Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22ц-4751/2011 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Кримської О.М.

ОСОБА_2

при секретарі: Череватій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В позові зазначав, що 23.10.1993 року між ним та відповідачкою по справі було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-ЖС № 460442 виданим 13.10.1993 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Мелітополі Мелітопольського МУЮ Запорізької області. Від даного шлюбу в них є неповнолітня донька, ОСОБА_5 21.09.2009 р. н. Посилаючись на те, що за час спільного проживання в них не склались нормальні стосунки, внаслідок чого відбувались сварки та скандали, що в свою чергу негативно впливало на психологічну обстановку у сім'ї, етичне та моральне виховання дитини, в даний час втрачені почуття любові і взаєморозуміння, наміру підтримувати шлюбні стосунки у сторін немає, позивач просив суд розірвати шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 23.10.2993 року відділом реєстрації актів громадянського стану по м. Мелітополю, актовий запис № 1336.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2011 року позов задоволено: розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, дошлюбне прізвище «Дьоміна», зареєстрований 23.10.1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя, актовий запис № 1336. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишено прізвище «Мосюр».

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення апелянта,дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не підтримують сімейних відносин, скандали та сварки, які виникали у сторін негативно впливали на психологічний стан у сім'ї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що судом зроблено висновок про необхідність розірвання шлюбу, який не відповідає обставинам справи. Позивачем не доведені обставини, що мають значення для справи при вирішенні питання про розірвання шлюбу, не надано строк на примирення.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно з ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Апеляційна скарга не містить спростувань висновків суду про відсутність сімейних відносин між сторонами.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, ОСОБА_3 не заявляла клопотання про надання їм строку на примирення, а також в судовому засіданні суду апеляційної інстанції також не заявила такого клопотання.

В суді апеляційної інстанції, відповідачка підтвердила, що на час розгляду справи в апеляційному суді вони не примирились та не відновили своїх сімейних відносин, ніяких дій, направлених на примирення сторони не здійснили за весь час судового розгляду справи як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції.

Апелянт не заперечує залишити після розірвання шлюбу прізвище «Мосюр», апеляційну скаргу в цій частині не підтримала.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, висновок суду першої інстанції щодо розірвання шлюбу відповідає дійсним обставинам справи, а тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2011 року по цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів,

Головуючий:

Судді: