Решетилівський районний суд Полтавської області
№ 2 -322/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2011

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Микитенко В.М.,

при секретарі - Лукяненко Т.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення аліментів на непрацездатну матір,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 у якому просила стягнути із кожного по 200 грн. аліментів на її утримання щомісячно, починаючи із дня предявлення позову безстроково.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 є ветераном-учасником війни та пенсіонеркою, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення і отримує пенсію за віком. Проживає без реєстрації в будинку свого сина ОСОБА_2 та невістки ОСОБА_7 у селі Дружба, Решетилівського району. В 2009 році вона втратила рухову активність, тому потребує стороннього догляду та медичної допомоги. Останні роки тяжко хворіє та значну частину пенсії витрачає на ліки. Водночас, відповідачі - її діти відмовляються доглядати її та не можуть забезпечити належні умови життя та догляду. Тому вона має намір оформитись на постійне проживання до стаціонарного відділення Решетилівського районного територіального центру соціального обслуговування для чого необхідні кошти.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав у ньому зазначених.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти позову, зазначивши, що позивачка ОСОБА_5 проживає у нього вдома та знаходиться на його повному матеріальному утриманні, тому відсутні підстави додатково стягувати із нього кошти.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечив проти позову за безпідставністю, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_6 отримує мінімальну пенсію та не взмозі на даний час сплачувати аліменти. Водночас, позивачка на протязі півтора року перебувала на її утриманні, а на даний час перебуває на утриманні брата ОСОБА_2 Крім того, позивачці забезпечений прожитковий мінімум у вигляді пенсії в розмірі 1166,10 грн.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав, не заперечував викладених обставин.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до свідоцтв про народження, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 є дітьми позивачки ОСОБА_5 (а.с.11,13,16).

За даними паспорту позивачка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно пенсійного посвідчення є пенсіонером (а.с. 3-5).

У відповідності до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Потреба у матеріальній допомозі визначається в залежності від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Із 01.04.2011 року, відповідно ЗУ № 2857-VI від 23.12.2010 р., в Україні для осіб, які втратили працездатність встановлено прожитковий мінімум у розмірі 764 грн. на одну особу щомісячно.

З урахуванням встановлених обставин справи, зокрема отримуваної позивачкою ОСОБА_5 пенсії в розмірі 1116 грн. 10 коп. (а.с.6) у сукупності із прибутком від оренди наявного у неї земельного паю (встановлено в судовому засіданні), їй забезпечено установлений прожитковий мінімум, що у розумінні ч.1 ст.202 СК України виключає установлену законом потребу в матеріальній допомозіта позбавляє права позивача на відповідне утримання від повнолітніх дітей.

Із викладених підстав суд не приймає визнання позову відповідачем ОСОБА_3, оскільки це суперечить закону.

Крім того, суд зважає на те, що позивачка ОСОБА_5 проживає у свого сина ОСОБА_2 в с.Дружба, Решетилівського району (а.с.7) та перебуває на його утриманні (а.с.8), а відповідачка ОСОБА_6 утримувала матір до цього на протязі півтора року, а на даний час не взмозі надавати матеріальну допомогу за станом здоровя та відсутністю належних житлово-побутових умов. Відповідач ОСОБА_3 не відмовляється добровільно надавати матері посильну матеріальну допомогу.

Посилання позивачки на необхідність стягнення аліментів з метою влаштування її до стаціонарного відділення Решетилівського районного територіального центру соціального обслуговування судом не приймаються до уваги, оскільки суперечать вимогам ст.202 СК України. Крім того, відповідні повідомлення цього центру не вказують точної суми коштів за надання соціальних послуг та містять інформацію про відсутність вільних місць (а.с.9,10).

Також позивачем не надано належних і допустимих доказів витрат позивачки на догляд та медичну допомогу, а також доказів, що відповідні витрати не несуть відповідачі у добровільному порядку.

За таких обставин позовні вимоги безпідставні, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.202 -205 СК України, ст.3, 8, 10, 61, 88, ст.212-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення аліментів на непрацездатну матір відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів до апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Суддя: