Справа № 2-568/11
РІШЕННЯ

іменем України

21 листопада 2011 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.

з участю секретаря Чуєнко Є.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДТГО «Південно-західна залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2011 року до Носівського районного суду звернулась жителька м.Носівки ОСОБА_1 з позовом до державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-західна залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В заяві до суду позивач вказала, що на південно-західній залізниці вона пропрацювала провідником пасажирських вагонів 18 років. 10 вересня 2011 року перебуваючи в рейсі вона обслуговувала вагон №7 пасажирського поїзду №6 сполученням Київ-Москва. Під час чергової посадки до її вагону сіли чотири жінки (монашки) з багажем, але без багажних квитанцій до нього. Діючи у відповідності до нормативів вона одразу переважила багаж останніх, який складався з церковних книг, календарів і зафіксувала його вагу, яка рахувалась 120 кілограмами на чотирьох, що виключає надлишковість ручної поклажі, що може перевозитись відповідно до п.15.4 Правил перевезень пасажирів та багажу залізницями України. У парку відстою до вагону підійшли працівники відділення центру внутрішнього контролю та аудиту російської залізниці, які виписали дві квитанції на багаж цих чотирьох монашок нібито зафіксувавши надлишковість багажу. При цьому працівники контролю багаж пасажирів не зважували, а визначили вагу останнього на «око» не допускаючи її до участі у встановленні дійсної ваги багажу. Відповідно до Правил багаж зважується спеціальними метрологічними приладами, затвердженими та перевіреними згідно ГОСТУ.

21 вересня 2011 року вона отримала попередження про звільнення на підставі порушення нею п.17-а контракту, який передбачає його розірвання в разі встановлення факту перевезення надлишкової ручної поклажі.

Отримавши попередження про звільнення вона звернулась за захистом своїх прав до первинної профспілкової організації вагонної дільниці станції Київ-пасажирський, яка рішенням від 29.09.2011 року відмовила в наданні згоди на розірвання контракту з підстав, передбачених п.8 ст.36 КЗПП України.

Також вона звернулась до комісії по трудових спорах державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-західна залізниця» відокремленого підрозділу вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський, яка розглянувши її заяву вирішила визнати акт перевірки п 5)6 «Київ-Москва» вагону №7 від 10.09.2011 року та попередження про звільнення неправомірними. Мотивом визнання неправомірним акту, зазначено порушення порядку встановлення факту перевезення надлишкового багажу, що викликає сумнів в об»єктивності складеного акту та наявності самого факту.

Незважаючи на ненадання згоди профспілкового органу на її звільнення та визнання неправомірним акту та попередження про звільнення комісією по трудових спорах відповідач видав наказ про її звільнення.

Від протиправних дій відповідача вона отримала моральні страждання, адже неправомірні дії поклали на неї непередбачувані додаткові зусилля щодо організації свого життя в частині численних пояснень її невинуватості, що змусило її шукати додаткові зусилля для подолання несправедливості.

В судовому засіданні позивач підтвердила пояснення, викладені в позовній заяві, просила винести рішення про визнання незаконним наказу про її звільнення, просила поновити її на посаді провідника пасажирських вагонів, просила стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 жовтня 2011 року по 21 листопада 2011 року включно в розмірі 4637 гр.96 коп. В частині відшкодування моральної шкоди позивач від позову відмовилась

Відповідач заперечував проти задоволення позову, пояснив, що наказ про звільнення позивача прийнято відповідно до чинного законодавства.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню з слідуючих підстав:

Допитана як свідок ОСОБА_3 дала показання, що вона працює провідником пасажирського вагону сполученням Київ-Москва і в вересні 2011 року працювала разом з ОСОБА_1 10 вересня 2011 року по прибуттю в Москву ревізори «РЖД» склали акт про надлишковість багажу в вагоні провідником якого була ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_3 показала, що все це відбувалось в її присутності, ніхто з ревізорів «РЖД» багаж не переважував, все визначалось на «око».

В матеріалах справи є рішення комісії по трудових спорах вагонної дільниці ст..Київ-пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця», яка визнала акт перевірки п 5)6 Київ-Москва №7 від 10.09.2011 року ревізорами Московської залізниці неправомірним.

В матеріалах справи є протокол засідання комісії по трудових спорах вагонної дільниці ст..Київ-пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця», яка своїм рішенням визнала акт перевірки п 5)6 «Київ-Москва» вагону №7 від 10.09.2011 року неправомірним.

Згідно ст..149 КЗПП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

В судовому засіданні позивач пояснила, що ніхто з керівництва залізниці не вимагав від неї письмового пояснення з приводу інциденту, який мав місце 10.09.2011 року в місті Москві.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав доказів, які б свідчили про безпідставність вимог позивача. А позивач надала достатньо доказів, як на підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Наказ начальника вагонної дільниці ДТГО «Південно-Західна залізниця» №2424)ос від 07.10.2011 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 визнати незаконним та скасувати його.

ОСОБА_1 поновити на посаді провідника пасажирських вагонів державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» з виплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу 4637 гр. 96 коп. за період з 08.10.2011 року по 21.11.2011 року.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі згідно ст..367 ч.1 п.4 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий