Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді; ОСОБА_2

суддів Барильської А.П, ОСОБА_3

при секретарі Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_4, на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерно товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договору застави недійсним та застосування наслідків недійсності . -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного

договору від 05.11.2007 отримав у кредит 70 447,25 грн. зі сплатою

9.96% за користування кредитом на рік на суму залишку на рахунку з кінцевим

терміном повернення 04.11.2014 року. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань утворилась заборгованість , яка станом на 18 жовтня 2010 року склала 71780,93 грн.

В забезпечення виконання кредитного договору 05.11.2007. сторони уклали

договір застави рухомого майна - автомобіля DAEWOO, що належить на праві

приватної власності відповідачу.

У зв'язку із чим банк просить суд в рахунок погашення заборгованості за

кредитним договором № DN80 АМ00000277 від 05.11.2007 року в сумі 71780,93 грн.

звернути стягнення на предмет застави автомобіль DAEWOO модель: LANOS TF69Y, рік випуску 2007, ТЗ: легковий седан -В. № кузова/шасі: Y6DTF69YD7W371193, реєстраційний номер: АЕ9147ВХ, шо належить Давидеику АД,

шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-

продажу будь яким способом з іншою особою покупцем , зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачу віх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

У травні 2011 року ОСОБА_5, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_4, звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання договору застави недійсним та застосування наслідків його недійсності, посилаючись на те, що договір застави не був нотаріально посвідчений та не підписаний відповідачем ОСОБА_4

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16

червня 2011 року позови обєднані в одне провадження.

Рішенням СофІївського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2011 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено. Звернено стягнення на автомобіль. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 717,81 грн. -судового збору та 120 грн. витрат иа інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5. який діє в інтересах відповідача ОСОБА_4І, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду, просить ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та задоволення його позовних вимог.

Вважає, що суд. не врахував положення ст.13 Закону України «Про заставу», згідно якого договір застави підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Окрім того, не враховано , що у договорі застави підпис ОСОБА_4 відсутній, тому він не може бути визнаний укладеним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задовленню, а рішення суду - зміні, з наступних підстав.

Судом встановлено, шо відповідно до укладеного договору № DN80 АМ00000277 від 05.11.2007 року , відповідач отримав у кредит в сумі 70 447,25

гри, зі сплатою9,96% за користування кредитом на рік на суму залишку на рахунку

з кінцевим терміном повернення 04.11.2014 року. У зв'язку із неналежним виконанням

позичальником взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість , яка станом на 18 жовтня 2010 року складає - 71 780,93 грн., і складається із наступного:

45370,46 грн. заборгованість за кредитом

12602,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом

3489,59 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом

6424,35 гри. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором

500,00 грн, - штраф / фіксована частина/,

3394.33 грн- штраф / процентна складова/.

В забезпечення виконання кредитного договору 05.11.2007. сторони уклали

договір застави рухомого майна - автомобіля DAEWOO, що належить на праві

приватної власності відповідачу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції , у відповідності до вимог, передбачених

ст..ст. 526. 527. 530,590,1050,1054 ЦК України, дійшов правильного висновку про

задоволення позовних вимог банку та відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір застави нерухомого майна № DN80 АМ00000277 від 05.11.2007 року е можна вважати дійсним, оскільки відповідно до ст..13 Закону України «Про заставу» , договір застави повинен бути укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений , є безпідставними.

Зазначена редакція частини 2 ст.13 ЗУ «Про заставу» запроваджена згідно із Законом України №2435-УІ від 06 .07.2010 року «Про Про внесення змін до деяких законодавчих

актів України», що набув чинності з моменту опублікування та опублікований

27.07.2010. Тобто. На момент укладання спірного договору була чинною редакція ЗУ

«Про заставу», яка не передбачала обовязкового нотаріального посвідчення договору застави транспортних засобів.

Не заслуговують на увагу також посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_4,на відсутність підпису останнього у договорі

застави, оскільки це не відповідає матеріалам справи. Як вбачається Із договору застави

/а.с. 9-1/, ОСОБА_4 підписана кожна сторінка цього договору, крім п. 37.2, в

якому сторона підтверджує свої юридичні адресу та реквізити, що, на думку колегії

суддів, не може розцінюватися як не підписання ним договору в цілому.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що, звертаючи стягнення на предмет застави, суду необхідно було у резолютивній частині рішення зазначити суму заборгованості ОСОБА_4, перед банком; тому оскаржуване рішення суду в" другому абзаці резолютивної частини після слів «....заборгованості...... необхідно доповнити текстом

наступного змісту: «...у сумі 71780 грн.93 коп..../. Виходячи із чого, рішення суду в цій

частині піддягає зміні відповідно до положень п.1 ч.І ст. 309 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду, як законне та обґрунтоване, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307, п.І ч.І ст. 309, 314,316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня

2011 року змінити , доповнивши абзац другий його резолютивної частини після слів «… заборгованості …» текстом наступного змісту: «...у сумі 71780 грн.93 коп..../.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути

оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної

сили.

Головуючий

Судді: