Справа № 2-9124/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Черновського Г.В.

при секретарі - Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2011 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (а.с.6-7)

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 15 серпня 2003 року, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач після розлучення, незважаючи на наявні між сторонами домовленості відносно утримання та виховання дитини, фактично позбавлений можливості бачитися та спілкуватися зі своєю донькою та приймати участь у її вихованні, тому він звернувся до суду та просив визначити способи його участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , тобто періодичні та систематичні побачення, а саме: середа з 15:00 год. до 20:30 год.; неділя з 10:00 год. до 20:30 год. у місці його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , або в будь якому іншому місці у межах м.Дніпропетровська; а також надання спільної відпустки протягом 14 календарних днів на рік з 15 до 30 липня, просив суд усунути перешкоди у його спілкуванні з малолітньою донькою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та третім особам не чинити перешкод у спілкуванні.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували частково, посилаючись на те, що проти спілкування позивача з донькою відповідачка принципово не заперечує, але вважає за доцільне визначити порядок спілкування дитини з батьком відповідно до наданого нею графіком, а саме систематичні побачення щотижня: середа з 18:00 год. до 20:00 год.; субота 10:00 год. до 20:30 год.; а також надання спільної відпустки у 2012 році з 01 до 15 серпня.

Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 15 серпня 2003 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13).

21 жовтня 2010 року рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Донька стала проживати з матір`ю.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2010 року ОСОБА_1 щомісячно і в повному обсязі сплачує відповідачу аліменти на утримання дитини. Наведене підтверджується відповідними довідками з місця роботи.

Відповідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.1,2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виник спір, який носять особистий характер та пов`язаний з наявними судовими справами, пов`язаними з вирішенням питання про місце проживання дитини, у зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між відповідачем та позивачем, така ситуація в їх сімейних відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, дані обставини підтверджуються поясненнями сторін у судовому засіданні.

Незважаючи на те, що позивач не надав суду відповідних доказів перешкоджання відповідачем у його спілкуванні з дитиною, але має місце факт звернення позивача до суду за захистом цього права.

Крім цього, при відсутності відповідного судового рішення, позивач фактично позбавлений можливості мати відповідні докази, оскільки не має права звернення до органів виконавчої служби з питання контролю за додержанням умов вказаного рішення, тобто у іншій спосіб захистити своє право на спілкування та виховання дитини в разі його порушення відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 в частині усунення перешкод з боку ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 та її вихованні є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з його донькою.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виник спір щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, а також психічний та фізичний стан малолітньої дитини, приходить до висновку про можливість визначити ОСОБА_1 , як спосіб участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 побачення батька та дитини кожної неділі три рази на тиждень у середу з 18-00 год. до 20-30 год., у п`ятницю з 18-00 год. до 20-30 год., та у неділю з 10:00 год. до 20:30 год. за місцем проживання позивача або в інших місцях в межах м.Дніпропетровська на розсуд батька, без присутності матері дитини, а також забезпечити спільний відпочинок позивача з донькою протягом 14 календарних днів у 2012 році з 01 по 15 серпня з можливістю вивезення дитини з метою оздоровлення в межах України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 34 грн., в рахунок відшкодування оплати ІТЗ, та 8,50 грн. в рахунок відшкодування судового збору. Також суд вважає за можливе достягнути з відповідача на користь держави 3 грн. у рахунок відшкодування оплати ІТЗ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.141, 153-159 СК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- кожної неділі три рази на тиждень у середу з 18-00 год. до 20-30 год., у п`ятницю з 18-00 год. до 20-30 год., та у неділю з 10:00 год. до 20:30год. ОСОБА_1 має право на побачення з ОСОБА_3 за місцем свого проживання або в інших місцях на його розсуд, без присутності матері дитини, з можливістю участі у спілкуванні з дитиною третіх осіб.

- забезпечити спільний відпочинок ОСОБА_1 з його донькою - ОСОБА_3 протягом 14 календарних днів у 2012 році з 01 по 15 серпня з можливістю вивезення дитини з метою оздоровлення в межах України, без присутності матері дитини.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з його донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з його донькою ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 42,50 грн.

Достягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 3 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Г.В.Черновськой