Справа № 2 - 154 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2011 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання додаткової угоди до договору недійсною, повернення суми депозиту,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про стягнення суми депозиту.

Позивачка вказувала на те, що 27 травня 2008 року між нею та відповідачем укладено договір № 437857 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір». Згідно з п.2.2 Договору, вона передала відповідачу 23300 євро строком на 1 рік зі сплатою 11,4 процентів річних. Посилаючись на те, що договір припинив свою дію 27 травня 2009 р., проте відповідач не повернув їй кошти та нараховані проценти, просила суд стягнути з відповідача неповернутий грошовий вклад і нараховані проценти всього у розмірі 25956 євро.

У березні 2010 р. позивачка зменшила свої вимоги, просила суд стягнути з відповідача на свою користь 22832,03 євро заборгованості по депозиту.

В серпні 2010 р. позивачка подала уточнену позовну заяву. Вказувала на те, що в червні 2010 р. при проведенні звірки по депозитному рахунку їй стало відомо про те, що 25.11.2009 р. її брат ОСОБА_4, уклав з банком »Надра» додаткову угоду №1 до договору строкового банківського вкладу від 27.05.2008 р. «Мій вибір». Умови укладеної угоди повністю суперечать її інтересам, зокрема встановлюють, що зобовязання банку не вважається простроченим, процентна ставка була зменшена з 11,4% річних до 3% річних, повернення вкладу повинно відбуватись шляхом перерахування коштів на картковий рахунок згідно графіку повернення вкладу, вкладник підтверджує відсутність претензій до банку.

Посилаючись на те, що її брат був уповноважений нею лише одержувати кошти з її рахунку, і не мав повноважень підписувати будь-які договори на підставі виданої йому довіреності від 01.06.2009 р. До того ж він підписав додаткову угоду під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних умовах, оскільки є тяжко хворим на онкологічне захворювання та має психоасменичний синдром (психічні розлади), просила суд визнати недійсною додаткову угоду від 25.11.2009 р. №1 до договору строкового банківського вкладу «Мій вибір», стягнути з відповідача на свою користь 13653,77 євро заборгованості по депозиту, 1727 євро процентів за користування депозитними коштами за період з 28.05.2009 р. по 03.08.2010 р., а всього 15380,77 євро.

Ухвалою суду від 05.08.2010 р. до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача залучено ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову, просила про його задоволення.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на те, що додаткову угоду до договору банківського депозиту між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_4 було укладено правомірно, на підставі довіреності ОСОБА_1 від 01.06.2009 р., відповідно до якої її брат був уповноважений укладати додатковий договір, а тому просила в позові відмовити.

В судовому засіданні 15.09.2010 р. третя особа ОСОБА_4 пояснив, що він не працює, є тяжко хворим на онкологічне захворювання, потребує постійного лікування, кошти на яке йому весь час надає його сестра ОСОБА_1 В звязку з виїздом сестри за межі України на тривалий термін вона видала йому довіреність на отримання депозитних коштів. Підписуючи 25.11.2009 р. додаткову угоду до договору банківського депозиту він був введений в оману працівниками банку, які його запевнили, що після підписання такої угоди він отримає всі кошти з депозиту.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 27 травня 2008 року між позивачкою та відповідачем укладено договір № 437857 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір». Згідно з п.2.2 договору вона передала відповідачу 23300 євро строком на 1 рік зі сплатою 11,4 процентів річних. Договір припинив свою дію 27 травня 2009 р. 28 травня 2009 р. ОСОБА_1 звернулася до банку з заявою про повернення депозитних коштів. Оскільки банк кошти не повернув, в січні 2010 р. вона звернулася до суду.

1 червня 2009 р. у звязку з відїздом за межі України позивачка видала своєму брату ОСОБА_4 довіреність, згідно якої надала йому право: розписуватися за неї на будь-яких документах, в тому числі платіжних необхідних для розпорядження її банківським рахунком, подавати та отримувати документи, одержувати кошти з її рахунку, перераховувати кошти з рахунку, одержувати виписки з рахунку, довідки про рух коштів, виконувати інші дозволені законодавством операції по руху коштів на рахунку, виконувати всі інші дії, повязані з виконанням повноважень за цією довіреністю.

25 листопада 2009 р. між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_4 на підставі зазначеної довіреності було укладено додаткову угоду №1 до договору строкового банківського вкладу депозиту «Мій вибір». Згідно умов цієї угоди сторони прийшли до взаємної згоди щодо продовження строку користування грошовими коштами та пролонгування строку дії договору до повного виконання сторонами своїх зобовязань. За її умовами зобовязання, що виникло на підставі договору не вважається простроченим. Процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 3% річних, повернення вкладу здійснюється згідно графіку повернення вкладу частинами в розмірі 20% від суми вкладу через кожні чотири місяці, шляхом перерахування коштів на поточний/картковий рахунок вкладника.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою- третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Як слідує з довіреності від 01.06.2009 р., виданої ОСОБА_1 ОСОБА_4 на розпорядження її банківським вкладом, в ній відсутні повноваження на укладення від імені ОСОБА_1 додаткової угоди до договору. До того ж, з додаткової угоди вбачається, що вона істотно суперечить інтересам позивачки, оскільки згідно її умов зобовязання банку, яке повинно було бути виконаним ще 28.05.2009 р., не вважається простроченим, а процентна ставка зменшена з 11,4% річних до 3%.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо визнання додаткової угоди недійсною є обгрунтованими і на підставі ч.1 ст.203 ЦК України підлягають задоволенню.

Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Як слідує з останнього акту звірки, підписаного сторонами 9 березня 2011 р., сума неповернутого депозиту станом на 9 березня 2011 р. становить 12423,93 євро, з яких 7872,68 євро знаходиться на картковому рахунку та 4551,25 євро на депозитному рахунку, яку і слід стягнути на користь позивачки.

За правилами частини 4 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Таке положення містить і пункт 4.2 договору.

Відповідно до наданого акту звірки від 08.06.2010 р. та пояснень сторін в судовому засіданні станом на 08.06.2010 р. залишок на депозитному рахунку складав 13653,77 євро.

Тому стягненню на користь позивачки підлягають і проценти за користування вкладом за період з 28.05.2009 р. по 08.06.2010 р. у розмірі 1607,70 євро (13653,77х11,4% : 365 дн. х 377).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неповернута сума депозиту в розмірі 12423,93 євро та 1607,70 євро процентів, а всього 14031,63 євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 11 березня 2011 р. складає 153786 грн. 66 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати: 1537 грн. судового збору і 30 грн. інформаційно-технічних витрат, а також 90 грн. інформаційно-технічних витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання додаткової угоди до договору недійсною, повернення суми депозиту задовольнити частково.

Визнати недійною додаткову угоду №1 до договору строкового банківського вкладу «Мій вибір» від 27 травня 2008 р., укладену 25 листопада 2009 р. між ОСОБА_4 і відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра».

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 12423,93 євро суми депозиту, 1607,70 євро процентів за користування вкладом, а всього 14031,63 євро, а також 1537 грн. судового збору і 30 грн. інформаційно-технічних витрат, а всього 155353 (сто пятдесят пять тисяч триста пятдесят три) грн. 66 коп.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь держави 90 грн. інформаційно-технічних витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська