Номер провадження 2/2603/1089/12
Справа №2-561/12
17 лютого 2011 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді Колегаєвої С.В.
при секретарі - Буцко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 липня 2011 року о 11 год. 30 хв. на вул.. Електротехнічній в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, яким він і керував.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.09.2011 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні зазначеної ДТП , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП.
З часу ДТП відповідачем не було здійснено жодної дії щодо відшкодування позивачу спричиненої шкоди. Чисельні клопоти по оформленню ДТП та ремонту автомобіля завдали неприємних переживань та хвилювань, тобто моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 1000 грн.00 коп.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення позову, розглядає справу у відсутність відповідача ОСОБА_2.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.
16 липня 2011 року о 11 год. 30 хв. на вул.. Електротехнічній в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, яким він і керував.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.09.2011 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні зазначеної ДТП , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП.
Позивач зазначив, що за проведення автотоварознавчого дослідження він сплатив 96 гривень, однак на підтвердження понесених ним даних витрат квитанцію до прибуткового касового ордеру щодо оплати 96 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження позивач суду не надав.
Згідно зі ст.ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Постанова Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди п. 4 зазначає, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин , що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіренності тощо.) Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що винним у ДТП, внаслідок якої спричинено шкоду майну позивача ОСОБА_1 (автомобілю НОМЕР_2), є відповідач ОСОБА_2.

Витрати, понесені позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля становлять 10808 грн. 29 коп. Оскільки відповідач ОСОБА_2 добровільно не відшкодовує зазначені витрати, тому вони підлягають відшкодуванню в судовому порядку.

Також у своїх позовних вимогах позивач зазначає, що ним були понесені витрати на паливно мастильні матеріали в розмірі 736,50 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

Однак позивачем не було суду надано доказів про те, що дані понесені ним витрати, повязані з вчиненою відповідачем ДТП, а долучені до матеріалів справи копії квитанцій з АЗС, самі по собі не можуть свідчити про те, що придбане на АЗС паливо, якимось чином повязано з ДТП, яка мала місце16 липня 2011 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов цій частині є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню

Разом з тим, суд вважає позов в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 10808 грн. 29 коп. обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

В позовній заяві позивач посилається і на те, що внаслідок ДТП йому завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1000 грн.

Відповідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала, за наявності вини.

Суд, вважає що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки, внаслідок дій відповідача ОСОБА_2. позивачу завдано незначних моральних страждань. З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування завданої йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим та на підставі положення ч. 3 ст. 23 ЦК України про те, що при визначенні розміру морального відшкодування, враховуються вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування 1000 грн., визначений позивачем, завищений, і оцінює його розмір у 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь витрат по сплаті держмита в розмірі 126 грн.41 коп. та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 30, 60, 88, 213-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.23,1166, 1167, 1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 10808 грн. 29 коп., а також судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 126 грн. 41 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 500 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя