Справа № 2-4048/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчака М.М.,

при секретарі Редько К.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

та його представника ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 796 540 грн. 00 коп.,процентів за користування позикою в сумі 712 050 грн. 00 коп.,пені 4 161 850 грн. 00 коп. та судових витрат по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали. Пояснили,що 07.05.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики,згідно якого ОСОБА_1 позичив 505 000 грн. 00 коп.,що в еквіваленті курсу НБУ гривні до долара США складало 100 000 доларів США строком до 07.05.2008 року, про що є відповідна розписка. У вказаний строк відповідачка ОСОБА_3 борг не повернула, умови договору не виконала. Пунктом 5.1 Договору передбачено,що сума позики підлягає поверненню готівкою в гривнях в розмірі, еквівалентному 100 000 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ на момент повернення позики. Станом на 22.04.2011 року курс долара США становив 7,9654 грн. Окрім того 01.06.2007 року була укладена Додаткова угода,відповідно до якої договір позики був доповнений п.2.2,згідно якого передбачено,що на позику нараховуються проценти в розмірі 3% від суми позики за один календарний місяць. Пунктом 6.2 Договору передбачено сплату пені в розмірі 0,5 % від суми неповернутої чи невчасно повернутої позики за кожен день прострочення. Таким чином до стягнення з відповідачки підлягає 796 540 грн. 00 коп. боргу за договором позики, 712 050 грн. 00 коп. відсотків за користування коштами та 4 161 850 грн. 00 коп. пені. Покликаючись на викладене, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_4 позов визнав повністю в частині стягнення суми боргу за договором позики та сплати відсотків. В частині вимог про стягнення пені просив зменшити в звязку із тим,що дана сума 4 161 850 грн. 00 коп. значно перевищує розмір боргу.

Заслухавши пояснення позивача та його представника,представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із договору позики,укладеного між сторонами 07.05.2007 року, ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 позику в сумі 505 000 грн. 00 коп.,що на момент укладення Договору відповідно до офіційного курсу Національного Банку України еквівалентно 100 000 доларів США строком до 07.05.2008 року.

Факт передачі коштів ОСОБА_1 для ОСОБА_3 підтверджується відповідною розпискою від 07.05.2007 року.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 610 ЦК України,порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як доведено в судовому засіданні, ОСОБА_3 зобов'язалась повернути борг до 07.05.2008 року, проте від добровільного виконання зобов'язання ухиляється, на час розгляду справи позику не повернула, тому підстави для стягнення заборгованої суми боргу за рішенням суду наявні.

Окрім того,згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст.625 ЦК України боржник,який прострочив виконання грошового зобовязання,на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також 3% річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

01.06.2007 року між сторонами по справі була укладена Додаткова угода до договору позики, відповідно до якої Договір позики доповнено п.2.2,згідно якого передбачено, що на позику нараховуються проценти в розмірі 3% від суми позики за один календарний місяць. Проценти нараховуються кожен місяць до фактичного повернення позики.

Таким чином, до стягнення з ОСОБА_3 підлягає 796 540 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики та 712 050 грн. 00 коп. процентів, проти стягнення яких з ОСОБА_3 її представник не заперечує.

Окрім того, згідно п.2 Додаткової угоди,п.6.2 Договору позики викладено в наступній редакції: У випадку порушення позичальником п.4.1 Договору, то він безумовно сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми неповернутої чи невчасно повернутої позики за кожен день прострочення.

Однак,як вбачається з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тому з врахування того, що сума пені 4 161 850 грн. 00 коп. значно перевищує суму боргу 796 540 грн.,суд вважає за можливе зменшити розмір пені і стягнути з ОСОБА_3 10 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається із долучених до справи документів, позивачем понесено витрати по оплаті судового збору в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., тому підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 з відповідачки понесених витрат наявні.

На підставі ст.ст. 11, 16,551,610, 625, 1046-1048,1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294,88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 796 540 грн. 00 коп., відсотки в сумі 712 050 грн. 00 коп., пеню в сумі 10 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а всього 1 520 410 грн. 00 коп.( один мільйон пятсот двадцять тисяч чотириста десять грн. 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М.