АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-714/11 Головуючий у 1-й інстанції Хіль Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів : Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Александрович Л.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2010 року

по справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про покладення зобов»зань ,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року АКІБ « УкрСиббанк», правонаступником якого по всіх правах та обовязках є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Уточнивши в ході судового розгляду позовні вимоги, просив стягнути із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.02.2008 року у сумі 216 829 грн. 95 коп. а також судові витрати /а. с. 2-4, 200-201/.

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до АКІБ « УкрСиббанк» про визнання незаконними дій та зобов»язання вчинити певні дії, остаточно уточнивши яку у грудні 2010 року, просив зобов»язати АКІБ « УкрСиббанк» здійснити перерахунок суми заборгованості за кредитним договором №0 згідно первісних умов ОСОБА_3 по ставці 13,9% річних /а. с. 73-76, 122-123; 199/.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Зобов»язано АКІБ « УкрСиббанк» здійснити перерахунок суми заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №0, згідно первісних умов ОСОБА_3 за відсотковою ставкою 13,9% річних.

У задоволенні позовних вимог АКІБ « УкрСиббанк» відмовлено.

З даним судовим рішенням не погодилось Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ « УкрСиббанк» позивача за первісним позовом, оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи просило скасувати оскаржуване ним рішення місцевого суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ «УкрСиббанк» та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

На апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» свої заперечення надала представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 Просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22.02.2008 року між АКІБ «УкрСиб банк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту №0 на строк користування з 22.02.2008 року по 20.02.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 13,9% річних. Згідно п.1.1 ОСОБА_3 зобов»язується надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в національній валюті у сумі 194000 грн., а Позичальник зобов»язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, зазначених ОСОБА_3. Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, для чого надає до Банку письмову заяву (за формою згідно вимог Банку), в якій зазначає бажану суму траншу (в межах загальної суми кредиту) та бажану дату його отримання.

Сторони домовилися, що ОСОБА_3 надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі суми кредиту.

Виходячи із вищенаведених умов кредитного договору, помилковим є висновок суду щодо істотного порушення Банком умов договору, враховуючи фактичне перерахування Банком позичальнику на час звернення до суду з позовом 175 000 грн., а саме: 23.04.2008 року 35000 грн., 30.04.2008 року 100 000 грн. та 13.05.2009 року 40 000 грн., оскільки відповідач не надав до суду належних доказів на підтвердження свого звернення до Банку з письмовою заявою відповідно до п. 1.1 ОСОБА_3 із зазначенням іншої бажаної суми траншу, окрім тих, що були ним отримані.

Також судом встановлено, що згідно п.5.2 Кредитного договору сторони погодили умови зміни процентної ставки за користування кредитними коштами, а також те, що у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п. 5.2 ОСОБА_3, Банк може збільшити розмір процентної ставки за ОСОБА_3 з дотриманням визначеного порядку, а саме: ОСОБА_3 не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою Позичальника відповідного рекомендованого листа та новий розмір процентної ставки за цим ОСОБА_3 починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні.

Дійшовши висновку про порушення Банком взятих на себе зобов»язань за кредитним договором в частині незаконного підвищення процентної ставки, без дотримання порядку та умов, визначених ОСОБА_3, суд залишив поза увагою ту обставину, що порядок зміни процентної ставки, визначений у розділі 5 ОСОБА_3 передбачає право Банку застосувати підвищення процентної ставки в односторонньому порядку, без укладення Сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього ОСОБА_3. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, зміни процентної ставки за даним кредитним договором встановлювались сторонами шляхом укладення двохсторонніх додаткових угод, зокрема, додаткової угоди №1 від 23 квітня 2008 року, згідно якої на транш в сумі 159 000 грн. встановлюється процентна ставка у розмірі13,90% річних, а на транш 35 000 грн. процентна ставка у розмірі 23% річних, а у випадку користування кредитними коштами понад встановлений строк процентна ставка встановлюється відповідно 27,8% річних та 46,00% річних.

30 квітня 2008 року була укладена між сторонами додаткова угода №2, згідно якої за використання всього отриманого кредиту в межах строкової основної заборгованості встановлена процентна ставка в розмірі 23% річних.

Окрім того, 20.06.2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» були укладені Додаткова угода №1 та додаткова угода №2 до вищевказаного кредитного договору, згідно яких сторони погодили процентну ставку в розмірі 20,9 % річних /а. с. 94, 226-228/.

Вказані додаткові угоди підписані обома сторонами та набирають чинності з дати їх підписання. Посилання представників позивача за зустрічним позовом на те, що останнього примусили підписати зазначені додаткові угоди, не ґрунтуються на належних доказах. В той же час, згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Безпідставними також є посилання у зустрічній позовній заяві на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку». Так, додаткові угоди укладалися між сторонами виходячи із принципів свободи договору, що передбачено, зокрема, п. 7.4 Кредитного договору та узгоджується з п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, тому в даному випадку факт одностороннього підвищення процентної ставки з боку Банку відсутній. Таким чином, висновок суду щодо незаконності підвищення Банком процентної ставки за вказаним кредитним договором суперечить наведеним обставинам справи.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, не заперечується ніким зі сторін, що 22 лютого 2008 року між сторонами укладений кредитний договір №0, згідно якого в рамках поновлювальної кредитної лінії відповідачу ОСОБА_2 виданий кредит трьома траншами за його заявами, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок останнього на загальну суму 175 000 грн. строком користування до 20 лютого 2015 року та сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 13,9% річних, розмір яких в подальшому змінювався відповідно до вищевказаних додаткових угод №1 від 23 квітня 2008 року та №2 від 30 квітня 2008 року, а також №1 та №2 від 20 червня 2008 року, узгоджених сторонами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов»язання згідно умов договору не виконав. В зв»язку з невиконанням договірних зобов»язань, заборгованість відповідача перед АКІБ «УкрСиббанк» станом на 24 грудня 2010 року, згідно наданих позивачем розрахунків становить 216 829 грн. 95 коп., з яких: 153 353 грн. 78 коп. залишок основної заборгованості по кредиту; 62 806 грн. 24 коп. прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 169 грн. 93 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом та 500 грн. сума штрафу /а. с. 27; 200-214; 302-314/.

Встановивши вищенаведені обставини, беручи до уваги умови кредитного договору, недотримання їх відповідачем, з урахуванням положень ст. ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АКІБ «УкрСиббанк».

З цих підстав рішення суду першої інстанції, як в частині відмови у задоволенні первісного позову АКІБ «УкрСиббанк», так і в частині безпідставного задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, відповідно до п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог АКІБ «УкрСиббанк» та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов»язані із розглядом даної справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.02.2008 року у сумі 216 829 грн. 95 коп. а також судові витрати: 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно.