Справа № 2-4847/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ткаченко В.І.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3

Представника відповідача ОСОБА_4 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у грудні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог послався на те, що 13.04.2005 р. між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, за яким остання отримала 31.680, 00 грн. строком до 13.05.2005 р. та зобов`язалася у випадку девальвації грошової одиниці України повернути позивачеві суму, що на той час буде еквівалентною 6.000, 00 доларам США. Оскільки такий обов`язок не був виконаний відповідачкою, позивач просив суд стягнути з останньої на його користь 71.229, 60 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 5.8885, 26 грн. 3% річних, а також судові витрати. Під час розгляду справи заявлені вимоги уточнив, зменшивши їх розмір до 43.866, 35 грн., що дорівнює 5.500, 00 доларам США за курсом НБУ, посилаючись при цьому на те, що у лютому 2008 р. відповідачка повернула йому частину боргу у розмірі 500, 00 доларів США, тим самим перервавши перебіг строку позовної давності у спірних правовідносинах (а.с. 48, 49).

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на здійснення повного розрахунку з позивачем у межах встановленого договором строку та сплив позовної давності у спірних правовідносинах.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13.04.2005 р. між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_3 був укладений у письмовій формі та посвідчений нотаріально договір позики, що передбачав надання останній коштів у розмірі 31.680, 00 грн. строком до 13.05.2005 р., які вона зобов`язалася повернути у тому ж розмірі, а якщо за відповідний час відбудеться девальвація валюти України у розмірі, що на час розрахунку буде еквівалентним 6.000, 00 доларам США (а.с. 6, 7).

Під час розгляду справи відповідачка послалася на здійснення повного розрахунку з позивачем у встановлений договором строк, втім ця обставина останнім заперечувалася та не підтверджена доказами, а отже не може вважатися доведеною.

Позивач під час розгляду справи послався на те, що відповідачка на протязі строку позовної давності у лютому 2008 р. повернула частину суми позики, втім ця обставина відповідачкою заперечувалася та в цілому не може вважатися доведеною. Так, на протязі тривалого часу розгляду справи позивач на цю обставину не посилався, зазначаючи в обґрунтування дотримання строку позовної давності, що строк повернення позики постійно переносився за усними угодами на прохання відповідачки (а.с. 12), та лише у жовтні 2011 р. надав копію своєї розписки про повернення боргу та послався на переривання строку позовної давності у спірних правовідносинах (а.с. 48-54). Показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки за їх змістом кошти позивачеві повертала не відповідачка, а інша особа, яка у своїх показаннях ці обставини заперечувала.

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що у зв`язку з укладанням договору від 13.04.2005 р. між сторонами виникли правовідносини позики, врегульовані положеннями ст. ст. 1046-1050 ЦК України, а також загальними нормами зобов`язального права. У цих правовідносинах відповідачкою був порушений її обов`язок у визначений угодою строк повернути отриману суму, встановлений ст. ст. 526, 1049 ЦК України, тим самим було порушене право позивача на своєчасне отримання наданої ним позики.

Разом з тим порушене право позивача судовому захисту не підлягає згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки строк позовної давності у спірних правовідносинах збіг 13.05.2008 р. за відсутності підстав для його поновлення та доведених обставин, що свідчать про його переривання. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне у задоволенні позову - відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, а саме не відшкодовуються позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267, 526, 1046-1050 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця