Справа № 2 - 1663 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2011 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом автогаражного кооперативу «Турбініст», (далі АГК «Турбініст»), до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2011 року АГК «Турбініст» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам.

Позивач вказував на те, що ОСОБА_2 є членом автогаражного кооперативу «Турбініст». 12 квітня 2008 р. він отримав дозвіл правління АГК «Турбініст» на будівництво трьох гаражів № 445-3, № 445-4, № 445-5, площею по 46,8 кв.м. кожний на земельній ділянці автокооперативу. В подальшому він придбав в кооперативі ще два недобудовані гаражі № 445-1 і № 445-2.

Посилаючись на те, що станом на 1 січня 2011 року за відповідачем перед кооперативом рахується заборгованість по цільовим внескам за гаражі № 445-1 у розмірі 359 грн. і № 445-2 у розмірі 681 грн., а також заборгованість по членським внескам за 2009, 2010 роки з нарахованою пенею у сумі 3002 грн. 80 коп. за кожен гараж, 50 грн. земельного податку, просив суд стягнути з відповідача на користь кооперативу всього 16054 грн. нарахованої заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просив про його задоволення. Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Вказував на те, що позивач сам відмовляється від прийняття у нього членських внесків, до того ж 25 лютого 2011 року він сплатив до каси кооперативу 2410 грн., що не враховано позивачем в позові. Посилався також на те, що з розміром недоплачених цільових внесків він не згоден, оскільки він придбав недобудовані гаражі у інших членів кооперативу, які і мають сплачувати заборгованість по цільовим внескам.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 з 1995 р. є членом автогаражного кооперативу «Турбініст». 12 квітня 2008 р. він отримав дозвіл правління автокооперативу на будівництво трьох гаражів № 445-3, № 445-4, №445-5, площею по 46, 8 кв.м кожний, на земельній ділянці автокооперативу, яка належить йому на підставі державного акту на право постійного користування землею, та отримав членські книжки на кожен гараж. 12 липня 2008 р. позивач уклав з відповідачем три договори на будівництво гаражів. Також позивач придбав в авто кооперативі ще два недобудовані гаражі №445-1, площею 49,6 кв.м і № 445-2 та отримав 2 членські книжки на них.

Згідно ст.2 Закону України «Про кооперацію», (далі-Закону), кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно обєдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Відповідно до положень ст. 11 Закону вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Згідно ст.20 Закону джерелами формування майна коопеоративу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї.

Цільові внески грошові, інші майнові та немайнові цінності членів кооперативної організації що вносяться понад пай для забезпечення статутної діяльності кооперативу. За рахунок цільових внесків членів кооперативу та інших передбачених законом надходжень створюється спеціальний фонд для забезпечення його статутної діяльностіі, який використовується за рішенням органів управління кооперативу.

Діяльність кооперативу регулюється статутом.

Відповідно до пункту 8.2 розділу 8 Cтатуту обслуговуючого автогаражного кооперативу «Турбініст», затвердженого рішенням конференції представників членів кооперативу 12 лютого 2005 р., зареєстрованого виконкомом Миколаївської міської ради 18 березня 2005 р., установлення розмірів внесків членів кооперативу відноситься до компетенції загальних зборів членів кооперативу. Загальні збори членів кооперативу (конференція представників членів кооперативу), делегують свої повноваження правлінню кооперативу, але рішення правління при цьому повинні бути затверджені на найближчих зборах членів кооперативу (конференції представників). Аналогічні положення містяться також в розділі 7 Статуту, зареєстрованого виконкомом Миколаївської міської ради 02.04.2010 року.

Як слідує з матеріалів справи 22 грудня 2007 р. правлінням кооперативу прийнято рішення, яким встановлено для осіб, які бажають отримати земельну ділянку під забудову та здійснювати будівництво гаражів, одноразовий цільовий внесок, розмір якого встановлюється в залежності від площі виділеної під гараж земельної ділянки, що складає 20 грн. 75 коп. за 1 кв. м земельної ділянки. Зазначене рішення правління кооперативу було затверджене рішенням конференції представників членів кооперативу 23 лютого 2008 р.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відповідачем було надано три земельні ділянки під будівництво гаражів № 445-1, № 445-2, № 445-3 площею по 46,8 кв.м кожна, а також два недобудовані гаражі № 445-1, площею 49,6 кв.м, № 445-2, площею 46,8 кв.м.

