АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого суддів

при секретарі

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2011 року позов задоволено та поновлено ОСОБА_6 на роботі на посаді майстра внутрішньобудинкових систем газообслуговування Новомосковського управління по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз»; стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_6 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 05 квітня 2011 року по 08 листопада 2011 року у розмірі 20 520 грн., а також спричинену моральну шкоду у розмірі 500 грн.; стягнуто з ПАТ «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір у розміру 299,3 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення по справі, яким в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_6 03 квітня 2000 року була прийнята на посаду майстра служби внутрішньобудинкових систем газопостачання Новомосковського управління по експлуатації газового господарства.

Наказом № НО/К-00717 від 07 квітня 2011 року трудовий договір з ОСОБА_6 було припинено з 05 квітня 2011 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогули без поважних причин.

В трудової книжці було зроблено запис від 05 квітня 2011 року про те, що ОСОБА_6 звільнена згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно акту від 05 квітня 2011 року ОСОБА_6 відмовилась надати письмові пояснення з приводу порушення трудової дисципліни, а саме з приводу відсутності на робочому місці 15 лютого 2011 року, 16 лютого 2011 року, 04 квітня 2011 року та 05 квітня 2011 року.

Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно ч.1, 3 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Враховуючи матеріали справи та пояснення свідків судом встановлено, що ОСОБА_6 05 квітня 2011 року була відсутньою на роботі. Отже, суд прийшов до вірного висновку, що оскільки акт від 05 квітня 2011 року про відмову працівника надати письмові пояснення складений у відсутність ОСОБА_6, а тому не може свідчити про відмову від дачі письмових пояснень.

Також, судом при ухваленні рішення по справі правильно взято до уваги подані позивачем докази та пояснення свідків про те, що станом на 15 лютого 2011 року позивачка знаходилася в хворобливому стані, про що повідомила свого безпосереднього керівника, а з 17 лютого 2011 року по 01 квітня 2011 року вона знаходилася на лікуванні. Отже, враховуючи співвідношення щодо тяжкості вчиненого проступку та обставин, за яких він вчинений, виходячи з принципу справедливості та розумності суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що ОСОБА_6 була відсутня на робочому місці 15 лютого 2011 року та 16 лютого 2011 року з поважних причин.

Що стосується відсутності ОСОБА_6 на роботі 04 квітня 2011 року то судом на підставі пояснень свідків було встановлено, що ОСОБА_6 04 квітня 2011 року протягом тривалого часу чекала в приймальні та намагалася провести бесіду з начальником Новомосковського УЕГГ ОСОБА_7 Крім того, згідно службових записок наявних в матеріалах справи 04 квітня 2011 року ОСОБА_6 подала лікарняні листи та заяву про відпустку з причин реабілітації після операції. Таким чином, суд правильно зазначив, що 04 квітня 2011 року ОСОБА_6 була присутньою на роботі.

За таких обставин, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 була відсутня на роботі 15 лютого 2011 року, 16 лютого 2011 року з поважних причин, а також про відсутність факту прогулу 04 квітня 2011 року.

Судом першої інстанції вірно вказано, що уповноваженим органом порушений порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлений ч.І ст. 149 КЗпП України, а тому суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині поновлення на роботі.

Окрім того, в наказі №НО/К-00171 від 5.04.2011 року про припинення трудового договору вказано,що ОСОБА_6 звільнена по ст..40 п.4 КзПП прогули без поважних причин, але не вказано за які саме .

Згідно ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи довідки про заробіток ОСОБА_6 суд правильно розрахував суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У відповідність положень ст. 2371 КЗпП України суд правильно частково задовольнив вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди. При цьому судом була обґрунтовано визначена сума відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачеві страждань, переживань та незручностей.

У відповідність до ст. 88 ЦПК судом правильно вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Дніпропетровськгаз» - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: