Справа № 2-4385/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2011 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Головчака М.М.,

при секретарі Редько К.О.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого побутового майна,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2011 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого побутового майна. Згідно позовної заяви вказувала, що з 20.03.1998 року по 28.01.2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду від 15.02.2011 року виділено в її користування дві кімнати квартири АДРЕСА_1. Щодо побутового майна, що було спільно придбано нею та ОСОБА_2,то воно знаходиться у володінні відповідача АДРЕСА_2. З посиланням на ст.71 Сімейного кодексу України просить поділити майно,що є спільною сумісною власністю наступним чином: виділити їй в користування холодильник вартістю 3500 грн., музичний цент - 2000 грн., ноутбук-3500 грн., ковдру натуральну -1000 грн., м'яку частину - 3000 грн., стінку - 2000 грн., телефон стаціонарний -300 грн., телевізор 4000 грн., соковижималку - 500 грн., кухонний дубовий стіл- 2000 грн., одіяло двоспальне - 500 грн., комплект постільної білизни - 900 грн., набори столові скляні-800 грн., і всього на суму 24 000 грн.; виділити відповідачу ОСОБА_2 - пральну машину вартістю -2500 грн., мікрохвильову піч - 800 грн., ковдру натуральну -2000 грн., спальний гарнітур - 2000 грн.,кухонний гарнітур - 5000 грн., пилосос-800 грн., утюг - 200 грн., бойлер для нагріву води - 1000 грн., телефон стаціонарний -300 грн.,телевізор малий - 1000 грн., електрорізку кухонну - 500 грн., параболічну антену - 1000 грн., тренажер біговий - 2000 грн., кухонний комбайн - 1500 грн., тумбочку під телевізор - 200 грн., чайний сервіз - 800 грн., одіяло двоспальне - 500 грн., плед - 800 грн., комплект постільної білизни -900 грн., столові набори-2000 грн., 2 подушки 2*100 грн., покривало - 500 грн.,а всього на суму 24 000 грн. Окрім того зобов»язати відповідача повернути належну їй на праві особистої власності шубу норкову вартістю 15 000 грн. та не чинити перешкод у користуванні бойлером для підігріву води.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Вказував, що позивачкою ОСОБА_3 не надано суду доказів,що вищезазначене майно,яке вона просить поділити,є спільною сумісною власністю подружжя, не надано чеків,квитанцій, які свідчили б про це та про їхню дійсну вартість. Вимоги ОСОБА_3 вважає необґрунтованими і такими,що до задоволення не підлягають.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримав. Пояснив, що у володінні ОСОБА_2 перебуває спільно нажите майно,яке просить поділити між ОСОБА_3 та відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з посиланням на письмові заперечення проти позову. Пояснив,що позивачкою не доведено жодним письмовим доказом належність їх на праві спільної сумісної власності майна,не надано чеків та квитанцій.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_4,відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 20.03.1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі,який 28.01.2011 року розірвано,що підтверджено рішенням Рівненського міського суду від 28.01.2011 року.

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, як вбачається із п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спір про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вказав, що дане майно не було нажите під час спільного проживання, ОСОБА_3 не надала письмові докази про придбання майна, його вартість.

Як вбачається із постанови від 26.11.2010 року о/у ВКР Рівненського МВ ОСОБА_5 про відмову в порушенні кримінальної справи,гр.ОСОБА_3 визнала, що телевізор марки «Панасонік»,ноутбук марки «Асус»,гроші на суму 12 000 грн. вона вивезла з квартири по вул. Лермонтова,7 в м.Рівне. Згодом ОСОБА_2 написав заяву про відмову у розгляді його заяви по факту викрадення майна,оскільки спільно нажите майно перебуває в спільному будинку по вул.Басівкутська,178 в м. Рівне,конфлікту між ним та дружиною з цього приводу немає.

Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному,об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, позивачкою ОСОБА_3 та її представником не доведено, що майно,яке вона просить поділити, належить їй та відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, не надано доказів перебування даного майна у власності ОСОБА_2,не представлено суду жодного чеку та квитанції про час та місце придбання конкретної речі.

Окрім того позивачкою та її представником не доведено в судовому засіданні про те,що їй чиняться перешкоди у користуванні майном, не надано доказів перебування у власності ОСОБА_2 норкової шуби,належної їй на праві власності.

Дослідивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_3,яка переконливих доказів на підтвердження своїх доводів не навела, заперечення ОСОБА_2 не спростувала, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 60,69-71 СК України, керуючись ст.ст. 10, 208, 209, 212, 213 - 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого побутового майна відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак