АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа № 22-Ц-8034/2011 р. Головуючий 1 ін. - ОСОБА_1
Категорія: житлові Доповідач - Коваленко І.П.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Овсяннікової А.і., ОСОБА_21П.

.при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом доБондаренко ОСОБА_6 про визнання такою, що втратила право користування

житлом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що під час шлюбу вони разом

проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить йому на праві

власності на підставі договору дарування. З вересня 2009 року шлюб розірвано. З березня

2009 року відповідачка за цією адресою не проживає, шо підтверджується довідкою

виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 10.12.2010 р.

Відповідачка проти позову заперечувала і пояснила, що вона тимчасово не

проживає в спірному будинку, оскільки позивач став проживати в будинку з новою сімєю

і між ними постійно виникають конфлікти. Крім того, вказала, що позивач постійно

намагається позбавити її житла і надала рішення апеляційного суду Харківської області,

яким в позові ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування

житлом відмовлено.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2011 року в задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити

нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення

судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суд\

фактичним обставинам по справі. Так, судом безпідставно не було взято до уваги, що

відповідачка з березня 2009 року не проживає в спірному будинку, що підтверджується

поясненнями свідків та довідками квартальних комітетів. Відповідачка більше не є членом його сімї і тому вважав, що підстав для проживання в будинку в неї немає.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб,

дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає., що

апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житлом немає.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними і зробленим у відповідності із зібраними по справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, на яку посилається позивач, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач є власником будинку № 14 по вул..Павлова в м.Ізюм Харківської області на підставі договору дарування від 19 жовтня 2004 року (а.с.7-10).

З 28.10.2004 року в цьому будинку зареєстрована ОСОБА_5 (а.с.12-13, 26).

Позивач звернувся з даним позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житлом з березня 2009 року, посилаючись на ч.2 ст.405 ЦК України.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2010 року була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_5 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 червня 2010 року, рішення суду скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5ГІ. про визнання такою, що втратила право користування будинком № 14 по вул..Павлова в м.Ізюм Харківської області - відмовлено, (а.с.24).

При цьому предметом розгляду вищевказаної справи було не проживання відповідачки в спірному будинку також з березня 2009 року на підставі ст..ст.71,72 ЖК України. З цим позовом ОСОБА_3 звернувся до суду в листопаді 2009 року.

Отже, оскільки в період з березня 2009 року по листопад 2009 року рішенням суду відмовлено в задоволені позову про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житлом, то, відповідно до вимог ч.З ст.61 ЦПК України, ці обставини не доказуються.

З даним позовом ОСОБА_3 звернувся в січні 2011 року , рішення апеляційного су'ду Харківської області було ухвалено 19 серпня 2010 року. В період з листопада 2009 року (часу звернення до суду за першим позовом) та 19 серпня 20 і 0 року - часу постановления рішення суду, відповідачка не проживала з поважних причин, оскільки справа знаходилась в суді. Даний позов предявлений ОСОБА_3 до сплину одного року, передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення позову немає. Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись п.іч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.І ст.314. 315,

317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді