Справа № 2-3953/11
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2011 рокуДеснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Саламон О.Б.

при секретарі Солодухіній Н.С.

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4, колов О.Є., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсними правочинів з відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом про визнання недійсними правочинів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2011 року відкрито провадження.

Справа особливої складності, яка потребує тривалого часу для об'єктивного розгляду справи, при цьому явку позивача за клопотанням сторони визнано обов'язковою з огляду на особисті пояснення та на те, що виник сумнів чи дійсно позивач знає про поданий до суду позов.

Справа неодноразово відкладалася у зв'язку з неявкою позивача.

Тобто, в призначені дати судового засідання після визнання явки позивача обов'язковою - 20 жовтня, 21 жовтня, 21 листопада та 25 листопада 2011 року позивач, який про розгляд справи повідомлений належним чином, про що підтверджувала представник позивача, не з"явився, про поважність причин неявки не повідомлено.

Сторона відповідача просить залишити позов без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача.

При розгляді справи в судовому засіданні представником позивача зазначалося неодноразово як про хворобу позивача, у зв'язку з якою останній не має можливості з"явитися, так і про те, що останній з'явиться. Зокрема, заявлялося представником позивача усне клопотання, без мотивування правових підстав, щодо виїзду за місцем проживання останнього для його допиту. Однак, доказів про те, що позивач хворіє чи не може з'явитися до суду за будь - яких обставин, суду не надано.

Чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено огляд доказів за їх місцезнаходженням, тобто письмові чи речові докази, які не можна доставити в суд, оглядаються за їх місцезнаходженням. Виїзд за місцем проживання позивача для його допиту, не є огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Чинним законодавством та конституційним правом передбачено право на правову допомогу.

Згідно зі ст. 38 ЦПК України особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника, повноваження яких мають бути посвідчені документами передбаченими ст. 42 ЦПК України.

Однак суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України, за клопотання представника відповідача визнав за потрібне, щоб позивач надав особисті пояснення. Викликати позивача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Ч. З ст. 27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Вище зазначене свідчить, на думку суду, про недобросовісність виконання особами, які беруть участь у справі, своїх процесуальних обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в силу ч. 2 ст.77 ЦПК України суд визнає, що позивач повторно не з'явився до суду.

Зокрема, суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. (п.3 ч. 1 ст.169 ЦПК)

Згідно з ч. З ст. 169 та п. З ч. І ст.207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

На порушення вимог чинного законодавства, сторона позивача неналежним чином користується наданими процесуальними правами, оскільки справа протягом тривалого часу перебуває у провадженні Деснянського районного суду м. Києва, розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з неявкою останнього.

Враховуючи, що в матеріалах справи недостатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважаючи неможливим розгляд справи за відсутності позивача, а також враховуючи відсутність підтвердження поважності причин неявки в судове сідання сторони позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 76-77, ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 JI.O. про визнання недійсними правочинів з відчуження нерухомого майна, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва

ОСОБА_9