Справа № 2-309/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.10.2011 Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Черкасенко Т. Г

при секретарі Пластун І. О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1Д,

відповідача ОСОБА_2І,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши заочно в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк „ Фінанси та кредит до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок порушення зобов.язань за кредитним договором, за договором поруки, суд

В С Т А Н О В И В:

ПАТ Банк „Фінанси та кредит звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок порушення зобов.язань за кредитним договором, за договором поруки.

ПАТ„Банк „Фінанси та Кредит уточнивши свої позовні вимоги, в своєму позові зазначив, що він є правонаступником Банку „Фінанси та Кредит, Товариства з обмеженою відповідальністю.

09.11.2006 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1033-пк-2006 , відповідно до умов якого, відповідач ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в розмірі 160149 грн, зі сплатою 16 % відсотків річних за користування кредитом та на умовах забезпеченості ,зворотності, строковості, платності.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 09.11.2011 року, та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Крім того, п.6.1. вищезазначеного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів, а саме, сплата пені з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобовязань за договором позивачем було укладено Договір поруки № 1033-пп-2006 від 09.11.2006 року з ОСОБА_4, згідно умов яких, поручитель зобовязався відповідати за виконання позичальником договірних зобовязань по кредитному договору.

Пунктом 1.3. договору поруки встановлено, що ОСОБА_4 ознайомлена з кредитним договором і усіма додатковими угодами до нього та погоджується з його умовами.

Позичальник ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором своєчасно не виконував, в строки, обумовлені у кредитному договорі, кредитні кошти та проценти за його користування не сплачував. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань, позичальнику та поручителю були надіслані вимоги про негайне погашення простроченої заборгованості. Однак, до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не повернута в повному обсязі, у зв'язку з чим, банк просить суд, уточнивши свої вимоги 29 березня 2011 року, в зв.язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості за кредитним договором на 16 лютого 2011 року, стягнути з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4, у солідарному порядку, заборгованість за кредитним договором № 1033-пк-2006 року, яка складає станом на 16.02.2011 року - 232 756,52 грн, з яких:

- нарахована комісія по кредиту 432 грн,

- нараховані відсотки 627,13 грн.,

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 212 272,80 грн.,

- пеня за несвоєчасне погашення відсотків 14 105,24 грн.,

- пеня за несвоєчасне погашення комісії 5 318, 94 грн.

Всього: 232 756,52 грн.

Крім того, банк просить суд стягнути з відповідачів за первісним позовом, у содідарному порядку, витрати у справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, суду пояснив, що на момент розгляду справи по суті він в повному обсязі сплатив заборгованість по кредиту та по відсоткам, заборгованість по комісії. Він вважає, що умови договору щодо погашення позичкової заборгованості ним виконані повністю, за даним кредитним договором банку сплачено загальну суму 255 950,50 грн. Що стосується вимог банку про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 212 272,80 грн, відсотків 14 105.24 грн, та стягнення пені за несвоєчасне погашення комісії 5 318,94 грн, то така пеня на думку відповідача необґрунтована та суперечить закону, зокрема вимогам ч. 3 ст. 551 ЦК України. Відповідач згоден сплатити пеню відповідно до вимог Закону України „ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов.язань, з якого вбачається, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 згоден сплатити пеню в розмірі не більше 5 978,13 грн. за період з 1 вересня 2009 року по 1 вересня 2010 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 також позов визнав частково, підтримав заперечення відповідача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з,явилась, надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності. суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_4

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, не заперечується представниками сторін по справі, відповідачем ОСОБА_2 09.11.2006 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1033-пк-2006 , відповідно до умов якого, відповідач ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в розмірі 160149 грн, зі сплатою 16 % відсотків річних за користування кредитом та на умовах забезпеченості ,зворотності, строковості, платності.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 09.11.2011 року, та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Крім того, п.6.1. вищезазначеного договору, передбачена відповідальність за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів, а саме, сплата пені з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобовязань за договором позивачем було укладено Договір поруки № 1033-пп-2006 від 09.11.2006 року з ОСОБА_4, згідно умов яких, поручитель зобовязався відповідати за виконання позичальником договірних зобовязань по кредитному договору.

Пунктом 1.3. договору поруки встановлено, що ОСОБА_4 ознайомлена з кредитним договором і усіма додатковими угодами до нього та погоджується з його умовами.

Позичальник ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором своєчасно не виконував, в строки, обумовлені у кредитному договорі, кредитні кошти та проценти за його користування не сплачував. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань, позичальнику та поручителю були надіслані вимоги про негайне погашення простроченої заборгованості.

В зв.язку з викладеним ПАТ Банк „Фінанси та кредит звернувся 1 вересня 2010 року до суду і просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 255 344,63 грн.

Проте, в період розгляду справи відповідачі сплатили позичкову заборгованість по кредиту, прострочену заборгованість по кредиту, відсотки, а тому позивач, уточнивши позовні вимоги просив суд, збільшивши розмір пені, стягнути з відповідачів нараховану комісію по кредиту 432 грн, нараховані відсотки 627,13 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту 212 272,80 грн.,

пеню за несвоєчасне погашення відсотків 14 105,24 грн., пеню за несвоєчасне погашення комісії 5 318, 94 грн., а всього: 232 756,52 грн.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Проте позичальник порушив свої зобовязання шляхом невиконання суттєвих умов кредитного договору, що призвело до погіршення стану позивача за первісним позовом, як кредитора.

У відповідності до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, вбачається з розрахунку сплачених сум по кредитному договору за період з 9 листопада 2006 року по 30 серпня 2011 року, відповідачем ОСОБА_2 сплачено в повному обсязі заборгованість по кредиту, комісія по кредиту, заборгованість по комісії, нараховані відсотки, прострочені відсотки.

А тому в задоволені уточненого позову, наданого до суду 29 березня 2011 року щодо стягнення нарахованої комісії 432, 40 грн., нарахованих відсотків 627,13 грн слід відмовити.

В частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії, уточнені позовні вимоги також підлягають частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст.611 ЦК України при порушенні зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата пені.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею у Кодексі визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 551 ЦК України передбачено, що якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому положення ч. 3 ст. 551 ЦК щодо зменшення розміру неустойки може бути застосоване лише до процентів, які нараховуються як пеня, оскільки вони є засобами цивільно-правової відповідальності.

Так, заявлений до стягнення розмір пені: пеня за несвоєчасне погашення кредиту- 212 272,80 грн;

пеня за несвоєчасне погашення відсотків 14 105,24 грн.,

пеня за несвоєчасне погашення комісії 5 318,94 грн., на думку суду, не відповідає сумі неповернутого кредиту та відсотків на момент звернення з позовом до суду, оскільки співвідношення предявлених до стягнення санкцій і наслідки порушення зобовязань не є співрозмірними.

Виходячи з принципів справедливості та розумності, закріплених у ст.3 ЦК України, приймаючи до уваги той факт, що на момент розгляду справи по суті заборгованість по кредиту та відсотках погашена відповідачем ОСОБА_2 в повному обсязі, приймаючи до уваги розмір сплаченої пені за період з листопада 2006 року відповідно до розрахунку по кредитному договору, наданому позивачем, суд дійшов до висновку про необхідність зменшення розміру пені до 10 000,00 грн.

Суд вважає вимоги позивача за первісним позовом, в частині солідарного стягнення суми пені є правомірними.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Банк „Фінанси та Кредит заборгованість за договором в сумі 10 000 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Банк „Фінанси та Кредит судові витрати у розмірі 1700 грн. і витрати за сплату судового збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Керуючись ст. ст. 10,11,60 ЦПК України, а також ст.ст. 509, 525, 526, 553, 554, 625, 629, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Банк „ Фінанси та кредит до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок порушення зобов.язань за кредитним договором, за договором поруки, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Банк „Фінанси та Кредит заборгованість за договором в сумі 10 000 грн., а також судові витрати у розмірі 1700 грн. і витрати за сплату судового збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На рішення суду може бути подана апеляція в Дніпропетровський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5