Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2011 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калитки О.М.,

при секретарі судового засідання Мягкій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства АІСЕ Українадо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за угодою, -

встановив:

Зважаючи на складність у викладені повного рішення, що пов`язано з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов приватного акціонерного товариства АІСЕ Українадо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за угодою задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства АІСЕ Україназаборгованість за угодою від 02 жовтня 2004 року в сумі 13 441 (тринадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 44грн. 81коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справи в сумі 40грн., з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області протягом 10-ти днів з дня після його проголошення через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя:

2-1368/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2011 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калитки О.М.,

секретаря судового засідання Мягкій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства АІСЕ Українадо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу в сумі 13696,35 грн. посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобовязань за угодою №80193 від 02 жовтня 2004 року та додатками №1,2 до неї.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у листопаді 2006 року він отримав автомобіль ЗАЗ 110307-42 і зареєстрував його на своє імя. Відповідно до розрахунків він справно платив внески весь 2006 рік і завдяки цьому отримав автомобіль ЗАЗ 110307-42, а також збільшував суму внесків, про що свідчать копії розрахунків. Позивач не надав документів про начебто здійснену заміну автомобіля у серпні 2008 року, але він повинен був це зробити згідно п.10.1 ст.10 додатку №2, як вказано у позові, отже позивач порушив цим його права, а також порушив свою угоду №80193 та її додатків. Вартість автомобіля ЗАЗ 110307-42 згідно реєстру №400 ДК/240608 становила 30050,00грн., яку відповідно до розрахунку платежів він сплатив. Позивач самовільно зробив йому заміну автомобіля у серпні 2008 року та вимагає за це гроші. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 07.11.2006 року між ним та позивачем було підписано договір поруки на суму 25643,81грн. по зобовязанням ОСОБА_1 за отриманий ним автомобіль ЗАЗ 110307-42. За період з листопада 2006 рік по теперішній час досить суттєво змінилося його платежоспроможне становище, тому виконати вимогу кредитора щодо сплати заборгованості не має можливості. Тим паче, що сума за яку він поручався і сума фактичної продажі автомобіля суттєво відрізняється.

У судовому засіданні досліджені докази: копія угоди №80193, копія додатків №1,2, копія договору поруки, копії платіжних вимог, розрахунок платежів, копія листа №5408 від 23.07.2008р., копії реєстрів, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ АІСЕ Україна, копія довіреності, відзив по позовну заяву відповідача ОСОБА_3, квитанції про сплату судових витрат.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 02 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 була укладена угода №80193 та додатки №1,2 до неї, згідно якої відповідач ОСОБА_1 зобовязався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля ЗАЗ Славута (чисті внески) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків (ст.4 Угоди №80193). У листопаді 2006 року відповідач ОСОБА_1 отримав автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2005 року випуску і зареєстрував його на своє імя, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВВС №014102 та не заперечувалося відповідачем ОСОБА_1 у судовому засіданні. Протягом листопада 2004р. по червень 2010р. відповідач ОСОБА_1 сплачував щомісячні внески, але з липня 2010 року відповідач відмовився сплачувати внески, що не заперечувалося ним у судовому засіданні.

Відповідно до листа №5408 від 23.07.2008 року АВТОЗАЗ-СЕРВІС Запорізьке відділення повідомило керівництво ЗАТ АІСЕ-Українапро припинення виробництва автомобілів Славута з липня 2008 року (а.с.18), тому у серпні 2008 року згідно з п. 10.1 ст.10 позивач здійснив заміну автомобіля Славута на автомобіль ВАЗ 2107.

Згідно п.10.2ст.10 Додатку №2 до Угоди №80193, якщо різниця між ціною нової моделі та ціною автомобіля, зазначеного у Додатку №1, перевищує 10%, то в цьому разі розмір несплачених повних внесків учасників системи, які вже отримали попередню модель автомобіля, сплачуватимуть щомісячні внески, розраховані згідно з ціною автомобіля, яка діяла на останньому асигнаційному акті, коли така попередня модель присуджувалася, та буде відповідно змінюватися в процентному відношенні відповідно до зміни ціни нової моделі.

З реєстру роздрібних цін на автомобілі виробництва ЗАТ ЗАЗта реєстру роздрібних цін на автомобілі, що є власністю ТОВ Авто-Технологіявбачається, що ціна автомобіля Славута у липні 2008 року становила 30050,00 грн., а ціна автомобіля ВАЗ-2107 34350,00грн.(а.с.19,20). Тому, процентне співвідношення між цінами автомобілів Славута та ВАЗ-2107 станом на липень 2008 року склало 87,4818% (30050грн./34350грн.х100%).

Відповідно до п.4.5 Додатку №2 до Угоди №80193, у разі порушення терміну сплати, зазначеного у ст.. 4 п.4.3, учасник сплачує прострочений повний внесок у розмірі повного внеску, що діє на момент сплати.

Так, станом на квітень 2011 року ціна автомобіля ВАЗ-2107 становила 50950,00грн. У відповідності до положень п.10.2 ст.10 Додатку №2 до Угоди №80193 ціна автомобіля Славута склала 44571,98грн. (50950,00грн.х87,4818%).

Тому загальний розмір заборгованості складає 13441,93грн., з яких: чисті внески-10072,33грн., що складає 22,5979% від ціни автомобіля (44571,98грн.х22,5979%); адміністративні витрати 3369,60грн. (44571,98грн.х0,35%+ПДВ)х18 внески.

08 квітня 2011 року відповідно до п. 15.3 ст.15 Додатку №2 до Угоди позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено вимогу про сплату суми заборгованості (а.с.13).

Забезпеченням виконання зобовязань за Угодою №80193 та додатків №1,2 є порука співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що свідчить договір поруки від 07.11.2006 року укладений між сторонами, згідно якого вони несуть солідарну відповідальність, по зобовязанням ОСОБА_1 за вказаною угодою. Заборгованість відповідача за угодою №80193 та додатків №1,2 від 02.10.2004 року становить 13696,35грн.

Відповідно до ст.1 Угоди №80193 предметом угоди є надання учаснику системи послуг, спрямованих на придбання автомобіля, зазначеного в додатку №1 до угоди, через систему АВТОПЛАН, організовану фірмою. Опис діяльності системи АВТОПЛАН відображено у Правилах діяльності Автор плану (додаток №2 до угоди).

У відповідності до положень п.3.1 ст.3 Додатку №2 до Угоди №80193 ціна автомобіля це роздрібна ціна автомобіля, яка щомісячно встановлюється Виробником та/або Імпортером в останній робочий день кожного місяця.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі, та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя.

Вказана сума на підставі ст.ст. 553, 554, 1050-1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів.

Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 44,81 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 553, 554, 1050-1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства АІСЕ Українадо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства АІСЕ Україна заборгованість за угодою від 02 жовтня 2004 року в сумі 13 441 (тринадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства АІСЕ Українасудові витрати по сплаті судового збору в сумі 44грн.81 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 40грн., з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні на його проголошенні, з моменту отримання копії рішення.

Суддя: