У Х В А Л А

05.07.2011 року, суддя Володарського районного суду Київської області, ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 по справі 2-203/11 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя про повернення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом по справі 2-203/11 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи його тим, що 12 січня 1991 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. Від даного шлюбу в них народилося двоє дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

28 травня 2008 року між сторонами шлюб розірвано. За час спільного проживання подружжям було придбано нерухоме майно. Тому ОСОБА_2 просила суд виділити їй: 2/3 частки житлового будинку у спільній сумісній власності, розташованого по вул. Шевченка, 3 в с. Капустинці Володарського району Київської області, веранду площею 8.3 м. кв., вартістю 1958 грн.; погріб вартістю 1655 грн.; колодязь питний вартістю 12800 грн.; козирок вартістю 2048 грн.; сарай вартістю 6911 грн.; 1/2 частки шиферної огорожі вартістю 7593,50 грн.; огорожа вартістю 1120 грн., а всього на загальну суму 44392,50 грн.; 2/3 частини земельної ділянки, що становить 0,1666 га., яка розташована по вул. Шевченка, 3 в с. Капустинці Володарського району, посвідченої державним актом серії ЯД № 769878 на право приватної власності; 2/3 частини земельної ділянки, що становить 0,0808га., розташованої по вул. Шевченка, 3 в с. Капустинці Володарського району Київської області.

Виділити ОСОБА_3: 1/3 частку житлового будинку розташованого по вул. Шевченка, 3 в с. Капустинці Володарського району; господарські споруди, а саме: приміщення бані вартістю 14989 грн.; приміщення сараю вартістю 353 грн., туалет вартістю 1053 грн., 1/2 частина огорожі із шиферу вартістю 7593,50 грн., а всього на суму 23988, 50 грн.; 1/3 частини земельної ділянки, що становить 0,1666 га., яка розташована по вул. Шевченка, 3 в с. Капустинці Володарського району, посвідченої державним актом серії ЯД № 769878 на право приватної власності; 1/3 частини земельної ділянки, що становить 0,0808га., розташованої по вул. Шевченка, 3 в с. Капустинці Володарського району Київської області.

Згідно поданих заяв позивачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову, по даній справі судом винесено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Оскільки при подачі зустрічного позову, позивачем було сплачено судові витрати, а тому вона подала заяву про повернення судового збору та коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судової справи.

Оглянувши заву та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_2 завернувся до суду з зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя з відступом начала рівності часток з урахуванням неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», при подачі зустрічного позову ОСОБА_2 було сплачене державне мито в сумі 763 гривні, що підтверджується квитанцією № 1141/з36 від 14.06.2011 року.

Також ОСОБА_2 при подачі зустрічного позову до суду було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 120 грн., що стверджується квитанцією № 1141/з37 від 14.06.2011 року.

Ст. 83 ч. 1 п. 2 ЦПК України, вказує, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі залишення заяви без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 83 ЦПК України, сплачена сума коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі залишення заяви без розгляду.

Згідно п. 16 розділу 4 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 року, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло.

Відповідно до п. 17 розділу 4 даної Інструкції, повернення державного мита проводиться на підставі заяви платника, поданої ним протягом року з дня зарахування державного мита до бюджету, відповідного органу, що справляє мито.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_2 обґрунтована, і тому її слід задовольнити.

Керуючись ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», ст. 83 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про повернення судових витрат сплачених по зустрічному позові по справі 2-203/11 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити.

Зобовязати Володарську селищну раду Київської області повернути ОСОБА_2, державне мито в сумі 763 грн., сплачене 14.06.2011 року згідно квитанції № 1141/з36.

Зобовязати ГУ ДКУ в Київській області повернути ОСОБА_2, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи в сумі 120 грн., сплачене 14.06.2011 року згідно квитанції № 1141/з37.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: М. М. Юзвик