Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Сєвєрової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 17 листопада 2010р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ ЕК Одесаобленерго» про стягнення моральної шкоди,

встановила:

16 травня 2005року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ ЕК Одесаобленерго» про стягнення моральної шкоди в сумі 5000грн., посилаючись на те, що він 02 березня 2005року звернувся до відповідача з заявою про неправомірні дії робітників компанії, однак, в порушені Закону України «Про звернення громадян» він не отримав на вказану заяву відповідь, тому просив крім стягнення моральної шкоди, зобовязати відповідача надати йому обґрунтовану та мотивовану відповідь на питання вказані у його заяві від 02.03.2005р. (а.с.2).

16 травня 2005року ОСОБА_1 подав ще одну позовну заяву до ВАТ ЕК Одесаобленерго» про стягнення моральної шкоди в сумі 5000грн., посилаючись на те, що він 15 березня 2005року направив відповідачу звернення, в якому перелічив робітників ІТР компанії, які зловживають службовим положенням, а також осіб які наводили порядок, однак, їх за це переслідували або звільняли, та в порушені Закону України «Про звернення громадян» він не отримав на вказану заяву відповідь, тому просив крім стягнення моральної шкоди, зобовязати відповідача надати йому обґрунтовану та мотивовану відповідь на питання вказані у його заяві від 15.03.2005р. (а.с.13)..

Ухвалою суду від 30 вересня 2010р. вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 обєднані в одне провадження (а.с.22).

Представник відповідача позов не визнав, пояснив в суді першої інстанції, що ОСОБА_1 було надано відповідь на його заяви від 02.03.2005р. і від 15.03.2005р.

Рішенням суду від 17 листопада 2010р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Суд визнав неправомірною бездіяльність Відкритого акціонерного товариства «ЕК Одесобленерго» щодо прийняття та розгляду звернень громадянина ОСОБА_1 від 02 березня 2005р. та 15 березня 2005р. Суд стягнув з Відкритого акціонерного товариства «ЕК Одесобленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000грн. Суд зобовязав Відкрите акціонерне товариство «ЕК Одесобленерго» в порядку ст.19 Закону України «Про звернення громадян» вчинити відповідні дії щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 02 березня 2005р. і від 15 березня 2005р. Суд стягнув з Відкритого акціонерного товариства «ЕК Одесобленерго» на користь держави судові витрати в сумі 8грн.50коп.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_1, посилаючись на те, що суд необґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановлені фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів в їх сукупності.

Задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання відповідей на звернення ОСОБА_1 до відповідача він заперечує, належних доказів їх відправлення позивачу не було надано з боку відповідача, та що фактичні дані щодо проведення перевірок за заявами позивача або вчинення будь яких інших дій з боку відповідача щодо прийнятих заяв відсутні.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції судова колегія повністю погодитися не може, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, та суд неправильно застосував норми матеріального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 02 березня 2005року звернувся до відповідача з заявою про неправомірні дії робітників компанії, також позивач 15 березня 2005року направив відповідачу звернення, в якому перелічив робітників ІТР компанії, які зловживають службовим положенням, а також осіб які наводили порядок, однак, їх за це переслідували або звільняли.

Відповідач надав суду письмові повідомлення про те, що викладені ОСОБА_1 в заяві від 02 березня 2005р. факти не підтвердилися, а відносно заяви від 15 березня 2005р. позивачу було надано відповідь, що факти вказані в даному зверненні будуть перевірені і у випадку підтвердження порушень будуть застосовані відповідні міри реагування.

Судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно розглядав вказану справу тривалий час, а саме з травня 2005року, тому у відповідача не збереглися оригінали вказаних відповідей наданих позивачу. Суд першої інстанції постановив рішення 17 листопада 2010р., та зобовязав Відкрите акціонерне товариство «ЕК Одесобленерго» в порядку ст.19 Закону України «Про звернення громадян» вчинити відповідні дії щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 02 березня 2005р. і від 15 березня 2005р., не врахував той факт, що вказане рішення фактично після спливу 5 років виконати не можливо.

Судом першої інстанції необґрунтовано не надано оцінку та не прийнято до уваги саме зміст заяв, з якими позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача, та при вивчені тексту вказаних заяв слід зазначити, що з них взагалі не можливо встановити, що саме просив від відповідача ОСОБА_1

Крім того, суд першої інстанції визнав неправомірною бездіяльність Відкритого акціонерного товариства «ЕК Одесобленерго» щодо прийняття та розгляду звернень громадянина ОСОБА_1 від 02 березня 2005р. та 15 березня 2005р. вийшов за межи позовних вимог ОСОБА_1, так як ОСОБА_1 просив суд першої інстанції лише зобовязати відповідача надати йому відповіді на його звернення та стягнути на його користь моральну шкоду.

Відповідно до ч.1 п. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційній суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 п.3 і п.4 ст.309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.301, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,2,3,4 ст.309, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж задовольнити,

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 17 листопада 2010р. скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ВАТ ЕК Одесаобленерго» про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

ОСОБА_2

ОСОБА_3