__________________________________________________________________
Справа№1512/2-299/11
25.03.2011 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Гниличенко М.В.
при секретарі Марковій О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 лютого 2010 року на перехресті вулиць Рішельєвська та Єврейська у м. Одесі, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_1, скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан, державний номер 337-77НІ, під керуванням ОСОБА_1. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2010 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даного ДТП. У звязку з тим, що відповідач відмовився відшкодувати завдану позивачу шкоду у добровільному порядку, він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та йому відомі наслідки заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
07 лютого 2010 року на перехресті вулиць Рішельєвська та Єврейська у м. Одесі, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_1, скоїв зіткнення з автомобілем Ниссан, державний номер 337-77НІ, під керуванням ОСОБА_1. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.7).
Транспортний засіб «Тойота», державний номер НОМЕР_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_3, але відповідно до довідки УДАІ ГУМВС України в Одеській області та відмітки у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 має право керувати зазначеним транспортним засобом (а.с.29).
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2010 року відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4 КпАП України та притягнутий до адміністративної відповідальності. Вказана постанова ОСОБА_2 в апеляційному порядку оскаржена не була та набрала законної сили (а.с.8).
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеною небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правоввій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі та ДТП сталося саме з його вини, тому суд приходить до висновку, що відповідати за завдану матеріальну шкоду ОСОБА_1 повинен саме ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Вчинення протиправних дій, в результаті яких сталась ДТП та було пошкоджено транспортний засіб, втрата звичайного життєвого укладу, душевні страждання, які позивач зазнав внаслідок ДТП, відмова відповідача від добровільного відшкодування матеріальної шкоди, що зумовило звернення позивача до суду за захистом своїх прав все це завдало моральних страждань позивачу.
Однак, виходячи з принципу розумності та справедливості, на думку суду вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, у розмірі 2000 грн.
Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 також підлягають стягненню судові витрати: державне мито у розмірі 163 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 283 грн.
Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 88, 213-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 283 гривні.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В.Гниличенко