Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2030/2-592/11
провадження № 2/2709/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" жовтня 2011 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді - Библів С.В., при секретарі - Некрасовій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП

встановив:

22 березня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 матеріальних збитків у сумі 17747 грн. 95 коп., за проведення дослідження спеціалістом- автотоварознавцем 745 гривень; за повідомлення телеграмою сторін про проведення автотоварознавчого дослідження 43 грн. 75 коп.; за транспортування автомобілю 253 грн. 44 коп.; за інші транспортні витрати 12 грн. 60 коп.; за сплату судового збору 288 грн. 00 коп. та за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.; у відшкодування моральної шкоди 10000 грн., посилаючись на таке:

02 вересня 2010 року близько 12 години ЗО хвилин на перехресті автодороги Балаклія-Первомайський вїзд на село Киселі Первомайського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, що належить останньому, та автомобіля «Опель Кадет», д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, що належить йому. В результаті ДТП через винні дії ОСОБА_3 матеріальна шкода, завдана позивачу через ушкодження автомобіля, склала 17747 грн. 95 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також всі понесені витрати і моральну шкоду у 10000 грн., яка полягає у пошкодженні майна, а також у тому, що відсутність автомобілю тривалий час порушило його звичний життєвий уклад та соціальні звязки, оскільки автомобіль було придбано саме як засіб транспортування. Крім того, він втратив роботу, був змушений позичати гроші на утримання родини, ремонт автомобіля, проведення експертизи. Дана ситуація позначилася на подружніх стосунках, оскільки на утриманні позивача перебуває двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує маленьку допомогу з боку держави.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідаа заперечувала проти задоволення позову, вважає його безпідставним, оскільки вина її довірителя нічим не доведена, схема ДТП неправильна, на місці ДТП був відсутній дорожній знак «Надати дорогу», просила відмовити у задоволенні позову..

Суд, заслухавши пояснення сторін, а також дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

02 вересня 2010 року близько 12 години 30 хвилин на перехресті автодороги Балаклія-Первомайський вїзд на село Киселі Первомайського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, що належить останньому (а.с.18), та автомобіля «Опель Кадет», д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, що належить йому на праві володіння (а.с.14). Обставини ДТП викладені у постанові від 09.11.2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області відносно ОСОБА_2 за ст. 286 КК України (а.с.12). Постановою апеляційного суду Харківської області від 15.02.2011 року (а.с.7,8) ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП саме за тих обставин, які зазначені у позові.

Слід додати, що відносно позивача ОСОБА_1 кримінальна справа з приводу ДТП не порушувалася, так само як і не складався протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в його діях правоохоронні органи не виявили порушень ПДР України, натомість в діях відповідача вони на лице.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Обставини ДТП, встановлені вищевказаною постановою апеляційної інстанції. Таким чином, вказане є підставою для звільнення від доказування, а доказуванню підлягає лише сума матеріальних збитків, яку сторона відповідача не спростовувала. Так, відповідач був присутнім при виїзді експерта авто товарознавця і представник відповідача у судовому засіданні ніяких претензій щодо правильності висновків експерта не мав.

В результаті ДТП транспортний засіб позивача зазнав пошкодження - деформована передня панель, капот, праве переднє крило, праві передні двері; розбито: передній бампер, права та ліва фара, обидва вказівники повороту, декоративна решітка радіатора, лобове скло. Більш детально описано у висновку спеціаліста-автотоварознавця (а.с.30-45). Суд, вважає, обґрунтованими доводи сторони позивача.

Виходячи з вищенаведеного, у суду немає жодних сумнівів, що у ДТП винний водій ОСОБА_2, який порушивши Правила дорожнього руху України, завдав збитків позивачеві в наслідок ушкодження його автомобіля.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України „Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Володільцем автомобіля «Опель Кадет», д.н. НОМЕР_2 згідно довіреності є ОСОБА_1, тому відповідач має сплатити позивачу суму матеріальних збитків за пошкодження його автомобіля згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця у розмірі 17747 грн. 95 коп.;

стягненню підлягають витрати за отримання позивачем висновку спеціаліста-автотоварознавця у сумі 745 грн., яку він сплатив згідно квитанції (а.с.16), витрати по виклику телеграмою сторін на проведення експертизи в сумі 43 грн. 75 коп. (а.с.17), за транспортування автомобіля з місця ДТП в сумі 253 грн. 44 коп. (а.с.16), інші транспортні витрати в сумі 12 грн. 60 коп. (а.с.19), а також інші судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду - 288 грн. судового збору та інформаційно-технічні витрати - 120 грн.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У відповідності до ст. 23 ЦПК України моральна шкода також може полягати і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Честь, гідність та ділова репутація позивача не постраждали; здоров'я не пошкоджене, оскільки цьому немає підтвердження. Проте, суд встановив, що для позивача автомобіль є засобом пересування, яким він постійно користувався у побуті та роботі, і тривала його відсутність порушила звичайний спосіб життя позивача, позивач поніс душевні страждання у зв'язку із пошкодженням його майна. На думку суду, викладене є іншими негативними наслідками. Інших обставин, щодо обгрунтування спричинення моральної шкоди позивач не довів. Так, не доведено, що через пошкодження автомобіля позивач втратив роботу, бо у копії трудової книжки зазначено звільнення за власним бажанням; недоведено й факту погіршення стосунків між подружжям, а також факт позичання грошей. Сума у 10000 гривень завищена позивачем і, тому, суд вважає, що буде достатньо стягнути з відповідача 1000 гривень у відшкодування спричиненої моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування, суд виходив з принципів розумності, справедливості та співмірності.

Суд вважає позовні вимоги законними обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 20, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.З, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 6.95, на користь ОСОБА_1, 16 квітня ¦-981 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, 'А м- н„ 5. 49, кв. 29, в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 17747 грн. 95 коп., за проведення дослідження слеиіалістом-автотоварознавцем 745 гривень; за повідомлення телеграмою сторін про проведення автотоварознавчого »слідження 43 грн. 75 коп.; за транспортування автомобілю 253 грн. 44 коп.; за інші транспортні витрати 12 грн. 60 шні.; за сплату судового збору 288 грн. 00 коп. та за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.; у відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а всього 19802 грн. 74 коп.

В іншій частині заявлених вимог позивачеві відмовити у задоволенні.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя: ОСОБА_4