Справа № 2-3776/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 23 листопада 2011 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
Позивач звернувся до суду зі своїм вищевказаним позовом, за яким зазначив, що він із дружиною ОСОБА_3 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_2 мешкає поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2 .
Відповідачка неодноразово затоплювала в квартирі позивача туалет, на його зауваження не реагує, у зв`язку із чим позивач звернувся до ЖБК, була створена комісія, яка обстежила квартиру позивача, та склала кошторис вартості ремонту туалету, який складає 7160 грн.
Згідно з актом від 16.03.2011 року встановлено, що в квартирі відповідачки поверхня пола в районі каналізаційної труби є пухкою, по зовнішній стінці нижнього трійника видно патьоки, у напрямку верха труби виявлено, що стоїть вода, при цьому відповідачка зобов`язалась усунути несправність труби протягом 7 днів.
Позивач та його дружина ОСОБА_3 є людьми похилого віку, часто хворіють, та таке відношення до них зі сторони відповідачки викликає у них постійні переживання, стреси, погіршується їхнє самопочуття, позивач вважає, що такими діями відповідачка спричинила йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 3000 грн.
Оскільки відповідачка не бажає відшкодувати вартість ремонту добровільно, позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7160 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн., а також судові витрати.
У судовому засіданні позивач на позові наполіг за вищевказаними підставами, а відповідач на позов заперечила, зазначаючи на недоведеність позивачем заявлених вимог.
Представник ЖБК-третьої особи заявив суду про обґрунтованість позову, проте відніс вирішення справи на розсуд суду.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач мешкає разом із своєю дружиною ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , яка, власне, їм і належить на підставі виданих свідоцтв на право власності від 09.03.2000 року та від 14.04.2000 року.
З пояснень сторін вбачається, що поверхом вище від позивача, над ним, мешкає відповідач у квартирі АДРЕСА_2 вказаного будинку, в якій ній належить 1/3 частка на підставі договору дарування від 14.11.2001 року.
За поясненнями позивача, відповідачка в період з 4 березня по 15 травня 2011 року затоплювала зі своєї квартири його квартиру, а саме, приміщення туалету.
Актами комісії ЖБК № 8 «Комунальник`від 12 та 16 березня, від 26 квітня 2011 року встановлено протікання крізь стелю каналізаційних стоків із кв. АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частина 2 ст. 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в фізичному болі та стражданнях, отриманих особою внаслідок спричиненої шкоди її здоров`ю, а також пошкодженням або знищенням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що внаслідок допущеного відповідачем вищевказаного протікання каналізаційних стоків йому була спричинена матеріальна шкода у розмірі 7160 грн. Крім того, позивач заявляв також, що внаслідок скоєного діями відповідача йому біла спричинена і моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 3000 грн.
Вимогами ст. 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Натомість, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу заявлених ним вимог, а саме, на підтвердження того, що за вини відповідача було допущено протікання каналізаційних стоків через, що йому була спричинена матеріальна шкода у розмірі 7160 грн., та що діями відповідача йому була спричинена і моральна шкода.
Надані позивачем пояснення, суд оцінює критично, бо позивач прямо зацікавлений в результатах розгляду справи та не несе відповідальності за давання завідомо неправдивих пояснень, а надані позивачем документи - кошторис, схема та вищевказані комісійні акти - на думку суду, не є допустимими доказами, оскільки вони хоча і містять дослідження певними особами матеріальних об`єктів і процесів, які містять інформацію про обставини справи, але з таких документів не вбачається, що такі дослідження були проведені на основі спеціальних знань цих осіб.
Сторонам судом роз`яснювалися їх права та обов`язки, в тому числі і щодо подання доказів, натомість, після дослідження судом всіх наданих у справі доказів, позивач доповнень не мав, клопотань щодо подання суду додаткових доказів не заявляв, а лише наполягав на задоволенні його позову у первісно поданому обсязі за вказаними в ньому підставами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя П.В Зарютін