Справа № 2-1894/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року м. Київ

28 лютого 2011 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши спільну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, перевіривши виконання вимог статті 121 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що з 24 липня 1982 року по 17 листопада 2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого вони придбали спільне майно на загальну суму 80000 гривень. Окремі речі були йому подаровані родичами та він був премійований на роботі книгами, проте відповідач відмовляється їх повернути. Просить суд ухвалити рішення, яким: усунути перешкоди в користуванні власним майном отриманим в подарунок особисто ним; виділити йому 1/2 частину майна набутого під час шлюбу в користування.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 січня 2011 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк на усунення її недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали позовна заява не відповідає вимогам пунктів 2, 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК, згідно яких позовна заява повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Повні дані сторін у заяві не вказані.

Ціна позову в заяві не зазначена.

Зміст позовних вимог чітко не визначено.

Згідно вимог чинного законодавства при поділі майна визначаються частки дружини та чоловіка. Разом з тим, позивач не зазначив, яку конкретно частку просить відповідачу та з чого вона складається. У тексті позовної заяви ОСОБА_1 просить поділити спільне майно подружжя, а в прохальній частині заяви порушує питання про усунення перешкод у користуванні частиною майна та про виділ частини майна не у власність, а в користування.

Позовна заява взагалі не містить викладу обставин та зазначення доказів щодо вимоги про усунення перешкод у користуванні частиною майна. Не зазначено, з чого складається це майно, які перешкоди чиняться позивачу, ким саме, в яких діях це виражається та не зазначені докази на підтвердження таких обставин. У позовній заяві не наведено перелік набутого сторонами під час шлюбу майна та не вказана його вартість. Не зазначено коли конкретно було придбано майно, яке позивач просить поділити, не вказано за рахунок яких коштів воно було придбано. У позовній заяві слід зазначити, коли та на які кошти була придбана кожна річ; її вартість на теперішній час, із зазначенням доказів, що підтверджують факт придбання майна в період шлюбу за спільні кошти; де знаходиться наразі це майно, якщо сторони не проживають спільно за однією адресою; викласти, яке саме майно позивач просить виділити йому.

Фактично у заяві не зазначено жодного доказу, який підтверджує кому належить спірне майно на даний час. Також не зазначено докази, що підтверджують придбання майна та його вартість по кожному предмету окремо.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не зазначив жодного доказу щодо вартості майна, яке просить поділити. Позовна заява не містить варіанту розподілу майна, який би пропонував позивач із зазначенням відповідних доказів. Також позивачем в повному обсязі не викладені обставини, що стосуються майна, яке він просить поділити.

Також позивач просить поділити й інші рухомі речі (холодильник, електрочайники, люстри, телевізори тощо). У заяві не вказані індивідуальні ознаки кожної з цих речей (із зазначенням назви, марки, виробника, фактури, складу, кольору тощо) та докази на підтвердження таких обставин. Необхідність визначення таких індивідуальних ознак кожної речі викликана тим, що у випадку задоволення позову про поділ майна та виділ кожній стороні окремих речей, рішення суду має бути зрозумілим, зокрема, для державного виконавця.

Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Підтвердження таких складностей позивач суду не надав та не зазначив жодного доказу, який би підтвердив факт його звернення до будь-яких осіб чи державних органів з проханням надати такі документи та відмови в задоволені його прохання.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи позивачем сплачені в розмірі 15 гривень, тому йому необхідно доплатити 105 гривень на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на розрахунковий рахунок № 0010, МФО: 820019, , одержувач: УДК у Соломянському районі м. Києві, код платежу 22050001.

Ухвала судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 січня 2011 року отримана позивачем 31 січня 2011 року.

Станом на 28 лютого 2011 року до суду не подано будь-яких заяв чи клопотань про поновлення чи продовження строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплать витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 21 січня 2011 року про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 не виконано, для виконання було достатньо часу, наслідки невиконання вимог ухвали були розяснені.

З огляду на наведене, позовну заяву необхідно визнати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись 119-121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: