Справа № 2-5058/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"11" листопада 2011 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Зелді Е.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його утримання на період навчання у розмірі ј частини від заробітної плати відповідача на свою користь, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання в Київському національному університеті імені ОСОБА_3, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, пояснив, що 01 жовтня 1988 року по 03 січня 1995 року його мати ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбу з його батьком, відповідачем по справі ОСОБА_2, від шлюбу народилась дитина - ОСОБА_1, 08 червня 1992 року, позивач по справі, у звязку з припиненням сімейно-шлюбних відносин позивач залишився проживати разом з матірю та перебував на її утриманні, відповідач допомогу на його утримання не надавав, що і змусило його звернутись з позовом про стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2010 року , відповідачу було присуджено сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів на утримання позивача на період навчання в Київському технікумі електронних приладів, а саме з 11.06.2010 року по 30.06.2011 року. На даний час позивач продовжує навчання у Київському національному університеті імені ОСОБА_3, на денній формі навчання, строк навчання з 01 вересня 2010 року по 30 червня 2014 року. Оскільки він навчається на денній формі навчання, не має можливості влаштуватись на роботу, оскільки не має фахової освіти, вимушений перебувати на утриманні своєї матері. В той же час, як відомо позивачу, відповідач має постійне місце роботи, отримує фіксовану заробітну плату, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання у вищому навчальному закладі у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача.

Представник відповідачі ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що шлюб між відповідачем та матірю позивача ОСОБА_4 припинено, до досягнення позивачем ОСОБА_1 повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання, однак на даний час відповідач має іншу сімю, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, а також батько похилого віку, який потребує матеріальної допомоги, спільний доход їх сімї є незначним, тому на даний час відповідач не спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, оскільки відповідач також несе витрати на утримання та навчання дитини від другого шлюбу, та його доходів не вистачає для нормального існування їх сімї.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1 народився 08 червня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та ксерокопією паспорта громадянина України. (а.с. 6,12)

Батьками дитини є: ОСОБА_4 (шлюбне прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

03 січня 1995 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с. 10)

Судом встановлено, що на час звернення до суду, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на другому курсі Київського національного університету імені ОСОБА_3, на денній формі навчання за державним замовленням, отримує стипендію в розмірі 724,00 грн., строк навчання - з 01 вересня 2010 року по 30 червня 2014 року.

За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як розяснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментівобовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як зясовано судом, підтверджується зібраними по справі доказами, ОСОБА_2 , батько позивача, є особою працездатного віку, працює начальником відділу митного оформлення №1 митного поста ЄвпаторіяКримської митниці, середній заробіток відповідача складає 6791,18 грн., відповідач одружений, від другого шлюбу має неповнолітню дитину, яка проживає разом з відповідачем та перебуває на його утриманні.

ОСОБА_4, мати дитини, є особою працездатного віку, працює бухгалтером 1 категорії в Автопідприємстві господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету міністрів України, середній заробіток ОСОБА_4П складає 3416,89 грн., не одружена, неповнолітніх дітей на утриманні окрім повнолітнього сина ОСОБА_1 який проживає разом з матірю, не має.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України)

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що повнолітня дитина ОСОБА_1 перебуває на утриманні матері, мати позивача по справі, є особою працездатного віку, має фіксовану заробітну плату, в той же час дитина ОСОБА_1 досяг повноліття, є особою працездатного віку, навчається в учбовому закладі на денній формі навчання за державним замовленням, отримує стипендію, в розмірі 724, 51 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи студентів виданою Київським національним університетом імені ОСОБА_3 датована 11 листопада 2011 року ( а.с. 27), але відповідно до вимог сімейного законодавства має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків

В тому же час, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, отримує фіксовану заробітну плату, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, однак відповідача має на утриманні неповнолітню дитину, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, оскільки отримує заробітну плату, яка перевищує мінімальній розмір заробітної плати встановлений державою, при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів визначений позивачем до 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, враховуючи майновий стан відповідача та наявність у нього інших утриманців.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання підлягають задоволенню частково, тому суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період навчання в Київському національному університеті імені ОСОБА_3, починаючи з 12 вересня 2011 року до 30 червня 2014 року, за умови продовження позивачем навчання, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.81, 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати: судовий збір в розмірі 407, 47 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., оскільки позивач звільняється від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 191, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, працює начальником відділу митного оформлення №1 митного поста ЄвпаторіяКримської митниці, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 1/ 6 частини всіх видів заробітку щомісячно, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання в Київському національному університеті імені ОСОБА_3, починаючи з 12 вересня 2011 року до 30 червня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 407,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва, яка подається через Дніпровський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я