Справа № 2-974/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2011 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - Марусяк М.О.
при секретарі Шемота М.І.,
з участю : позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди,-
ОСОБА_1 звернувся в Рахівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він замовив виготовлення декоративної металічної решітки, для сходів у власному будинку, роботу повинен був виконати громадянин ОСОБА_3. 20.04.2011 року в присутності двох свідків, він передав ОСОБА_3 500 (пятсот) доларів США, як аванс за виконання ковальських робіт, строк виконання яких було обумовлено до двох місяців, тобто до середини червня 2010 року. Станом на 09.09.2011 року ОСОБА_3 не виконано взятих на себе зобовязань, щодо виготовлення ним декоративної металічної решітки, для сходів, а також не повернуто 500 доларів США, наданих йому, як аванс за виконання ковальських робіт.
З метою досудового врегулювання виниклого спору ОСОБА_1 неодноразово їздив власним автомобілем в с. Луг, до кузні ПП Ласка, де працював ОСОБА_3, в ході розмови з яким ОСОБА_1 зрозумів, що ОСОБА_3 його ошукав, оскільки ніяких решіток йому не збирався виготовляти, тому став вимагати повернути йому 500 доларів США, які ОСОБА_3 отримав від нього в квітні 2010 року. Так, 10 липня 2010 року ОСОБА_3 власноручно написав розписку та зобовязався повернути взяті ним кошти в сумі 500 (пятсот) доларів США до 11.07.2010 року. Однак, умови розписки так і не виконав.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 не виконав взятих на себе зобовязань, термін повернення коштів, наданих йому в якості авансу сплив 11.07.2010 року, вирішити даний спір в порядку досудового врегулювання із-за прямої відмови відповідача повернути взяті ним кошти не являється можливим, тому позивач просить винести судове рішення, за яким стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на його, ОСОБА_1, користь надану йому як аванс суму 500 (пятсот) доларів США, еквівалентну 3960 (три тисячі девятсот шістдесят) гривень, 1000 (одну тисячу) гривень матеріальної шкоди, що спричинена йому внаслідок покупки бензину для автомобіля та 2500 (дві тисячі пятсот) гривень моральної шкоди, а всього в сумі 7460 (сім тисяч чотириста шістдесят) гривень. Крім того стягнути із відповідача судові витрати, які складаються із сплати судового збору в сумі 175 гривень, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 500 гривень за надання юридичних послуг.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. На заочний розгляд справи згідні. При цьому, представник позивача ОСОБА_2, заявлені позовні вимоги щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 неодноразово їздив на влансому автомобілі до відповідача ОСОБА_3, що потягло за собою витрати в сумі 1000 гривинь, а моральна шкода полягла в певних незручностях, доріканнях з боку дружини позивача, та в тому, що будинок без кова льських робіт має неестетичний вигляд.
Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток /а.с.20, 23/. Причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти/ у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.
Заявлені позовні вимоги підтверджуються також, матеріалами справи, зокрема копією паспорта громадянина України виданого на імя ОСОБА_1 /а.с.7/; оригіналом розписки /а.с.8/; довідкою ПАТ комерційний інвестиційний банк КОМІНВЕСТБАНКпро курс валют від 09.09.2011 року /а.с.9/; заявами від 16.06.2011 року та від 08.11.2010 року /а.с.10/; копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.06.2011 року та супровідним листом /а.с.11-12/; квитанціями про сплату судового збору, ІТЗ та квитанцією про надання платних юридичних послуг /а.с.1-3/.
Згідно зі ст.1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Згідно боргової розписки доданої до матеріалів справи ОСОБА_3 зобовязався до 11 липня 2010 року повернути 500 (пятсот) доларів США, які він взяв авансом для виконання робіт, кованки на сходи.
Відповідно до ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Всупереч цьому відповідач, ОСОБА_3, не надав суду жодних доказів, письмових пояснень чи заперечень з приводу виконання ним боргового зобовязання згідно даної ним розписки.
Крім того, відповідно до ст. 545 ч. 3 ЦК України виконання боржником свого обов'язку підтверджує наявність у нього боргового документу. Боргова розписка знаходиться у позивача, що є свідченням невиконання боржником свого обов'язку по поверненню боргу.
Зібрані у справі докази вказують на наявність підстав стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 500 (пятсот) доларів США, що еквівалентно 4000 (чотири тисячі) гривень.
Поряд з цим, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень та матеріальної шкоди в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, суд вважає, недоведеними та такими що не підлягають до задоволення за недоведеністю.
Так, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.05.1995 року із змінами та доповненнями зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Таким чином, посилання позивача на те, що моральна шкода полягає в тому, що будинок має не естетичний вигляд, а також що дружина позивача надокучила йому за гроші марно заплачені відповідачеві, не можуть слугувати як підставою задоволення моральної шкоди.
Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому, суд не знайшов підстав, щодо задоволення вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1000 гривень, оскільки позивач та його представник не надали доказів про спричинення позивачу матеріальної шкоди на вказану суму.
Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
В матеріалах справи містяться квитанції про сплату судового збору, витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та квитанція про оплату витрат за надання правової допомоги.
Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачені ним судові витрати при подачі позову до суду в сумі 51 гривень судового збору, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 500 гривень, як витрат за надання правової допомоги.
На підставі наведеного та керуючись положеннями ст.ст.10, 58, 60, 83, 88, 209, 212- 215, 223, 224, 226, 228 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 а, Закарпатської області, борг в сумі 500 доларів США, що еквівалентно 4000 (чотирьом тисячам) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 а, Закарпатської області, 51 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в Рахівському районному суді.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 а, Закарпатської області, витрати за надання правової допомоги в сумі 500 (пятсот) гривень.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
На заочне рішення може бути подана заява про перегляд, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особою, яка його оскаржує та не була присутня при оголошенні рішення в той же строк з дня отримання його копії.
Головуюча : Марусяк М.О.
Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.