Справа№2-к-5/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевченко J1. В.,

при секретареві Прохоровій К. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Відділу реєстрації актів цивільного стану м. Петропавловська Північно-Казахстанської області Республіки Казахстан про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду № 2 м. Петропавловська Північно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 27 квітня 2010 року

встановив:

У лютому 2011 року Відділ реєстрації актів цивільного стану м. Петропавловська Північно-Казахстанської області Республіки Казахстан через Головне управління юстиції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду № 2 м. Петропавловська Північно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 27 квітня 2010 року, яким встановлено неправильність актового запису № 1197 від 03.04.1947, вчиненого Жовтневим відділом РАЦС м. Києва про народження ОСОБА_1, зобовязано орган РАЦСу внести виправлення в актовий запис, вказавши імя матері «Ірина», рік її народження «1915».

У судове засідання представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції м. Києва не зявився, однак до суду в порядку ст. 395 ЦПК України надійшов лист органу РАЦСу про відсутність з його боку заперечень проти задоволення даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням суду № 2 м. Петропавловська Північно- Казахстанської області Республіки Казахстан від 27 квітня 2010 року встановлено неправильність актового запису № 1197 від 03.04.1947, вчиненого Жовтневим відділом РАЦС м. Києва про народження ОСОБА_1, зобовязано орган РАЦСу внести виправлення в актовий запис, вказавши імя матері «Ірина», рік її народження «1915» (а.с. 3).

Дане рішення суду набрало законної сили 13 травня 2010 року, про що свідчить відмітка на рішенні зі штампом суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Визнання та виконання рішення Петропавлівського міського суду Північно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 27 квітня 2010 року передбачене Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993, яка ратифікована Україною 10.11.1994 та набрала чинності для України 14.04.1995 (в подальшому Мінська Конвенція).

Згідно з ст. 6 Мінської Конвенції сторони, що домовляються, надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних та інших дій, передбачених законодавством запитуваної сторони, а саме: складання і пересилання документів, проведення обшуків, виїмок, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення кримінального переслідування, розшуку і видачі осіб, які вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків в частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Відповідно до п. а) ст. 51 Мінської Конвенції кожна із сторін, що домовляються, на умовах, передбачених даною Конвенцією, визнає і виконує рішення установ юстиції по цивільним і сімейним справам, включаючи затверджені судом мирові угоди по таким справам і нотаріальні акти відносно грошових зобовязань, прийняті на території інших сторін, що домовляються.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Мінської Конвенції суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені даною Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд приймає рішення про примусове виконання.

Судом встановлено, що рішення ухвалено компетентним судом, набрало законної сили, трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання не закінчився.

Підстави для відмови у виконанні рішення, передбачені ст. 55 Мінської Конвенції, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993, яка ратифікована Україною 10.11.1994 та набрала чинності для України 14.04.1995, ст. 390-395 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання Відділу реєстрації актів цивільного стану м. Петропавловська Північно- Казахстанської області Республіки Казахстан задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення суду № 2 м. Петропавловська Північно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 27 квітня 2010 року у справі № 2-2768/10, яким встановлено неправильність актового запису № 1197 від 03.04.1947, вчиненого Жовтневим відділом РАЦС м. Києва про народження ОСОБА_1, зобовязано орган РАЦСу внести виправлення в актовий запис, вказавши імя матері «Ірина», рік її народження «1915».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: