Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-5398/2011 р.Головуючий 1 інст: Малихін О.О.
Категорія: про захист права власностіСуддя - доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25травня 2011року Судова колегія судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судці Сащенко І.С.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди та відновлення становища, яке існувало до порушення права, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому після уточнень просив зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в місячний строк встановити під покрівлю даху гаражу літ. Г домоволодіння №25 по вул. Фурманова в м. Люботин Харківської області із сторони житлового будинку садиби №23 водозбірну систему атмосферних опадів з виведеним стоку на земельну ділянку домоволодіння №25; зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в місячний строк встановити огорожу (сітка рабіца і металеві стовпи) по межі земельної ділянки домоволодіння №25 із сторони житлового будинку садиби №23 від гаража літ. Г домоволодіння №25 до літньої кухні літ. Б садиби №23 довжиною 3,32 м.; зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в двомісячний строк звільнити частину земельної ділянки №23 площею 5,502 кв. метрів, зайняту під альтанкою літ. Д та сараями літ. Е, Ж домоволодіння №25 до межі земельних ділянок між вказаними домоволодінням і садибою по трикутнику шириною до 0,37 метрів на довжину 11,38 метрів до початку кута від альтанки літ.Д та на довжину 18,36 метрів до кінця кута з садибою № 1 гр-ки ОСОБА_8, з приведенням її у стан придатний для користування власником; зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в двомісячний строк демонтувати чотири балки сараїв літ. Е, Ж домоволодіння №25, що вбудовані в стіну сараю літ. В садиби №23; зобовязати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в двомісячний строк встановити під покрівлю літніх кухонь літ. Б, Д та сараю літ. В садиби №23 водозбірну систему атмосферних опадів із сторони земельної ділянки домоволодіння №25 з виведенням стоку на земельну ділянку садиби №23;

Стягнути на користь позивача солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 завдані матеріальні збитки в сумі 1379 грн. та завдану моральну шкоду в сумі 15000 грн.; стягнути на користь позивача солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 судові витрати: сплачений судовий збір 550 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення 120 грн., витрати з залученням спеціалістів (план встановлення меж, оціночний звіт) 750 грн. та 700 грн., витрати із проведення судової експертизи 2321, 21 грн. та витрати по сплаті послуг адвокатів 150 грн. та 4000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказував, що відповідачами влітку 2007 року без належного дозволу була знесена його огорожа та на межі земельної ділянки збудували гараж літ. Г без влаштування водозбірної системи, через що атмосферні опади, які стікають з гаражу, руйнують фундамент житлового будинку позивача. Також відповідачі влітку 2008 року без належного дозволу самочинно прибудували дорого літніх кухонь і сараю літ. Б, Д, В свої господарські будови - альтанку літ. Д, сараї літ. Е, Ж з кріпленням будівельних несучих конструкцій до несучих будівельних конструкцій будов позивача з частковим їх пошкодженням і демонтажем водозбірної системи літніх кухонь та сараю літ. Б, Д, В у виді алюмінієвого жолобу з трубами, без яких з дахів сараїв і альтанки відповідачів атмосферні опади стікають по стінам належних позивачу кухонь і сараю, поступово руйнуючи ці будівлі. Своїми протиправними діями відповідачі нанесли йому матеріальні збитки в сумі 1379,00 грн. При цьому відповідачами було протиправно позбавлено позивача частини земельної ділянки загальною площею 5,502 кв.м, на якій прибудовані сараї відповідачів літ. Е та Ж.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнений позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені в позові.

Відповідачі по справі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та представники відповідачів в судовому засіданні вимогу позивача про встановлення під покрівлю даху гаражу літ. Г домоволодіння №25 із сторони житлового будинку садиби №23 водозбірної системи атмосферних опадів визнали та погодились з нею.

Щодо інших вимог позивача відповідачі та представники відповідачів заперечили, пояснили, що водозбірних систем у літніх кухонь літ. Б,Д та сараю літ. В позивача не існувало, а будівництво спірних господарських будівель здійснювалось з дозволу позивача.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2011 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановити під покрівлю даху гаражу літ. Г домоволодіння №25 із сторони житлового будинку садиби №23 водозбірну систему атмосферних опадів з виведеним стоку на земельну ділянку домоволодіння №25.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 демонтувати чотири балки (деревяний зруб діаметром 100 мм) сараю літ. Е домоволодіння №25, що вбудовані в стіну сараю літ. В садиби №23.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7судовий збір в сумі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30,00 грн. та витрати на оплату судової експертизи в сумі 773,74 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог. При цьому посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказали, що судом невірно оцінені надані сторонами докази та зроблені висновки про відсутність порушення права з боку відповідачів. Так, на його думку, відповідачами незаконно зайнята земельна ділянка площею 5,51 кв. м., що складається з суми двох трикутників площею 2,111 кв. м. та 3,397 кв. м.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що зявилися, доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково суд першої інстанції виходив з того, що порушення прав позивача в цій частині мали місце та мають бути усунені. Щодо інших його позовних вимог суд відмовив через їх необґрунтованість та безпідставність.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає правильним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що іюзивачу на підставі договору дарування від 14 квітня 2005 року належить житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка розміром 0,0632 га, що знаходяться в м. Люботин Харківської області вул. Фурманова, №23.

Власницею домоволодіння №25 по вул. Фурманова в м. Люботин Харківської області є ОСОБА_5 Відповідачами не заперечується, що ними до сараю позивача прибудовано сарай і частина дерев'яних балок сараю літ. «Е», спирається на стіну сараю літ. «В» позивача. В місцях закладання балок, має місце руйнування цегляної кладки, відсутність окремих цеглин, послаблення цегляної кладки.

За таких обставин, судом першої інстанції зроблений правильний висновок пре необхідність зобовязання відповідачів усунути вказані порушення та демонтувати балки, оскільки це прямо витікає з вимог ст. 391 ЦК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідачі та їх представник пояснили, що на місці огорожі з металевих стовпів та сітки «рабіца» довжиною 3.32 м. від гаража літ. Г домоволодіння №25 до літньої кухні літ. Б садиби №23 ними встановлений паркан зі стовпів та шиферу. Проти вказаного не заперечив позивач ОСОБА_3 та не наполягав на приведенні огорожі в попередній стан.

Що стосується вимог позивача про необхідність звільнення незаконно зайнятої відповідачами земельної ділянки площею 5,51 кв. м., судова колегія вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових, або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. При цьому за правилами ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, або заперечень.

Позивачем не надано суду необхідних та достатніх доказів на підтвердження того, що частина належної йому земельної ділянки використовується відповідачами. Натомість в матеріалах справи містяться декілька варіантів геодезичної зйомки домоволодінь та розміщення меж земельних ділянок, виконані різними субєктами господарювання, які значно різняться одна з одною ( а.с. 144, 208 ). На неможливість встановити, чи використовується земельна ділянка ОСОБА_3 відповідачами через відсутність необхідних геодезичних зйомок, виконаних належним чином, зазначено і у висновку судової будівельно-технічної експертизи ХНДІСЕ №2262 від

29.07.2010року.

Доводи, викладені ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції щодо відмови йому в задоволенні частини позовних вимог не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 01 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді