. Просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. щомісячно. В обґрунтування покликається на своє скрутне матеріальне становище, оскільки не працює.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З ч.1 ст. 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19 червня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Галицьким ВРАЦС ЛМУЮ (а.с.9). В даному шлюбі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 28.04.2004р.н.(а.с.8).

З виконавчого листа №2-3423/06 виданого Личаківським районним судом м.Львова 25 жовтня 2006 року вбачається, що згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 24 жовтня 2006р. з ОСОБА_2, 1982р.н. вирішено стягувати в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 28.04.2004р.н. в розмірі 200грн. щомісячно, починаючи з 03.08.2006р. і до досягнення ним повноліття.

З 20 квітня 2009 року по 03 лютого 2012 року позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, що підтверджується наказом Західного ГРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк»від 18.02.2009р. (а.с.5,6).

Дитина сторін навчається в 2-Б класі СЗШ №48 м.Львова, витрати пов'язані із забезпечення навчання та виховання дитини бере на себе позивач ОСОБА_1, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.4).

Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Після розірвання шлюбу дитина сторін залишилися проживати з позивачем, яке несе усі витрати по утриманню сина. Позивач має на утриманні ще одну дитину та на даний час перебуває у відпустці по догляду за нею до досягнення дитиною 3-х річного віку. З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 200грн. щомісячно. Крім цієї дитини інших утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами не проводиться, стан здоров'я у відповідача нормальний, що сторонами не оспорюється. Як вбачається з тверджень відповідача, він не працює та у зв'язку з скрутним матеріальним становищем не заперечує щодо збільшення розміру аліментів до 400грн.

Можливість для відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно, позивачкою не доведена.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 450грн., щомісячно, починаючи з 10.11.2011р. і до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати.

В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача.

Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 188,20грн. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, та керуючись ст.ст. 1, 10, 60, 74, 88, 209, 212-215, 218, ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів визначений рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 24 жовтня 2006р., стягувати з ОСОБА_2, 1982р.н. в користь ОСОБА_1, 1983р.н. аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн., щомісячно, починаючи з 10.11.2011р. і до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 188,20грн. в дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.