АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3075/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року

21 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Прозорової М.Л.

суддів Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі Бецман І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3 про зобов'язання провести розслідування нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2010 року та постановити нове рішення по суті позовних вимог /а.с. 229-232/.

Зазначеним рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ВАТ"Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської області про зобов'язання провести розслідування нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди /а.с. 226-228/.

Додатковим рішенням від 8.12.2010 року стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 37 грн. /а.с.240/.

Як на підстави апеляційній скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 229-232/

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційній скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що позивач працював в ВАТ „МГЗК" з 03 жовтня 1979 року до 02 січня 2009 року підземним гірником очисного забою на шахті № 8.

04 вересня 2008 року приблизно о 15 год. позивач їхав на роботу на власному автомобілі.

Позивач не заперечував, що 04 вересня відвозив онука до лікарні та попередив співробітників про те. що він приїде на роботу ні на автобусі МГЗК, а на власному автомобілі.

Під час поїздки позивача на роботу сталося зіткнення його автомобілю з автобусом, належним відповідачеві, під керуванням ОСОБА_5 При ДТП позивачеві були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

В скоєнні ДТП визнаний водій автобуса. Стосовно нього було порушено кримінальну справу. Постановою Марганецького міського суду від 18 лютого 2009 року ОСОБА_5 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України в зв'язку з амністією.

Рішенням колегії суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2010 року скасовано рішення Марганець кого міського суду Дніпропетровської області від 5.11.2009 року в частині стягнення з ВАТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 10000 грн. і стягнуто на його користь 50000 грн. /а.с.221/.

08.09.2008 року ОСОБА_6 звернулася в Г'ЗК з заявою про розслідування нещасного випадку, який стався з її чоловіком, але відповідач відмовився складати акт. (а.с.27)

30 вересня 2008 року був складений акт за формою НТ. (а.с.54). Акт не відповідай наказу по ВАТ „МГЗК" № 348 від 11 квітня 2008 року.

05 березня 2010 року відповідачем було складено нового акта. Відповідач прийшов до висновку, що по дорозі на шахту 8 під час виїзду с автодороги шахти 3/5 з позивачем стався нещасний випадок. Комісія не встановлювала розслідування причин та наслідків ДТП, тому що винні дії визначені при розгляді кримінальної справи Марганецьким міським судом. Нещасний випадок віднесений до випадків невиробничого характеру. В справі є акт засідання комісії, в роботі якої взяв участь представник відділення ФССНВВПЗ. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_7 їхав на роботу на власному автомобілі, який не використовувався в інтересах підприємства. Адміністрація не давала вказівок про поїздку на роботу на власному транспорті. Тому комісія вважає, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом. Акт підписаний всіма членами комісії і відповідає вищеназваному наказу. Також акт відповідає вимогам п.3,11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру.

Позивач акт по формі НТ не оспорював.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд виходив з того, що нещасний випадок, який стався з позивачем не пов'язаний з виконання ним виробничих обовязків, оскільки він знаходився не на своєму робочому місце - шахті 8, в не в робочий час, на власному автотранспорті, який використовувався з його власної ініціативи. Доручення від роботодавця позивач не мав і не виконував будь-яких завдань, які вимагали пересування між об'єктами позивача.

Крім того, згідно п.6 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінет) Міністрів України від 25.04.2004 року № 1112 (з подальшими змінами і доповненнями) проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з працівниками під час прямування на роботу чи з роботи пішки, на громадському, власному або іншому транспортному засобі, що не належить підприємству і не використовується в інтересах підприємства, здійснюється згідно з Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру (затвердженого Постановою КМ 22.03.2001 року № 270)

Саме відповідно до пп.1 п.З названого Порядку 270 розслідуються нещасні випадки невиробничого характеру, що сталися з працівниками під час прямування на роботу чи -. роботи пішки, на громадському, власному або іншому транспортному засобі, що не належні в підприємству, установі, організації і не використовується в інтересах цього підприємства.

Судом встановлено, що робочою інструкцію ГОВ 6 розряду не передбачено використовування під час роботи власного транспорту. Позивач використовував транспортний засіб в своїх інтересах з метою вчасного виходу на роботу, тому що на автобус, який привозить робітників на зміну, він запізнився. ДТП сталося навіть не на території шахти 8, а по дорозі на неї.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ВАТ"Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганці Дніпропетровської області про зобов'язання провести розслідування нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що дорога, на який сталося ДТП, обслуговується ВАТ МГЗК, і земля під дорогою находиться в користуванні ВАТ МГЗК, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки ця земля не можє вважатися територією підприємства, яке має адміністративні будівлі. Дорога використовуються не тільки для під'їзду працівників ВАТ МГЗК, а і для пересування будь-якого іншого транспорту.

Інші доводи ОСОБА_2 приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону, висновки суду досить обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих сторін.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяті днів з цього часу.

Судді :