Справа № 1718/2-712/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2011 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі - Сосюк Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника органу опіки і піклування - Шевчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх спільної дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, що відповідатиме інтересам дитини. Вказав, що сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося через негативну поведінку дружини.

Позивач позов підтримав, дав пояснення згідно заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнала, просить шлюб розірвати. В частині позовних вимог щодо визначення місця проживання їх спільної дитини сина ОСОБА_5, разом з батьком ОСОБА_1 позов не визнала, просить в цій частині в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що сину ОСОБА_5 слід проживати разом з нею в м. Києві, де дитині є можливість створити кращі умови для її фізичного, духовного та морального розвитку. Однак зазначила, що до органу опіки та піклування з вказаного приводу не зверталась.

Представник органу опіки і піклування Сарненської районної державної адміністрації Шевчук І.В. вважає, що позов в частині визначення місця проживання сина ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки в сім'ї ОСОБА_1 створені належні житлово-побутові умови для проживання малолітнього ОСОБА_4, з яким дитина проживає, стосунки між членами родини доброзичливі, виховувати малолітнього ОСОБА_4 допомагає мати ОСОБА_1 - ОСОБА_6, в той час як мати дитини ОСОБА_2 з вересня 2009 року жодного разу не приїжджала до сина, матеріально не підтримувала, не брала участі у вихованні, перебуває у складних матеріальних умовах, не працевлаштована; а ОСОБА_1 періодично виїжджає на сезонні роботи у межах України. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався; за місцем проживання зарекомендував себе з позитивного боку. Суду надано висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, який представник підтримала під час судового розгляду. Згідно вказаного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити місце проживання малолітнього з його батьком ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, представника органу опіки та піклування, допитавши свідків, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір може ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст.19 цього ж Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Під час судового розгляду встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Києві народився ОСОБА_4, батьками якого є позивач - батько ОСОБА_1 та відповідач - мати ОСОБА_2.

З вересня 2009 року позивач разом з дитиною перейшов до іншого місця проживання в АДРЕСА_1 за місцем свого народження та проживання матері. З того часу дитина постійно проживає за місцем проживання батька. При цьому відповідачу не створюється перешкод у відвідуванні та спілкуванні з дитиною. Житловий будинок складається з 4 житлових кімнат, кухні та коридору, дитина за власним бажанням спить з бабусею, житлова площа дозволяє обладнати окреме спальне місце, однак ОСОБА_4 не хоче спати сам. Кімнати забезпечені усіма необхідними речами. Дитина знаходиться під наглядом батька та бабусі. Приділяється особлива увага харчуванню дитини.

Суд зазначає, що в акті обстеження житлово-побутових умов органу опіки та піклування відображені належні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини за місцем проживання батька. Батьку допомагає доглядати дитину бабуся. Будинок розташовано в сільській місцевості, де дитина має можливість час проводити на свіжому повітрі. Батько приділяє належну увагу вихованню та догляду за сином, забезпечує матеріально.

Позивач має самостійний дохід, а саме періодично виїжджає на сезонні роботи у межах України.

За станом здоров'я позивач є здоровим, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте згідно медичної довідки з 2001 року за медичною допомогою до психіатра не звертався. До кримінальної відповідальності не притягувався.

Будучи допитаними в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили, що дитина з вересня 2009 року проживає разом з батьком в його будинку, забезпечена усім необхідним, батько піклується про дитину та надає йому свою любов та турботу, не перешкоджає у спілкуванні матері з дитиною в часі, яка проте до дитини не з'являється.

На даний час відповідач не працевлаштована. До кримінальної відповідальності не притягувалась. Відповідач ОСОБА_2 проживає в приватизованій квартирі загальною площею 50,5 кв.м. Згідно акту обстеження умов проживання для проживання ОСОБА_2 з сином ОСОБА_5 умови створені належним чином.

Суд, оцінивши пояснення сторін, покази свідків, надані сторонами докази, висновок органу опіки та піклування, прийшов до переконання про необхідність і доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком.

В даному випадку суд зазначає, що кожен з батьків ставиться до своїх батьківських обов'язків відповідально з урахуванням їх можливостей. Кожен з них любить дитину та піклується про неї. На даний час вік дитини не дозволяє в повній мірі визначити його особливу прихильність до кожного з батьків, але суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 має можливість безперешкодно відвідувати дитину, спілкуватись з нею, здійснювати свої батьківські обов'язки та доглядати за дитиною за місцем проживання позивача. При цьому поведінка відповідача після виїзду її малолітньої дитини з батьком в с. Чудель Сарненського району Рівненської області дає підстави сумніватись в належній поведінці відповідача ОСОБА_2 щодо подальшого виконання нею своїх батьківських обов'язків, оскільки до дитини вона протягом двох років не приїжджала, одягу дитині не передавала, державну допомогу, яку отримувала на утримання сина ОСОБА_5 позивачу не відсилала, а надала можливість виконувати батьківські обов'язки позивачу ОСОБА_1

До того ж суд враховує, що позивач має більш сприятливі умови для проживання дитини, до яких, враховуючи вік дитини, вона звикла, більші можливості та стабільності цих умов. Суд враховує також матеріальний стан кожного із сторін, і зазначає, що позивач має переваги в розмірі доходу.

Отже, суд оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, повністю погоджується з висновком органу опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Суд враховуючи всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає необхідним визначити місцем проживання малолітнього з його батьком, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в цій частині. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, суд дійшов висновку, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим.

Керуючись ст.ст. 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис 128.

Визначити місце проживання дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, який проживає за адресою : АДРЕСА_2

На підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМ України "Про державне мито" звільнити позивача від сплати судового збору при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : підписвірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Довгий І.І.

Справа № 2 - 712

2011 рік

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2011 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі - Сосюк Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника органу опіки і піклування - Шевчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В И Р І Ш И В :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис 128.

Визначити місце проживання дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, який проживає за адресою : АДРЕСА_2

На підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМ України "Про державне мито" звільнити позивача від сплати судового збору при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :