Справа № 2-240/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2011 року

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до Волокитинськоїсільської ради, треті особи без самостійних вимог - відділ Держкомзему у Путивльському районі Сумської області, Путивльська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що її мати ОСОБА_2, померла 19.01.1996 року.

Крім неї інших спадкоємців не має, а своє дівоче прізвище "Петруня" змінила на "Юрок" після одруження.

Після смерті матері залишилися належна їй на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,02 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Волокиьинської сільської ради Путивльського району.

Вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні правоустановчі документи на земельну ділянку (оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), який втрачено померлою ще за життя.

У зв'язку з цим, вона не може прийняти спадщину, тому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивачка позовні вимоги в судовому засіданні підтримав повністю.

Волокитинська сільська рада, як відповідач по справі, та треті особи - Путивльська районна державна нотаріальна контора, та відділ Держкомзему у Путивльському районі Сумської області, позов визнали, і справу просять слухати без участі їх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.328, 1223 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право на спадкування мають особи, визначені у законі.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що 19.01.1996 року померла ОСОБА_2, (а.с. 4, 6), - мати позивачки.

Згідно свідоцтва про одруження (а.с. 3), позивачка після одруження змінила прізвище з "Петруня" на "Юрок".

Як вбачається із довідки Волокитинської сільської ради померла ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею на день смерті в будинку проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_1, заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався (а.с.7).

Як вбачається із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 8-9) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.10) померлій ОСОБА_2 до дня її смерті належала земельна ділянка площею 4,02га, нормативно грошова оцінка якої складає - 39392 гривні, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 006305, від 02.04.1996 року, виданого на підставі рішення Путивльської райдержадміністрації від 26.03.1996 року, № 117 яка розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оригінал сертифікату на право на земльну частку (пай) втрачено померлою ОСОБА_2 ще за її життя.

Інших спадкоємців за законом крім позивачки не має.

Таким чином, позивачка, згідно із законом є спадкоємцем на все майно померлої матері, в тому числі і на земельну ділянку площею 4,02 га на території Волокитинської сільської ради Путивльського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальна нормативно грошова оцінка якої складає 39392 гривні, через відсутність правовстановлюючих документів вона не може оформити право на спадщину на цю земельну ділянку, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, ч.4 ст.130, ст. 174 ЦПК України ст. 328, 391, 392, 1222, 1223 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,02 га, загальна нормативно грошова оцінка якої складає 39392 гривні, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 006305, від 02.04.1996 року, виданого на підставі рішення Путивльської райдержадміністрації від 26.03.1996року, № 17 яка розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після померлої 19.01.1996 року ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : підпис

Копія вірна

Голова

Путивльського районного суду ОСОБА_3

Рішення набрало законної сили 15 серпня 2011 року.

Голова

Путивльського районного суду ОСОБА_3