Справа 2- 903 / 2011 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої Л.А.Толкачової

при секретарі О.С.Мельник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: відділ громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з дании позовом посилаючись на те, що вона є власницею будинку №9 по вул. Миру в с.Лютіж, Вишгородського району Київської області, який вона отримала у спадок. В цьому будинку проживають та прописані вона та її дочка відповідачка ОСОБА_2, яка постійно створює їй неможливі для проживання у будинку умови. Ображає її нецензурними словами, ворожить на воду і обливає її водою, навела до двору бродячих собак і годує їх, а вони затоптують її городину, пирскає їй в очі миючий засіб для посуду, б»є її, виганяє із будинку і вона вимушена жити у сусідки. Вона неодноразово зверталася о міліції щоб до неї прийняли певні міри, і її було притягнуто до адміністративної відповідальності кілька років тому, однак відповідачка продовжує знущання з мене і не дає можливості проживати у своєму будинку, тому вона просить виселити без надання житлового приміщення відповідачку ОСОБА_3 з житлового будинку №9 по вул. Миру в с.Лютіж, Вишгородського району Київської області, власником якого є вона із-за неможливості сумісного проживання та зобов»язати відділ громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській оласті зняти відповідачку з реєстрації у будинку №9 по вул. Миру в с.Лютіж, Вишгородського району Київської області.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просять його задовольнити. Позивачка пояснила, що вона боїться мешкати в одному будинку з відповідачкою, яка приміняє до неї фізичну силу та б»є її, погрожує вбивством, або Відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала, просила відмовити в його задоволенні, посилалася на те, що позивачка її мати говорить неправду, вона стала неадекватною особою, що вона не сповна розуму, вона хвора і її треба лікувати.

Третя особа в судове засідання не з»явилася, про день і час справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданного Вишгородською державною нотаріальною конторою 6 квітня 1987 року за реєстром № 153/ 2089, позивачка є власницею жилого будинку № 9 по вул. Миру в с.Лютіж. Вишгородського району Київської області.

В будинку прописані обидві сторони, як позивачка так і відповідачка.

Також позивачка є власницею земельної ділянки на якій розташований житловий будинок №9 по вул. Миру в с. Лютіж, що підтверджується державним актом серія РІ № 212738, виданого 9 вересня 2003 року Лютізькою сільською радою.

За словами сторін вони є рідні мати та дочка і обидві постійно проживають і прописані у вищевказаному будинку .

Відповідно до ст.157 ЖК України член сім'ї власника жилого будинку можуть бути виселені у випадках, передбачених ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні було встановлено, що сумісне проживання сторін в одному будинку стало неможливим із - за умов, які створює відповідачка для позивачки. Що призвело до того, що позивачка не має можливості проживати у власному будинку та вимушена тимчасово мешкати у сусідів.

Так, ще в 2009 році ОСОБА_1 зверталася до Вишгородського РВ ГУ МВС в Ктївській області з заявою про те, що її дочка ОСОБА_3 ображає її нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, виганяє з будинку. За цим фактом відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності, адмін - штрафу в сумі 51 гривня, що підтверджується постановою Вишгородського районного суду від 9 листопада 2009 року.

В лютому 2011 року позивачка бігла по вулиці по морозу роздіта в одному халаті, плакала, її зустріла сусідка ОСОБА_4., якій вона розказала, що дочка вилила їй в очі миючий засіб для посуду і їй боляче, вона була мокра, облита водою, ночувала у ОСОБА_4, це підтвердила свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні, пояснила, що позивачка розказувала, що дочка з неї знущається, б»є її, ображає нецензурними словами.

Факт попадання в той же самий час миючого засобу в очі позивачці підтверджується і зверненням позивача до лікаря 10.02.2011 року, що підтверджується довідкою від лікаря на а.с. 37 та його поясненнями в судовому засіданні про те. що при звернення позивачки до нього за допомогою у неї було почервонілі очі після потрапляння туди миючого засобу, він прописав їй промивання.

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Лютізьської сільської ради 18 лютого 2011 року розглядала заяву, позивачка, яка пропонувала виділити відповідачці одну кімнату для проживання з окремим виходом, однак на спілкування відповідачка не погодилася і на засідання комісії не з»явилася, тому комісія вийшла за місцем їх проживання і встановила, що в одній кімнаті є зняті з петель двері в яких є пролом, що хзі слів позивачки, зробила ОСОБА_3, на подвір»ї було декілька неп рив»язаних собак, а під парканом прориті собаками проходи. Це все підтверджується копією протоколу №9 від 18 лютого 2011 року на ак.с. 9 та випискою з протоколу №1 від 18.02.2011 року./а.с.32/.

Також встановлено, що 1 квітня 2011 року комісія в складі депутатів Лютізької сільської ради, дільничного та голови сільської ради приходили до житлового будинку №9 по вул.. Миру в с. Лютіж де проживають сторони та обслідували умови проживання сторін, де було встановлено, що в будинку багато котів, від яких іде специфічний запах, що цих котів розводить відповідачка ОСОБА_3, у своїй кімнаті позивачка тримає відро для справляння нужд, бо боїться виходити у двір, бо там на неї нападають собаки, яких принаджує відповідачка. Позивачка пояснила, що відповідачка кидається до неї у бійку, душила її і показувала у неї на шиї сліди притискання, почервоніння.

Факти застосування відповідачкою сили до позивачки підтверджували у своїх поясненнях свідки ОСОБА_5, сільський голова Савенок, сусідка ОСОБА_6, які пояснювали, що позивачка зверталася до них із скаргою про те, що дочка її душить, б»є, вигонює з будинку, обливає її водою та миючим засобом для посуду, що принаджує у будинок котів та бродячих собак і створює неможливі умови для проживання у будинку, бо від котів стоїть сморід, а собаки риють проходи під парканом та витоптують посіви та городину.

За поясненнями сільського голови, які надані у судовому засіданні, до неї зверталися сусіди що мешкають по цій вулиці, які скаржилися на сморід, який іде від трупів собак, що валяються у дворі №9 по вул. .Миру. Скаржилися, що відповідачка ОСОБА_3 не закопую померлих собак і вони лежать на городі і розповсюджують неприємний запах. Цей факт підтверджується ОСОБА_7 щодо виявлення трупу собаки від 11.05.2011 року, який було перевірено так складено за заявою ОСОБА_8, де встановлено, що на подвір»ї позивачки та відповідачки дійсно лежить труп собаки двох тижневої давності, який вздутий та розповсюджує неприємний сморід. Відповідачка ОСОБА_3 була вдома, але спілкуватися із членами комісії не захотіла і на подвір»я не пустила. / а.с. 8./

Із за неможливих для проживання умов, створених відповідачкою, позивачка вимушена проживати у інших людей, а саме у сусідки ОСОБА_6 з березня 2011 року, у сусідів ОСОБА_7 з 05.05.2011 року. Крім того комісією в складі депутатів Лютізької сільської ради було обслідовано умови проживання позивачки, де встановлено, що ОСОБА_1 проживає з 5 травня 2011 року у ОСОБА_7 в зв»язку з неможливістю проживання у своєму власному будинку, що підтверджується ОСОБА_7 про проживання від 01.06.2011 року.

Так свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона чула, як у квітні 2011 року позивачка кричала по подвір»ї, звала на допомогу бо її била відповідачка, але свідок не могла допомогти розборонити їх, бо відповідачка замкнула ворота та калитку і у двір неможливо було зайти, але вона бачила через паркан і чула, як кричала позивачка і кликала на допомогу. Крім того вона бачила, як відповідачка знущається з матері, бо ОСОБА_1 включала воду, а відповідачка ОСОБА_3 її умисно виключала і так багато разів, примовляючи при цьому: «будеш робити тільки те що я скажу». Позивачка садить городину у неї, тому що вдома вона немає такої можливості, відповідачка їй не дає, сказала що вб»є її, а заготовки на зиму треба робити. Позивачка розказувала їй, що її дочка - відповідачка постійно молиться, викрикує якісь закляття, будинок обставляє свічками, щось наговорює на воду, тоді тією водою обливає позивачку, обзавелася багатьма котами, які справляють нужду у будинку в постійно стоїть їх сморід.

Прозивачка зверталася з заявою про допомогу до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лютізьської сільської ради, яка 18 лютого 2011 року розглядала її заяву про те, що її дочка проживає з нею в одному будинку і створює нестерпні умови для сумісного проживання, постійно ображає її, погрожує фізичною розправою, говорить що відправить її до психіатричної лікарні, давила її за горло, вимагала документа та ключі від будинку, коли вона закривалася у своїй кімнаті, то відповідачка вибивала двері, тому вона вимушена тікати до сусідів. Крім того відповідачка принажує до двору бродячих собак, які нападають на позивачку, витоптують городину та посіви на присадибній ділянці, тому позивачка на зиму залишається без запасів на зиму.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_3 створює неможливі умови для проживання позивачці у її власному будинку, а також те, що відповідачка своїми діями і утриманням котів та собак псує будинок та земельну ділянку особисту власність позивачки, і вчиняє дії, які роблять неможливим проживання позивачки з нею в будинку, відповідачка підлягає виселенню із жилого будинку без надання їй іншого жилого приміщення.

Керуючись ст. ст. 17, 116 ЖК України, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 10,60, 212, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: відділ громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею, - задовольнити.

Зобов»язати відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстрації постійного місця проживання ОСОБА_2 за адресою с.Лютіж вул..Миру №9 по в с. Лютіж Вишгородського району Київської області.

Виселити ОСОБА_2 без надання житлового приміщення з житлового будинку за адресою с. Лютіж вул. Миру №9 по в с. Лютіж Вишгородського району Київської області. .

На рішення суду може бути подана Апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Вишгородський районний суд.

Суддя: Л.А. Толкачова