В період з квітня 2008 р. по 17 січня 2009 р. позивач сплатив в касу кооперативу по 971 грн. одноразового цільового внеску за гаражі № 445-3, 445-4, 445-5, та доплатив 501 грн. одноразового цільового внеску за гараж № 445-1. Крім того, як вбачається з наявних у справі прибуткових касових ордерів № 341, № 342 та визнається позивачем, у 2008 році до каси кооперативу було внесено цільові внески в розмірі по 290 грн. за гаражі № 445-1 та № 445-2. Також згідно оригіналів квитанцій № 353, 354 від 24 травня 2008 року до каси кооперативу ОСОБА_2 було внесено по 100 грн. як цільові внески за земельні ділянки, на яких розміщені гаражі № 445-1 і № 445-2.

В судовому засіданні представник позивача визнав ті обставини, що кошти за цими квитанціями, виданими на попередніх членів кооперативу, були внесені саме відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач як особа, яка отримала земельні ділянки для здійснення будівництва гаражів, побудувала гаражі і фактично ними користується, має сплатити одноразові цільові внески, виходячи з площі виділеної під гараж земельної ділянки з розрахунку 20 грн. 75 коп. за 1 кв.м.

За такого, враховуючи те, що відповідачем у 2008 році було сплачено за спірні гаражі 1281 грн. цільових внесків, недоплаченими є 720 грн. 30 коп. цільового внеску. Саме ця заборгованість по цільовим внескам мала бути нарахована відповідачу.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням конференції представників членів кооперативу від 23 лютого 2008 р. для членів кооперативу встановлені щомісячні членські внески у розмірі 16 грн. з одного гаражу незалежно від площі гаражу.

Правомірність зазначеного рішення кооперативу, а також рішення щодо встановлення розміру одноразового цільового внеску для членів кооперативу була предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до автогаражного кооперативу «Турбініст» про визнання рішень неправомірними, стягнення коштів, визнання права власності на гаражі.

Рішенням конференції АГК «Турбініст» від 27.02.2010 року встановлено щомісячні членські внески для членів кооперативу у розмірі 20 грн.

Таким чином за 2009 рік відповідач повинен був сплачувати членські внески із розрахунку 16 грн. за один гараж, а з 27.02.2010 року по 20 грн. щомісячно. За такого за 2009 рік за 5 гаражів ним мало бути сплачено 960 грн. та 1180 грн. за 2010 рік, а також 50 грн. земельного податку.

З наведеного слідує, що відповідачу позивачем мало бути нараховано 2140 грн. членських внесків, 50 грн. земельного податку, 720 грн.30 коп. заборгованості по цільовим внескам, а всього 2910 грн. 30 коп.

Як слідує з наявної у матеріалах квитанції 25 лютого 2011 року відповідач вніс в касу кооперативу 2410 грн.

Таким чином, з відповідача на користь кооперативу слід стягнути різницю між необхідною до нарахування і сплаченою сумою, що складає 500 грн. 30 коп.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення нарахованої відповідачу пені за несвоєчасну сплату останнім членських внесків, то суд вважає, що підстави для застосування до відповідача такої відповідальності відсутні, оскільки її застосування нечітко врегульовано внутрішніми документами кооперативу. До того ж як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 ще до предявлення позову до суду так і протягом розгляду справи неодноразово намагався сплатити членські внески до каси кооперативу, але позивач сам відмовлявся від їх прийняття. Ці обставини вбачаються також і з квитанції про повернення поштового переказу на суму 1470 грн. від 07.07.2011 року, який ОСОБА_2 надсилав в АКГ «Турбініст» в рахунок необхідних платежів.

Згідно зі ст.88 ЦПК України між сторонами підлягають розподілу судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов автогаражного кооперативу «Турбініст» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь автогаражного кооперативу «Турбініст» 500 грн. 30 коп. заборгованості по внескам, а також 51 грн. судового збору і 60 грн. інформаційно-технічних витрат, а всього 611 (шістсот одинадцять) грн. 30 коп.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська