Справа № 0827/2-2756/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2011 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Тютюник М.С.

при секретарі Оболонковій Ю.В.

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ РайффайзенБанкАваль звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначає, що 09.10.2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 012/02-2/528, за умовами якого позичальнику відкрито кредитну лінію в розмірі 323791,70 грн. зі сплатою 12,5 % річних на строк до 08.10.2011 року. Кредитором виконано зобов`язання за кредитним договором надано кредитні кошти в розмірі, обумовленому кредитним договором. Позичальником були порушені умови кредитного договору, згідно якого погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється шляхом сплати щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії кредитного договору згідно графіку. З метою забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором, 09.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу № 012/02-2/528/1 відносно напівпричепу бортового тентованого MEUSBURGER MPS3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року та вантажного сідлового тягача RENAULT MAGNUM, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 . що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року. Позичальник не дотримується виконання кредитних зобов`язань, що виявляється в простроченні платежів, передбачених кредитним договором, та зростаючому боргу по кредиту та відсотках. Внаслідок прострочення у виконанні обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів станом на 08.07.2011 року у відповідача утворилась заборгованість перед банком в сумі 84 681,92 грн., з них: 75 608,78 грн. сума заборгованості по кредиту, 5755,55 грн. сума нарахованих та несплачених процентів, 3317,60 грн. пеня за прострочення по сплаті кредиту та процентів. З метою врегулювання питання погашення заборгованості банком вживались наступні заходи: проводились телефонні розмови та особисті зустрічі з позичальником з метою досягнення домовленості щодо погашення боргу та роз`яснення наслідків примусового стягнення суми заборгованості, відповідачу була надіслана вимога від 17.08.2011 року про повернення заборгованості за кредитом, в якій оповіщено про суму боргу та попереджено про правові наслідки в разі її несплати. Не зважаючи на вжиті заходи, протягом встановленого кредитним договором строку заборгованість погашена не була, у зв`язку із чим банк змушений звернутися до суду, в якому просить суд звернути стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу № 012/02-2/528/1 від 09.10.2007 року, а саме, напівпричіп бортовий тентований MEUSBURGER MPS3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року та вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 . що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 012/02-2/528 від 09.10.2007 року та стягнути з відповідача на їх користь судові витрати, понесені ними при зверненні до суду.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, зазначив, що станом на 08.07.2011 року заборгованість за кредитним договором складала 84 681,92 грн., яка почала виникати з 11.07.2010 року, яка складалася з тіла кредиту, пені та відсотків, при цьому розмір заборгованості зменшився у зв`язку із тим, що відповідач у листопаді 2011 року сплатив заборгованість частково у сумі 25 000,00 грн. Таким чином, на теперішній час сума заборгованості становить 59 681,92 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.5 ст. 76 ЦПК України, повідомлявся належним чином.

Представник відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки відповідач майже повністю після подачі позову до суду сплатив суму заборгованості. Решта суми заборгованості є незначною.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено із законних підстав, він обґрунтований письмовими доказами і підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09.10.2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 012/02-2/528, за умовами якого позичальнику відкрито кредитну лінію в розмірі 323791,70 грн. зі сплатою 12,5 % річних на строк до 08.10.2011 року.

Відповідно п.п. 3.7, 6.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати щомісяця повернення основної заборгованості за кредитом (позичкова заборгованість) та нарахованих процентів за користування кредитом шляхом сплати кредитору щомісячної рівної суми ануїтетного платежу у строки, визначені графіком погашення кредитної заборгованості, починаючи з першого місяця користування кредитом (або з місяця, наступного за закінченням відстрочки погашення основної суми у випадку її надання) та до моменту його повного погашення. У випадку порушення умов цього договору, сплачувати кредитору пеню та інші штрафні санкції, передбачені цим договором.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що кредитором виконано зобов`язання за кредитним договором надано кредитні кошти в розмірі, обумовленому кредитним договором. Позичальником були порушені умови кредитного договору, зокрема п.3.7, згідно якого погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється шляхом сплати щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії кредитного договору згідно графіку. Позичальник не дотримується виконання кредитних зобов`язань, що виявляється в простроченні платежів, передбачених кредитним договором, та зростаючому боргу по кредиту та відсотках. Внаслідок прострочення у виконанні обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів станом на 08.07.2011 року у відповідача утворилась заборгованість перед банком в сумі 84 681,92 грн., з них: 75 608,78 грн. сума заборгованості по кредиту, 5755,55 грн. сума нарахованих та несплачених процентів, 3317,60 грн. пеня за прострочення по сплаті кредиту та процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Проте судом встановлено, підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, що відповідач у листопаді 2011 року сплатив заборгованість частково у сумі 25 000,00 грн. Таким чином, на теперішній час сума заборгованості становить 59 681,92 грн.

Встановлено, що згідно п.п. 7.2, 7.3 кредитного договору кредитор має право у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту, прострочення сплати процентів по ньому, порушення інших умов цього договору, стягувати з позичальника пеню, штраф, що передбачені ст. 10 цього договору, вимагати відшкодування витрат та збитків. Вимога про погашення зобов`язань за цим договором може бути направлена кредитором позичальнику у будь-який час у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання кредитором за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцяти денного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається кредитору відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане позичальником особисто у кредитора.

17.08.2010 року за № 12-21/11-1642 на адресу відповідача позивачем була направлена вимога про повернення заборгованості за кредитом, яка була отримана ОСОБА_1 25.08.2010 року, що підтверджується копією поштового повідомлення.

З метою забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором, 09.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу № 012/02-2/528/1 відносно напівпричепу бортового тентованого MEUSBURGER MPS3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року та вантажного сідлового тягача RENAULT MAGNUM, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 . що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року.

Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги по погашенню заборгованості до настання строку погашення боргу по кредитному договору за рахунок заставленого майна (п. 3.2.2 договору застави транспортного засобу).

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

В силу ч.1 ст. 20 Закону України Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ч.6 ст. 20 Закону України Про заставу звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає за необхідне задовольнити вимоги щодо звернення стягнення на все заставне майно, оскільки оцінка застави проводилась у 2007 року, з урахуванням єксплуатації транспортних засобів, дійсна вартість заставного майна на час розгляду справи сторонами не встановлена.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони чиї позовні вимоги задоволено частково, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у сумі 846,82 грн. та на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді у сумі 120,00грн. у повному обсязі, оскільки сплата частини суми заборгованості відбулася після подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України ст.ст. 509, 525, 526, 530, 590, 610-612, 615, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України Про заставу, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Авальдо ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу № 012/02-2/528/1 від 09.10.2007 року, а саме, напівпричіп бортовий тентований MEUSBURGER MPS3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року та вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 . що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 06.10.2007 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 012/02-2/528 від 09.10.2007 року у сумі 59 681,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору у розмірі 846,82 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у суді в розмірі 120,0 грн.

В решті суми позовних вимог публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.С. Тютюник