АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-7968/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 4 Доповідач - Калиновський А.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року липня «07»дня колегiя суддiв Судовоi палати з цивiльних справ

Апеляцiйного суду Днiпропетровськоi областi в складi:

Головуючого: Калиновського А. Б.

Суддiв: ОСОБА_2, ОСОБА_3

При секретарi: ОСОБА_4

Розглянула у вiдкритому судовому засiданнi в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області вiд 11 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу дійсним, визнання права власності на домоволодіння, стягнення суми та моральної шкоди.

встановила:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області вiд 11 травня 2011 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу дійсним, визнання права власності на домоволодіння, стягнення суми та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового у звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_5 посилалась на те, що у жовтні 2005 року між нею та ОСОБА_6 була укладена усна угода про продаж останньою належного їй та її чоловіку ОСОБА_7 домоволодіння № 58 по вул..Миру у с.м.т. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, про що чоловік 30.06.2007 року написав розписку про згоду на продаж вказаного домоволодіння за 2500 доларів США та отримання від позивачки 7175 грн.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 2850-10 від 17.01.2011 року, рукописний текст розписки та підпис від імені ОСОБА_8 від 30.06.2007 року виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою (а.с. 10, 136).

Відмовляючи ОСОБА_5 в задоволені позову, суд відповідно до ст. 60 ЦПК України, правильно виходив з того, що вона не надала суду доказів щодо виконання істотних умов договору купівлі продажу будинку, нотаріальне його посвідчення та реєстрації

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Зокрема, такий випадок передбачено ч.2 ст. 220 ЦК України, яка дозволяє суду за певних умов визнати дійсним договір у разі недодержання сторонами вимоги закону про його обовязкове нотаріальне посвідчення.

Водночас, згідно з вимогами ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає державному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотарвального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації, з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчинений з моменту його державної реєстрації.

Отже, цивільні права і обовязки у сторін спірного договору могли виникнути лише з настання моменту його укладення, який законодавцем пов*язується із моментом його державної реєстрації.

У випадку відсутності державної реєстрації правочину купівлі продажу нерухомого майна такий правочин є неукладеним.

Договір купівлі продажу нерухомого майна між сторонами не посвідчувався нотаріально, не проходив державної реєстрації, а відтак є неукладеним.

Таким чином, ЦК України не передбачено можливості визнання судом дійсним правочину в разі недодержання сторонами вимоги закону про його обовязкову державну реєстрацію.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги позивачки щодо неправильного застосування та порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегiя суддiв

ухвалила:

Апеляцiйну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області вiд 11 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Суддi: