Справа № 2-149/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Малофеєвої О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Варвинського районного суду з позовом до Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться в с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області.

Свої вимоги мотивує тим, що спадкодавець - ОСОБА_2 померла ЗО травня 2010 року, і позивач, являючись спадкоємцем за заповітом, в установлений строк, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається зокрема і з житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться в с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області, проте нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на будинок за вищезазначеною адресою з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нього, в звязку з чим, позивач і звернувся до суду та просить визнати право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги'підтримав, просив їх задовольнити, визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться, за адресою: с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області.

Представник відповідача - Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.51/. До суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника Гнідинцівської сільської ради. Заперечень щодо заявлених позовних вимог сільська рада не має /а.с.52/.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 - підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, однак достатніх належних доказів на підтвердження та задоволення позовних вимог позивачем суду не надано, чим порушено вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно наданої копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №140502, ОСОБА_2 померла 30.05.2010 року, про що виконкомом Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівського області в Книзі реєстрації смертей зроблено запис від 02.06.2010 року за № 13 /а.с.7/.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 24.01.94 року секретарем виконавчого комітету Гнідинцівської сільської ради за реєстровим № 6, спадкодавець ОСОБА_2, на випадок своєї смерті заповіла жилий будинок з надвірними будівлями своєму племіннику - ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Після смерті спадкодавця, тітки позивача по справі, відкрилась спадщина, до складу якої входить зокрема і житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області.

Згідно довідки № 416 від 14.07 2011 року, виданої виконкомом Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 дійсно проживала і була зареєстрована до дня смерті - 30.05.2010 року в с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області /а.с. 18/. Факт постійного проживання ОСОБА_2 за вище вказаною адресою підтверджується і показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як вбачається з довідки Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: в с Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області, в цій установі не було оформлено та зареєстровано /а.с. 19/.

05 листопада 2010 року спеціалістами комунального підприємства "Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації " був складений технічний паспорт та проведено оцінку вказаного житлового будинку та господарських будівель, дійсну вартість яких визначено в сумі 50 423 грн. /а.с.27-29/.

З оглянутої в судовому засіданні копії книги погосподарського обліку встановлено, що головою домогосподарства по вулиці Незалежності буд.73 в с. Гнідинці Варвинського району була ОСОБА_2, інших осіб за вище зазначеною адресою на момент смерті не проживали і не були зареєстровані /а с 20- 26/.

За повідомленням Варвинської районної державної нотаріальної контори, 16 червня 2010 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом в звязку з чим, і була відкрита спадкова справа за № 124/2010 рік щодо майна спадкодавця ОСОБА_2

Спадкодавець на випадок своєї смерті залишила заповіти, посвідчені секретарем, виконкому Гні- динцівської сільської ради 24.01.94 року за реєстровим № 6; 23.05.2002 року за реєстровим № 32; 08.11.2006 року за реєстровим № 37; 21.12.2007 року за реєстровим № 203. В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що спадкоємцями за вищезазначеними заповітами є позивач по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Як вбачається з нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_5 від 06.07.2011 року, останній відмовився від прийняття спадщини за заповітом та за законом після померлої- Коркоцької Г.Ф.

Відповідно до положень ст.1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини, тобто від належних спадкодавцеві на момент відкриття спадщини прав та обов'язків, які входять до складу спадщини, є безумовною і беззастережною.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач по справі ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за заповітом, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки розміром 3,08 га, 0,3351 га та 0,2500 га; на вклад з належними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в ВАТ «Державний ощадний банк України»,/а.с.46-50/.

Суд вважає, що позивач, прийнявши у спадщину частину спадкового майна, відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України та п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового будинку померлій ОСОБА_2, позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса /а.с.10/. Тобто, права власності на домоволодіння спадкодавець на час відкриття спадщини не набув.

Згідно з вимогами ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої тд судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

У відповідності до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Виходячи із змісту ст.1218 ЦК України, до спадкової маси можуть входити лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, та не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно з ч ч.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Необхідність прийняття закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, передбачена ч.З ст.18 Закону України "Про основи містобудування". Відповідно до змісту пп.1 п."б" ч.1 ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно вимог ст.26 Закону України "Про основи містобудування" спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, проте матеріали цивільної справи не містять ані будь- яких даних про звернення ОСОБА_1 до органів місцевого самоврядування з питання узаконення самочинного будівництва, а також про відмову цих органів у його вирішенні, що дають обґрунтовані підстави вважати про наявність спору про право, ані будь-яких висновків щодо відповідності самочинно побудованих будівель державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам.

Відповідно до вимог ч.ч.2,3 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо прийняття цього майна до експлуатації передбачено договором або законом. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна)

За безпосередньо досліджених обставин справи, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 Андрієм Олександровичем право власності на матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва домоволодіння за адресою: в с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району

Чернігівської області, оскільки до завершення будівництва, а також здачі його в експлуатацію та державної реєстрації особа вважається власником лише будівельних матеріалів. При цьому суд вважає можливим перевести на позивача також права забудовника на незданий в експлуатацію житловий будинок.

Вирішуючи питання про неможливість визнати за ОСОБА_1 право власності' на садибу при прийнятті даного рішення, суд не враховує положення п.З постанови Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року № 1035 "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" щодо можливості спрощеного порядку оформлення права власності на приватні житлові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, оскільки вказана постанова не діяла на час відкриття спадщини, а закон не має зворотної дії в часі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України ст ст 331 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1269 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно: житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться за адресою с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва житлового будинку з господарськими спорудами, розташовані за адресою: с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області. >-*

Визнати за ОСОБА_1 права забудовника на незданий в експлуатацію житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: с. Гнідинці по вулиці Незалежності буд.73 Варвинського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_6