Справа №2-175/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьора О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чернівецького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Чернівчанка Агропро витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та повернення законному володільцю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 20 листопада 2006 року між ним як орендодавцем та СТОВ Чернівчанка АГРОс. Моївка Чернівецького району Вінницької області як орендарем було укладено договір №27/06 оренди земельної ділянки, належної ОСОБА_1 згідно державного акту серії ЯБ, №705044 на праві приватної власності. ОСОБА_1, являючись власником земельної ділянки та маючи бажання власними силами здійснювати її обробіток, просить витребувати належну йому земельну ділянку у СТОВ Чернівчанка АГРО.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20.06.2011 року, позов підтримав, просив задовольнити і пояснив, що .

Відповідач, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового (рекомендованого) відправлення /а.с. 28/ в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно статті 35 Закону України Про оренду землі спори, пов*язані із орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Встановлено, що 20 листопада 2006 року між ОСОБА_1 як орендодавцем та СТОВ Чернівчанка АГРОс. Моївка Чернівецького району Вінницької області як орендарем було укладено договір №27/06 оренди земельної ділянки, належної ОСОБА_1 згідно державного акту серії ЯБ, №705044 на праві приватної власності /а.с. 8-9/. Згідно укладеного договору орендодавцем надано орендарю СТОВ Чернівчанка АГРОс. Моївка Чернівецького району у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,7199 га ріллі, розташовану на території Чернівецької селищної ради, для здійснення вказаним товариством господарської діяльності.

Зазначений договір оренди земельної ділянки укладено терміном на 10 /десять/ років.

ОСОБА_1 як орендодавцем передано земельну ділянку розміром 1,7199 га, а СТОВ Чернівчанка АГРОс. Моївка Чернівецького району як орендарем прийнято дану земельну ділянку в якісному стані, що стверджується копією акту про передачу та прийом земельної ділянки в оренду від 20.11.2006 року, складеного в присутності землевпорядника Чернівецької селищної ради /а.с. 10/.

Статтею 15 Закону України Про оренду землівстановлено, що істотними умовами договору оренди землі є:

об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

умови збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін;

умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

В договорі оренди №27/06 від 20.11.2006 року, який є предметом спору, в порушення вище зазначених положень Закону України Про оренду землі, не зазначені умови збереження стану об'єкта оренди; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відсутні відомості про об*єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки).

Відповідно до ч.4 ст. 15 Закону України Про оренду земліневід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Однак, зазначені документи до договору оренди №27/06 також відсутні.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до змісту ст.651 ЦК України та ч.3 ст.31 Закону України Про оренду землівід 06.10.1998 року розірвано може бути лише укладений договір.

Зі змісту ч.1 ст.215 КЦ України слідує, що недійсним може бути визнано, так само як і розірвано, лише укладений договір.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимизвернено увагу судів на те, що в разі передчасної передачі на виконання юридично ще неукладеного договору майна право на це майно у набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, встановленому главою 83 ЦК України (Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави).

Вище наведене дає підстави суду вважати договір оренди земельної ділянки №27/06 від 20.11.2006 неукладеним, відповідно не породжує для його сторін прав та обов*язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при його документальному оформленні. СТОВ Чернівчанка Агрокористується земельною ділянкою без достатньої правової підстави, тому ОСОБА_1 як законний володілець вправі вимагати повернення у товариства безпідставно набутого майна.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння (п.2 ч.3 cт.1212 ЦК України).

Частиною 1 статті 1213 КЦ України встановлено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 321 Цивільного кодексу України також передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Однак, ОСОБА_1, являючись власником земельної ділянки, не має можливості в повній мірі здійснити свої права власника та розпорядитись на власний розсуд належною йому земельною ділянкою.

На підставі ст., ст.215, 321, 651, 1212, 1213 ЦК України, ст., ст.15, 31 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998 року, керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Витребувати у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Чернівчанка АГРОс. Моївка Чернівецького району Вінницької області земельну ділянку (загальною площею 1,7199 га ріллі), належну ОСОБА_1 згідно державного акту серії ЯБ, №705044 на праві приватної власності та повернути ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Суперсон С.П.