АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц - 981/2011 р. Головуючий 1 інст. Яремчук В.І.
Категорія: визнання Доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного Харківської області в складі:

головуючого-судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н. М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Міхно І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, кредитної спілки «Слобода Кредит» про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним,-

встановила:

14.07.2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, Кредитної спілки «Слобода Кредит» про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

В обґрунтування позову вказувала, що вона є членом КС «Слобода-Кредит» на правах члена спілки надала спочатку Спілці кредитні кошти, а потім взяла гроші у борг. Сума коштів наданих спілці перевищувала суму кредиту. Але у зав'язку із неправомірними діями керівництва спілки запозичені у неї грошові кошти спілка їй не повернула і не провела взаєморозрахунок за наданим кредитом, та неправомірно передала право вимоги за кредитом сторонній особі - відповідачу ОСОБА_1 (а.с. 21-24). Вважає, що керівництво спілки не мало права відступати право вимоги за кредитним договором сторонній особі.

У судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_2 позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, діючи у своїх інтересах та у інтересах відповідача, - кредитної спілки «Слобода Кредит» на підставі довіреності (а.с. 20), надав суду письмові заперечення на позов. (а.с. 33-35).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2010 року позов задоволено. Суд визнав не дійсним договір № 3/03-10 від 16 березня 2010 року укладений між КС «Слобода-Кредит», як первісним кредитором, з ФОП ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №25-07/08-П2 від 25.07.2008 року укладеним між КС «Слобода-Кредит» та ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, не відповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та в задоволенні позову відмовити з урахуванням обставин, що виникли після прийняття рішення судом першої інстанції, а саме укладенням угоди від 24.01.2011р. про розірвання (припинення) договорів про відступлення права вимоги між КС «Слобода-Кредит» та ОСОБА_1

Судова колегія, перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Підставами апеляційного оскарження може бути незаконність та (або) необґрунтованість рішення суду першої інстанції. Але відповідно до положень статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, який перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, повинен здійснювати таку перевірку в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Таким чином, змінювати підставу та предмет позову в межах апеляційного провадження не можна.

Судова колегія погоджується з висновками суду, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено, що 16 березня 2010 року Кредитна спілка «Слобода-Кредит», діючи як кредитор, уклала договір № 3/03-10 з фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №25-07/08-П2 від 25.07.2008 року, укладеним із боржником - членом Спілки ОСОБА_2 (а.с. 38).

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78 року N 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша зацікавлена особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Діяльність кредитних спілок урегульована Законом України «Про кредитні спілки» № 2908-ІП від 20 грудня 2001 року (далі - Закон).

Згідно вимог ст. 3 Закону кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки.

Згідно положень ст. 23 Закону внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

За оспорюваним договором про відступлення права вимоги до ФОП ОСОБА_1 передані зобов'язання члена кредитної спілки ОСОБА_2 по кредитному договору №25-07/08-П2 від 25.12.2008р., надання кредиту по якому здійснено під забезпечення виконання ОСОБА_2 по укладеному договору по залученню вкладу члена КС на депозитний рахунок від 21.12.2007р. №СК-21120713 на загальну суму 254 500 грн. (а.с.55)

З копії договору кредиту №25-07/08-П2 від 25.12.2008р. (а.с.7) на суму у розмірі 125.000 грн. вбачається, що погашення кредиту забезпечується заставою майнових прав на депозитний членський внесок ОСОБА_2 в КС «Слобода-Кредит». Проте, на момент укладання договору про відступлення права і по теперішній час Спілкою не здійснено погашення кредитів за рахунок зобов'язання перед ОСОБА_2

Системний аналіз положень Закону України «Про кредитні спілки» свідчить, що правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості боржників - членів Кредитної спілки кредитором - Кредитною спілкою, це правовідносини між власниками грошових коштів в особі членів спілки, та боржниками, також членами спілки, які водночас є і власниками грошових коштів, що належать спілці.

Судова колегія погоджується з висновками суду, що за встановлених обставин забезпечення кредиту заставою майнових прав на депозитний членський внесок ОСОБА_2 в КС «Слобода-Кредит», сума забезпечення якого перевищує суму кредиту, керівні органи спілки відповідно до положень Закону України «Про кредитні спілки», не мали права відступати право вимоги за кредитним договором.

Укладення угоди від 24.01.2011р. про розірвання (припинення) договорів про відступлення права вимоги між КС «Слобода-Кредит» та ОСОБА_1 порушує умови договору кредиту №25-07/08-П2 від 25.12.2008р. щодо права ОСОБА_2 на забезпечення погашення кредиту заставою майнових прав на депозитний членський внесок ОСОБА_2 в КС «Слобода-Кредит».

З врахуванням наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону. Підстав для ухвалення окремої ухвали, судова колегія не вбачає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2010 р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: