Справа № 2-6026/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2011 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Циганкова В.О.

При секретарі Лісоволенко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, Дніпропетровська міська рада про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 20 червня 2011 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір про надання послуг № 17, згідно якого позивач прийняв на себе зобовязання провести відповідні консультації та здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на автомобільну газозаправну станцію по вул. Орджонікідзе, 6А у м. Дніпропетровськ, а ОСОБА_3 зобовязався сплатити йому за послуги винагороду у сумі 5 000,00 грн. На виконання вимог договору № 17 між ОСОБА_1 (Кредитор), ОСОБА_2 (Поручитель) та ОСОБА_3 (Боржник) був укладений договір поруки № 17/01 від 20.06.2011р. В звязку з невиконанням ОСОБА_3 зобовязань щодо сплати грошових коштів позивач звернувся до нього та до поручителя з вимогою сплатити борг та поставив під сумнів наявність у ОСОБА_3 права власності на нежитлове приміщення. На що отримав відповіді про безпідставність своїх вимог, у звязку із невиконанням позивачем своїх зобовязань за договором. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість та судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та послався на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом в якому підтвердив факт укладення договорів № 17 та № 17/01. Проти задоволення первісного позову заперечував на підставі порушення позивачем встановлених договором № 17 термінів виконання свої зобовязань та відсутності її повідомлення про неможливість проведення державної реєстрації права власності на автомобільну газозаправну станцію за ОСОБА_3 на підставі наявних документів.

В обґрунтуванні вимог зустрічного позову посилається на те, що 21.02.2005р. ОСОБА_3 отримав в оренду за договором оренди землі земельну ділянку площею 0,0316 га для будівництва павільйону ритуальних послуг, та збудував на ній павільйон ритуальних послуг.

23.01.2008 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно будівля павільйону ритуальних послуг по вул. Орджонікідзе, 6а, м. Дніпропетровськ. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17612736 від 04.02.2008р. зазначене нерухоме майно було зареєстровано в Комунальному підприємстві Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради.

Після реєстрації права власності позивач за зустрічним позовом власними силами та за власний рахунок здійснив самочинне будівництво та переобладнання павільйону ритуальних послуг у автомобільну газозаправну станцію. Будівельні матеріали придбавалися на будівельних ринках та в спеціалізованих магазинах. Загальна вартість придбаних позивачем будівельних матеріалів становить приблизно 23 934,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги зустрічного позову в повному обсязі та послався на обставини викладені в заяві. Просив зустрічний позов задовольнити, в задоволенні первісного позову відмовити.

ОСОБА_1 просив первісний позов задовольнити в повному обсязі. Відносно зустрічного позову просив прийняти рішення на розсуд суду.

ОСОБА_2 відзив на первісний позов не надав. В судовому засіданні просив суд відмовити у його задоволенні. Відносно зустрічного позову просив прийняти рішення на розсуд суду.

Дніпропетровської міської ради в судове засідання представника не направила про причини неявки не повідомила, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги первісного позову задоволенню не підлягають, вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

20 червня 2011 року між позивачем та відповідачем 2 був укладений договір про надання послуг № 17, згідно якого позивач прийняв на себе зобовязання провести відповідні консультації та здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на автомобільну газозаправну станцію по вул. Орджонікідзе, 6а, м. Дніпропетровськ. Згідно умов Договору № 17 ОСОБА_3 повинен був на протязі 5 банківських днів з дати підписання Договору сплатити позивачеві грошові кошти у розмірі 5 000, 00 грн.

На виконання вимог п. 3.2.6 Договору № 17 20.06.2011р. між ОСОБА_1 (Кредитор), ОСОБА_2 (Поручитель) та ОСОБА_3 (Боржник) був укладений договір поруки № 17/01 від 20.06.2011р.

Відповідно умов Договору поруки, Поручитель прийняв на себе зобовязання солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань по сплаті Кредитору грошових коштів за Договором № 17.

В звязку з невиконанням ОСОБА_3 зобовязань щодо сплати грошових коштів ОСОБА_1 25.07.2011р. звернувся до нього з вимогою сплатити борг та поставив під сумнів наявність у ОСОБА_3 права власності на автомобільну газозаправну станцію. Отримавши відповідь, в якій відповідач 2 повідомив позивача про відсутність у нього підстав для сплати грошових коштів, Позивач звернувся до ОСОБА_2, як до Поручителя за договором поруки № 17/01, з вимогою виконати прийняте на себе зобовязання та сплатити грошові кошти. На що також отримав відповідь про відсутність у нього підстав для сплати грошових коштів.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом порушив встановлений договором № 17 термін виконання своїх зобовязань. Під час укладення договору № 17 позивач був обізнаний стосовно наявних у відповідача 2 документів на нерухоме майно, але не повідомив йому про неможливість проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі цих документів.

Стосовно вимог зустрічного позову судом встановлено наступне.

21.02.2005р. ОСОБА_3 отримав в оренду за договором оренди землі земельну ділянку площею 0,0316 га для будівництва павільйону ритуальних послуг, та збудував на ній павільйон ритуальних послуг.

23.01.2008 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно будівля павільйону ритуальних послуг по вул. Орджонікідзе, 6а, м. Дніпропетровськ. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17612736 від 04.02.2008р. зазначене нерухоме майно було зареєстровано в КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради.

10.06.2011р. Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради провело інвентаризацію нерухомого майна за адресою вул. Орджонікідзе, 6а, м. Дніпропетровськ. Відповідно до складеного технічного паспорта встановлено, що по вул. Орджонікідзе, 6а, м. Дніпропетровськ здійснено самочинне будівництво та самочинно переобладнано будівлю павільйону ритуальних послуг в автомобільну газозаправну станцію, що складається з: будівля операторської А-1, загальною площею 49,2 кв.м., будівля охорони літ. Б-1, загальною площею 8,2 кв.м., ганок літ. б, навіс літ. В, огорожа №1-4, підпорна стінка №5, паливно-роздаточна колонка №6, газовий модуль №7, мостіння І, та підлягає узаконенню.

На підставі технічного висновку ПМ-08-15-2 складеного ФОП ОСОБА_4 (ліцензія АВ № 558401 видана 11.08.2010р. з терміном дії до 09.07.2013р.) обстеження і оцінки технічного стану будівлі операторської літ. А-1 та будівлі охорони літ. Б-1, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Орджонікідзе, 6а, що на підставі результатів обстеження встановлено, що конструкції будівлі операторської літ. А-1 та будівлі охорони літ. Б-1 є завершеним будівництвом, знаходяться у нормальному та задовільному стані і відповідають категорії К-1, К-2. Можлива експлуатація автомобільної газозаправної станції за функціональним призначенням.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Власник має право здійснювати по відношенню до свого майна будь-які дії, які не протирічать закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Згідно ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що чинним законодавством України передбачений обов'язок власника нерухомого майна здійснити державну реєстрацію свого права власності на це майно, а також обв'язок відповідного державного органу, який уповноважений здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснити таку реєстрацію незалежно від наявності або відсутності документів, які підтверджують введення об'єкта в експлуатацію.

Враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача за зустрічним позовом щодо визнання його права власності на спірній обєкт; визнання його права власності на спірний обєкт таким, що набуто правомірно та таким, що підлягає державній реєстрації без додаткових актів вводу в експлуатацію.

Вимоги первісного позову не підлягають задоволенню, оскільки за договором №17 про надання послуг від 20.06.2011р. фактично послуги не були надані, отже вимога про сплату винагороди є безпідставною.

Керуючись ст.ст. 319, 328, 331, 376, 392, 525, 526, 629 ЦК України, ст.4, 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень , ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) право власності на автомобільну газозаправну станцію: будівля операторської А-1, загальною площею 49,2 кв.м., будівля охорони літ. Б-1, загальною площею 8,2 кв.м., ганок літ. б, навіс літ. В, огорожа №1-4, підпорна стінка №5, паливно-роздаточна колонка №6, газовий модуль №7, мостіння І за адресою м. Дніпропетровськ, по вул. Орджонікідзе, 6а, без прийняття в експлуатацію нерухомого майна.

Визнати ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) таким, що правомірно набув право власності на автомобільну газозаправну станцію: будівля операторської А-1, загальною площею 49,2 кв.м., будівля охорони літ. Б-1, загальною площею 8,2 кв.м., ганок літ. б, навіс літ. В, огорожа №1-4, підпорна стінка №5, паливно-роздаточна колонка №6, газовий модуль №7, мостіння І за адресою м. Дніпропетровськ, по вул. Орджонікідзе, 6а.

Визнати право власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на автомобільну газозаправну станцію: будівля операторської А-1, загальною площею 49,2 кв.м., будівля охорони літ. Б-1, загальною площею 8,2 кв.м., ганок літ. б, навіс літ. В, огорожа №1-4, підпорна стінка №5, паливно-роздаточна колонка №6, газовий модуль №7, мостіння І за адресою м. Дніпропетровськ, по вул. Орджонікідзе, 6а, таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без прийняття в експлуатацію нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відсутніми в судовому засіданні особами за днем вручення копії цього рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.О. Циганков