АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Можелянської З.М., суддів Ремеза В.А., Лисичної Н.М.

при секретареві Косенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 6 квітня 2011 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

У червні 2009 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до ОСОБА_4 та ТОВ УФА «Верус» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.04.2008р.

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 6.04.2011р. у задоволенні позову, пред'явленого до ТОВ УФА «Верус», відмовлено, а з ОСОБА_2 на користь Банку стягнуто 65433грн.67коп. заборгованості за кредитним договором. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

З матеріалів справи вбачається наступне.

17.04.2008р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту на суму 67757грн.13коп. на строк по 15.04.2016р. (а.с.8-10). І2.01.2009р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір поруки, згідно якого ТОВ УФА «Верус» поручилось за виконання боржником зобов'язань за вказаним договором кредиту з визначенням розміру своєї відповідальності у сумі 200грн. (а.с.7).

За вимогами п.2.3.3.,п.2.3.7. договору кредиту ОСОБА_3 має право на дострокове стягнення кредиту при настанні наступних умов: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту , більш як на 10%; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту; ; іншого істотного порушення умов договору. При цьому виплата кредиту, винагороди, відсотків та інші зобов'язання виконуються позичальником протягом ЗО календарних днів з дня отримання ним повідомлення про таку вимогу від Банку.

Між тим матеріали справи не містять доказів про направлення Банком у передбаченому договором порядку та отримання ОСОБА_2 відповідної вимоги про дострокове повернення нею у повному обсязі грошових сум за кредитним договором. Не містять матеріали справи доказів тому, що до моменту його звернення з позовом у червні 2009 року наявні передбачені договором підстави для дострокового повернення кредиту та інших сум, а затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарні день перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%; несплати більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту чи іншого істотного порушення умов договору.

Доказів виконання Банком умов договору, пов'язаних з його зобов'язаннями що дострокової вимоги погашення кредиту матеріали справи не містять.

Навпаки, як вбачається з матеріалів справи, надавши ОСОБА_2 довгостроковий кредит на вісім років, ОСОБА_3 звернувся безпосередньо до суду за його погашенням у повному обсязі вже за рік і два місяці після його надання. При цьому матеріали справи містять численні квитанції про фактичну сплату ОСОБА_2 грошових сум Банку, як до пред'явлення ним позову, так і у період розгляду справи (а.с.35- ,77 -). Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_2 не ухилялась від виконання своїх обов'язків по погашенню кредиту, продовжувала їх виконувати та не допустила істотних порушень договору, які б зашкодили правам чи інтересам Банку.

Незважаючи на здійснення ОСОБА_2 фактичного погашення кредиту, Банком пред'явлені до стягнення суми не коригувались і відповідні розрахунки не надавались. Надані Банком довідки про те, що на листопад 2010 року та на квітень 2011 року мається заборгованість у тому числі, за сплатою відсотків, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки виникла вона у зв'язку з підвищенням Банком в односторонньому порядку відсоткової ставки вже після звернення його до суду.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, та вимоги ст.ст. 526,1054 ЦК України про те, що умови договору обов'язкові для виконання кожною з його сторін, підстав для задоволення позовних вимог Банку немає, а тому у їх задоволенні за недоведеністю слід відмовити.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимога закону, його рішення на підставі п.З,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Враховуючи зазначене та те, що ухвалою місцевого суду від 23.06.2009р. сплата судового збору та інформаційно-технічні витрати на розгляд справи Банку як позивачу при пред'явленя позову була відстрочена до ухвалення рішення (а.с.18), на підставі ст.88 ЦПК України з нього в дохід держави підлягають стягненню 654грн.34коп. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 6 квітня 2011 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальніс «Українське Фінансове Агентство «Верус» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» у дохід держави 654грн.34коп. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних та кримінальних справ.

Судді: