Справа № 2-3140/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

18.01.2010р. відповідачем була подана апеляційна скарга на ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. про відкриття провадження по справі та забезпечення позову. (а.с.46-51)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.02.2010р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду. (а.с. № 60).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 24.03.2008р. між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитно - заставний договір № HMS0A722583825, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 25210,90 дол. США, з терміном повернення до 22.03.2013р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом. На забезпечення виконання умов кредитно - заставного договору, відповідачем в заставу був переданий автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 . Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно - заставним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 25210,90 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 16.06.2009р. відповідач мав загальну заборгованість у розмірі 22934,92 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 174993,47 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 21008,30 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 436,68 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 302,54 дол. США, крім того, відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 64,06 дол. США та штрафні санкції в розмірі 1123,35 дол. США.

Представник позивача Соломка А.О. (яка діє на підставі доручення від 27.09.2010р.), в наданій суду 24.02.2011р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме, передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у відповідача належне йому на праві власності заставлене майно автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та в рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, в заяві від 24.02.2011р. представник позивача просила вжити часткове скасування заходів забезпечення позову та розглядати справу за її відсутності.

03.12.2009р. до суду поштою надійшли письмові заперечення ОСОБА_1 , в яких відповідач повідомив, що дійсно 24.03.2008р. між ним та банком був укладений кредитно заставний договір № HMS0A722583825, відповідно до якого позивач зобов,язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 25210,90 дол. США з кінцевим терміном повернення до 22.03.2013р., а ОСОБА_1 , в свою чергу взяв на себе зобов,язання по поверненню кредиту, сплати відсотків в строки та в порядку встановленими кредитним договором. До 29.04.2009р. відповідач сумлінно виконував зобов,язання перед банком, що підтверджується копіями платіжних документів. В подальшому існування фінансової кризи в країни та підвищення офіційного курсу гривні до долара США спричинили вплив на здатність відповідача своєчасно та в повному обсязі виконувати грошові зобов,язання за договором, в зв,язку з чим, він неодноразово звертався до банку з проханням надати відстрочку або розстрочку погашень за кредитом, проте отримав необґрунтовану відмову. Враховуючи, що моментом виконання зобов,язань є термін закінчення дії договору, а саме 22.02.2013р., від виконання якого відповідач не відмовляється, ОСОБА_1 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в зв,язку з їх необґрунтованістю.

26.01.2010р. до суду поштою вдруге надійшли письмові заперечення ОСОБА_1 проти позову, в обґрунтування яких відповідач послався на не дотримання банком при укладенні договору та видачі кредитних коштів вимог законодавства, а саме, відсутність у уповноваженої особи, нотаріально посвідченої довіреності на укладання від імені позивача кредитно - заставного договору та відсутність платіжного документу про видачу готівки через касу банку які б підтверджували отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 25210,90 дол. США. Крім того, на думку відповідача, на момент укладення договору у банка була відсутня індивідуальна ліцензія на здійснення валютних операцій.

В попереднє судове засідання 13.12.2010р. та в судове засідання 24.02.2011р. відповідач не з,явився, про час та місце розгляду справи кожного разу повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю ЦАС, в справі є поштові повідомлення про завчасне отримання відповідачем судової повістки як в попереднє так і в судове засідання, про причини неявки відповідач суд двічі не сповістив.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України (зі змінами від 07.07.2010р.), відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів.

На підставі положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. З урахуванням того, що думка відповідача щодо задоволення позовних вимог викладена в письмових заперечення від 03.12.2009р. та 26.01.2010р. та буде врахована при винесенні рішення, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов`язанням.

Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу`заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»№1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Судом встановлено, що 24.03.2008р. між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитно - заставний договір № HMS0A722583825, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 25210,90 дол. США, з терміном повернення до 22.03.2013р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків за користування кредитом.

На забезпечення виконання умов кредитно - заставного договору, відповідачем в заставу був переданий автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитно - заставним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 25210,90 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком.

Станом на 16.06.2009р. відповідач мав загальну заборгованість у розмірі 22934,92 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 174993,47 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 21008,30 дол. США; за відсотками за користування кредитом у розмірі 436,68 дол. США; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 302,54 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 64,06 дол. США та штрафні санкції в розмірі 1123,35 дол. США.

На день винесення рішення тобто на 24.02.2011р., загальна заборгованість відповідача перед банком не зменшилася, а навпаки, значно зросла та складає 44078,09 дол. США., в тому числі є прострочена заборгованість по кредиту 8215,13 дол. США. та відсоткам 2768,51 дол. США, виходячи з чого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не виконує свої зобов`язання в порядку та в строки визначені договором, в зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦПК України та умов кредитного договору, наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту шляхом звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості.

В розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк на день винесення рішення позовні вимоги не уточнював.

З урахування вищевикладеного, суд вважає за можливе передати в заклад ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а також в рахунок погашення заборгованості за кредитно - заставним договором № HMS0A722583825 від 24.03.2008р. станом на 16.06.2009р. в розмірі 174993 грн. 47 коп., що є еквівалентом 22934,92 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

При винесені рішення суду, оцінюючи письмові заперечення відповідача від 03.12.2009р. суд вважає, що відповідачем фактично були визнані суттєві обставини у справі, а саме: укладення кредитно заставного договору, неналежне виконання ним своїх зобов`язань та існування заборгованості, а отже, виходячи з положення ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнані стороною по справі, не потребують доказування судом.

Заперечення відповідача що стосуються недотримання банком при укладенні кредитно заставного договору вимог діючого законодавства, суд оцінює критично, оскільки на день винесення рішення недійсність договору в судовому порядку не визначена. Посилання ж відповідача на відсутність платіжного документу на підтвердження отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 25210,90 дол. США, суд також оцінює критично, оскільки вони спростовуються наданими ОСОБА_1 квитанціями про оплату кредитних коштів, оцінюючи які, суд приходить до висновку, що здійснюючи погашення кредиту, відповідач фактично визнав факт отримання ним кредитних коштів.

Заперечення відповідача, які стосуються відсутності у позивача на час укладення кредитно заставного договору індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операції, спростовуються наданими представником позивача письмовими доказами.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе частково скасувати заходи забезпечення позовних вимог, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. в частині накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб рухомого майна, а саме: легкового автомобіля марки CHEVROLET модель Captiva, 2007р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки існування заборони відчуження автотранспортного засобу унеможливить в подальшому виконання цього рішення суду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. ( 1% від ціни позову в гривневому еквіваленті, але не більше ніж 1700грн.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554, 1050 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 74, 76, 77, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

В рахунок погашення заборгованості за кредитно заставним договором № HMS0A722583825 від 24.03.2008р. станом на 16.06.2009р. в розмірі 174993 грн. 47 коп., що є еквівалентом 22934,92 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки CHEVROLET модель Captiva, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі - 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. в частині накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб рухомого майна, легкового автомобіля марки CHEVROLET модель Captiva, 2007р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 скасувати, в іншій частині ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2009р. залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко