Справа № 2-1498/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2011 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської Ради про відшкодування шкоди,-

встановив:

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити та стягнути з Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської Ради на користь ОСОБА_1 18992,00 грн. (вісімнадцять тисяч девятсот девяносто дві гривні нуль копійок) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 5000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок) заподіяної моральної шкоди; 120,00 грн. (сто двадцять гривень нуль копійок) в рахунок відшкодування витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та державне мито в прибуток держави.

Свої позовні вимоги аргументує тим, що 03 листопада 2010 року на перехресті вулиць Соборна - Коперніка (район пивзаводу) в м.Рівне о 08 год. 50 хв. Водій тролейбуса марки «Шкода» р.н. 135 ОСОБА_2, який перебуває в трудових відносинах з КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської Ради, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції перед пішохідним переходом, здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_1, яка належить позивачу по справі. Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «Мітсубіші Лансер» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вартість матеріального збитку, завданого у звязку з пошкодженням транспортного засобу позивача згідно висновку експерта становить 18412,00 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача, а також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 480,00 грн., сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120,00 грн.

Крім того, внаслідок ДТП позивачу було заподіяно і моральну шкоду, яка виразилась у тому, що позивач являється хворою людиною, інвалідом дитинства 2 групи, є особою, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, у звязку з чим він переніс сильні душевні переживання, моральні втрати, які виразились у погіршенні стану здоров»я, душевних стражданнях. У звязку з чим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що вартість матеріального збитку та ремонту транспортного засобу позивача є завищеним, у звязку з чим представник відповідача заперечує розмір завданого матеріального збитку. Крім того пояснив суду, що позивач не керував автомобілем в момент ДТП, не був при цьому присутнім. Також, позивач не отримав ніяких тілесних ушкоджень при ДТП. Факт заподіяння моральних та фізичних страждань нічим не підтверджений, також не підтверджені втрати позивача немайнового характеру, а тому немає підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Представник відповідача вважає, що позивачем не доведені обставини завдання йому шкоди, а тому з цих підстав просить суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 03 листопада 2010 року о 08 год. 50 хв. водій ОСОБА_2, керуючи тролейбусом марки «Шкода» д.н.з. 135 135 на перехресті вулиць Соборна - Коперніка в м.Рівне не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, який зупинився попереду.

Постановою Рівненського міського суду від 08 листопада 2010 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику в разі пошкодження колісного транспортного засобу (КТЗ) Міцубісі лансер реєстраційний номер НОМЕР_4 від 11 листопада 2010 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику в разі пошкодження КТЗ «Мітсубіші Лансер» реєстраційний номер НОМЕР_4, УШ-код (номер кузова) - ЛМУ8ТСУ4А81І707500, 2007 року випуску, станом на 09 листопада 2010 року становить 18412,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що в судовому засіданні було встановлено та доведено зібраними у справі доказами, що саме неправомірними діями відповідача, який на відповідній правовій підставі володів та користувався транспортним засобом, позивачу, як власнику транспортного засобу було заподіяно матеріальну шкоду внаслідок ДТП, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 18892,00 грн. є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен зясувати , чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювана, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює повязані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що неправомірними діями відповідача КП «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської Ради позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях та переживаннях, у неможливості використання належного йому на праві власності транспортного засобу, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного життя. Однак, розмір моральної шкоди, яку представник позивача просить стягнути на його користь з відповідача, на думку суду є надто завищений, і тому, з врахуванням вимог розумності та справедливості, до стягнення з відповідача КП «Рівнеелектроавтотранс» РМР на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи при подачі позову до суду позивачем було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн. згідно квитанції №2712.1.3 від 01 грудня 2010 року та 480 грн. витрат за проведення судової авто товарознавчої експертизи; згідно квитанції №016363 від 09 листопада 2010 року; 100,12 грн. за розбір автомобіля для дефектовки згідно товарного чеку №100 від 09 листопада 2010 року.

Оскільки рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита, тому з відповідача слід стягнути державне мито пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 188,92, грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст. 15,22,23,1166,1167,1187 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської Ради про відшкодування шкоди задоволити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської Ради на користь ОСОБА_1 18992,00 грн. (вісімнадцять тисяч дев»ятсот дев»яносто дві гривні нуль копійок) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок) заподіяної моральної шкоди; 120,00 грн. (сто двадцять гривень нуль копійок) в рахунок відшкодування витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Стягнути з Комунального підприємства «Рівнеелектроавтотранс» Рівненської міської Ради на користь держави державне мито в розмірі 189 грн. 92 коп. (сто вісімдесят девять гривень девяносто дві копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: