П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2011 Справа №2-2427/11
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Бєлоусовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Екор», за участю третьої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, про визнання дій протиправними та зобовязання видати уточнюючу довідку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Екор», за участю третьої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, про визнання дій щодо відмови у видачі належної уточнюючої довідки про характер роботи на посаді електрозварювальника протиправними та зобовязати товариство видати уточнюючу довідку про характери роботи на посаді електрозварювальника за періоди з 27.06.1980р. по 01.10.1981р., з 01.12.1986р. по 15.02.1995р.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, в їх обгрунтування зазначають, що ОСОБА_1 працював на посаді електрозварювальника, що дає йому право на призначення та отримання пенсії на пільгових умовах, однак керівництво ВАТ «Екор»безпідставно відмовляє у видачі уточнюючої довідки, в трудовій книжці будь-яких записів про переведення на іншу професію як стверджує відповідач не має.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнають, посилаючись на те, що Товариством видано довідку про стаж роботи та її характер у відповідності до документів, які береглися в товаристві. Зазначають, що ОСОБА_1 був переведений на посаду слюсара із неповним робочим днем, атестація робочого місця проведена не була, а тому на підставі вказаних даних ОСОБА_1 була видана уточнююча довідка. Іншою інформацією підприємство не володіє і не може видати уточнюючу довідку із непідтвердженими фактами.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначає, що для призначення пенсії на пільгових умов особа повинна мати підтверджуючі на це документи, з яких свідчить стаж роботи, професія, зайнятість робочого дня.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, передбачено, що для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, підтвердження шкідливих умов праці впродовж повного робочого дня (не менш ніж 80%), встановленого для даного виробництва. Факт роботи особи протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці підтверджується уточнюючою довідкою підприємства, виданою на підставі первинних документів за час роботи особи в шкідливих умовах.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій, установ або їх правонаступників.

З 21 серпня 1992 року, після набуття чинності «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 1 серпня 1992 p., при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Результати атестації робочих місць за умовами праці затверджуються наказом по підприємству. Відповідальність за своєчасне та якісне її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Проведеною прокуратурою м. Тернополя перевіркою встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, а саме витягом із трудової книжки ОСОБА_1 працював з 27.06.1980р. по 30.09.1981р. на Тернопільському заводі

господарських виробів (перейменовано в Тернопільський завод «Оргоснастка») електрозвалювальником, з 07.07.1982р. по 30.11.1986р. на Тернопільському заводі «Оргоснастка»слюсарем інструментальником, з 01.12.1986р. по 02.12.1988р. на Тернопільському заводі «Оргоснастка»електрозварювальником, з 03.12.1988р. по 15.02.1995р. на КТБ з експериментальною базою заводу «Оргоснастка»електрозвалювальником, з 15.02.1995р. по даний час електрозварювальником на ТОВ «ТернопільМАЗсервіс».

За таких обставин, судом підтверджено твердження позивача щодо його працевлаштування на посаді електрозварювальника, а тому не приймаються в даному випадку заперечення відповідача в частині займання посади ОСОБА_1 в період з 1991, 1992, 1993, 1994 роках слюсар з посиланням на відомості про нарахування заробітної плати за вказаний період із зазначенням посади «слюсар», оскільки єдиним документом, який дає підстави вважати, що особа працює на певній посаді та підтверджує стаж роботи у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення»та положень Кодексу законів про працю України є записи в трудовій книжці. Протягом розгляду справи ВАТ «Екор»не представило первинних документів, які вимагають нормами трудового законодавства про підтвердження факту переведення ОСОБА_1 на посаду «слюсара», і вини ОСОБА_1 у відсутності запису в трудовій книжці щодо можливого переведення на іншу посаду не вбачається.

Також, не приймаються до уваги твердження представників відповідача, з посиланням на доповідні записки директора з виробництва від 04.01.2011р. ОСОБА_2 і начальника нестандартного участку протягом лютого 1989 року по 1999 рік, покази свідка ОСОБА_2 щодо умов праці ОСОБА_1 із зайнятістю робочого дня не більше як 15-25%, здійснення зварювальних робіт не в закритому приміщенні, так як дані факти не можуть підтверджуватися на думку суду вищезазначеними доказами. Крім того, як вбачається із довідки ВАТ «Екор»від 27.12.2010р. №69 ОСОБА_1 працював повний робочий день і без будь-яких посилань на відпрацювання менш як 80% повного робочого дня.

Крім цього, за наслідками перевірки, проведеною із залученням фахівців Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації встановлено і відображено в листі Прокуратури міста Тернополя від 20.12.2010р. №94-2857/10, що провівши у 1994 році атестацію робочих місць за умовами праці ВАТ «Тернопільський завод «Оргоснастка»наказом від 28 липня 1994 року №86 «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджується право на пільги та компенсації за результатами проведеної атестації робочих місць»підтвердило право на пільгове пенсійне забезпечення семи категоріям працюючих, у тому числі і за професією «електрозварник ручного зварювання», про що Державною експертизою умов праці області виданий висновок від 20 жовтня 2005 року №05-02/655.

Таким чином, матеріалам справи підтверджені та відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані твердження позивача щодо роботи його на посаді електрозварювальника у визначених в трудовій книжці періодах, не підтверджено відповідачами здійснення роботи ОСОБА_1 менше ніж 80% робочого дня, встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у не проведенні керівництвом підприємством відповідних записів в трудовій книжці про посад, так і у відсутності його прізвища у висновках атестації.

Однак, враховуючи заявлені позовні вимоги, відсутність передбаченого статтею 16 Цивільного кодексу України визначеного позивачем способу захисту прав та інтересів, а також приймаючи до уваги те, що суд не може зобовязати особу до вчинення дій, які вона зобовязана вчинити відповідно до норм законодавства, зокрема на виконання статті 49 Кодексу законів про працю України, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України судовий збір позивачу не відшкодовується.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3