Справа № 2-136/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Малофеєвої О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Варвинського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивача вказує, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_2 Дарину Віталіївну ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначила, що на даний час ОСОБА_2 спільно проживає разом з нею та неповнолітньою донькою, проте остання перебуває на її повному матеріальному утриманні, оскільки відповідач участі у вихованні дитини не бере, у добровільному порядку матеріальної допомоги також не надає, хоча має постійне місце роботи та отримує заробітну плату і має можливість надавати допомогу в утриманні дитини.

Наявність даних обставин й змусили ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 40 % частин всіх різновидів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання заяви до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивачка, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, що зазначені в позовній заяві, заперечуючи факт приймання будь-якої участі відповідача в утриманні та вихованні неповнолітньої доньки /а.с.4,22/.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог позивачки категорично заперечували мотивуючи тим, що останній вирішив добровільно сплачувати аліменти в розмірі 16,6 % на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, надавши в підтвердження довідку № 2469 видану 20.07.2011 року ПАТ «Укрнафта» /а.с.35/.

Ухвалою Варвинського районного суду від 19.07.2011 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено - ОСОБА_3, колишню дружину відповідача, на утриманні якої на даний час і перебуває дитина від першого шлюбу /а.с.25,34/. ОСОБА_3 1.1, в судовому засіданні пояснила, що в вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 покладається на розгляд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні неповнолітньої дитини - не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст.181 Сімейного Кодексу України /далі-CK/. В звязку з чим, суд, при вирішенні справи по суті не бере до уваги подану відповідачем довідку про добровільну сплату аліментів в самостійно визначеному розмірі /а.с.35/.

Відповідно до положень ч.1 ст.З Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК, під час вирішення будь- яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що 22 липня 2007 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виконкомом Гнідин- цівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03, що підтверджується свідоцтвом про

шлюб, серії І-ЕЛ № 021973, виданим 22 липня 2007 року виконкомом Гнідинцівської сільської ради /а.с.Ю/.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 09852 від 03.12.2010 року, виданого виконкомом Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, відповідач - ОСОБА_5 є батько народженої у шлюбі - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.9/.

Відповідно до довідок № 372,373 від 16.06.2011 року, виданої виконавчим комітетом Гнідинцівської сільської ради Варвинської селищної ради Чернігівської області, позивачка має наступний склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_2 та неповнолітня донька ОСОБА_4, яка знаходиться на її утриманні /а.с.7-8/.

Позивачкою, на підтвердження необхідності отримання аліментів та недостатнього належного матеріального забезпечення надано наказ № 10-к, виданий 11.02.2011 року Гнідинцівським газопереробним заводом ВАТ «Укрнафта», про перебування її відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 14.02.2011 року по 23.11.2013 рік. Факт перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною підтверджується і довідкою № 421 від 27.07.2011 року, виданої виконкомом ГнідинцівськоГсільської ради Варвинського району Чернігівської області.

Жодних клопотань ані відповідачем, ані його представником щодо письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, у відповідності до вимог ч.2 ст.185 ЦПК України, заявлено не було, а тому суд їх визнає доказами, що стосуються предмету доказування, як належними та допустимими.

Як вбачається з довідки, виданої поліклінічним відділенням Варвинської ЦРЛ від 17.06.2011 року, неповнолітня дитина ОСОБА_4 знаходиться під наглядом в дитячій консультації з діагнозом - здорова /а.с.5/. Разом з тим, в подальшому при проходженні медичного огляду в ОСОБА_4 виявлено синдром рухових порушень, що підтверджується довідкою від 27.07.2011 року видною вище зазначеним лікувальним закладом /а.с.27/.

В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімейним кодексом України гарантовано відповідно до ст. 141, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо утримання та виховання дітей. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобовязань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами глави 15 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України та розяснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані зокрема і в грошовій формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову /ч. 1 ст.191 СК України/. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача та його стан здоровя, відсутність у нього інших дітей та непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Цивільне судочинство здійснюється на. засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо( подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Позивачем ані під час предявлення цивільного позову, ані під час судового засідання не було надано на розгляд суду належних та допустимих доказів в обґрунтування саме заявленого розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст.185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька незалежно від сплати ним аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а тому позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Ухвалою Варвинського районного суду від 11.07.2011 року, відповідачу по справі, було запропоновано, в разі невизнання позовних вимог, надати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються /а.с.З/. В обґрунтування правової позиції, відповідачем по справі було надано довідку № 2445 від 19.07.2011 року, видану Гнідинцівським газопереробним заводом, згідно якої

18.07.2011 року до бухгалтерії заводу надійшла заява ОСОБА_2 про утримання аліментів з його заробітної плати в розмірі 16,6 % на користь його сина ОСОБА_6 /а.с.21 /.

В судовому засіданні відповідач також пояснив, що він, усвідомлюючи власний обовязок утримувати неповнолітню дитину, добровільно виявив бажання сплачувати аліменти і на неповнолітню доньку ОСОБА_4, в звязку з чим ним і була подана відповідна заява до бухгалтерії підприємства про утримання аліментів в розмірі 16,6% з його заробітної плати /а.с.35/. Оскільки, на даний час ним самостійно вжито всіх вичерпних заходів щодо належного матеріального забезпечення власних неповнолітніх дітей, то відсутні взагалі будь-які підстави для задоволення цивільного позову позивачки.

Суд, встановивши фактичні обставини справи та враховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, з метою найефективнішого забезпечення інтересів та соціальної захищеності неповнолітньої дитини позивачки по справі, приходить до переконання про наявність беззаперечних підстав для призначення аліментів саме у частці заробітку /доходу/ ОСОБА_2

При визначенні розміру аліментів, судом також враховано, що відповідач є молодою працездатною особою, спроможний і зобовязаний сплачувати аліменти на утримання власних двох неповнолітніх дітей.

За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що добровільної згоди на утримання дитини між сторонами не досягнуто, і відповідач на даний час неналежно виконує обовязки по утриманню неповнолітньої доньки, зваживши на матеріальні та духовні потреби дитини, беручи до уваги стан здоровя позивачки, дитини та відповідача, довідку про доходи ОСОБА_2, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини від першого шлюбу, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає за необхідне та справедливе, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, відповідно до вимог ст.183 СК України, присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в частці від заробітку /доходу/ батька дитини в розмірі 25 % з усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню.

Відповідно ч.З ст.81 та ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та стягнути з нього на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ,ст.ст. 141, 180, 183 СК України, п.З ст.10, п.1 ст. 11, п.1 ст. 60, ст.ст. 212-213, 215, 218, 367 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 вул. Гоголя 6.24 Варвинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 25 % всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті інформаційно - технічного розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень. д

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 (пятдесят однієї)

гривні.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_7