АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про виселення
Категорія: житлові доповідач - Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - ТрішковоїІ.Ю., суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі - Козир Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справ)' за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_12, Управління служб у справах дітей Департамент" праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання ордера на житлове приміщення, рішення недійсними, виселення та визнання права на житлове приміщення.

встановила:

ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником ізольованого житлового приміщення загальною площею 60,3 кв.м в комунальній квартирі АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 5 листопада 1998 року. В указаній квартирі є ще одне житлове приміщення загальною площею 69,9 кв.м, яким користувалося приватне підприємство "Лада" до листопада 1999 року.

Враховуючи, що сім'я позивачки потребує поліпшення житлових умов, вона неодноразово зверталась до виконкому Червонозаводської районної ради м.Харкова з проханням надати їй звільнене приміщення №4. 01.11.2005 року позивачку поставлено на квартирний облік.

15.11.2006 року на спірну житлову площу квартиру АДРЕСА_2 був виданий службовий ордер ОСОБА_6 на сім"ю із складом 7 осіб.

Позивачка вважає, що надання приміщення, що звільнилось у комунальній квартирі іншій особі, є порушенням права позивачки на поліпшення житлових умов, тому вона просила визнати недійсним службовий ордер № 099722, виданий 15.11.2006 року на ім*я ОСОБА_6, виселити ОСОБА_6 з зазначеного житлового приміщення, визнати за позивачкою право на спірне житлове приміщення та зобов'язати виконком Червонозаводської районної ради видати на її сім"ю ордер на житлове приміщення №4.

8 подальшому ОСОБА_3 доповнила позовні вимоги і просила визнати

неправомірними дії виконкому Червонозаводської районної ради м.Харкова у відмові надання

їй в користування житлового приміщення №4, визнати рішення виконкому №492 від 3 жовтня

2006 року недійсним та виселити відповідачів зі спірної квартири.

Представник Червонозаводського виконкому проти позову заперечував, пояснивши, що позивачка займає ізольовану квартиру, оскільки квартири №3 та №4 мають статус окремих житлових приміщень, рішенням виконкому від 03.10.2006 року квартира №4 була включена до числа службових і надано ордер на дану квартиру ОСОБА_6

Представник Харківської міської ради також заперечував проти позову, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є власницею житлового приміщення, а тому положення ст.54 ЖК України не можуть бути застосовані.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином.

Треті особи ОСОБА_11 і ОСОБА_12 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з тих же підстав, з яких був пред'явлений позов.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей проти задоволення позову заперечувала, оскільки виселення неповнолітніх ОСОБА_13 і ОСОБА_14 є порушенням прав дітей на житло.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2011 року в задоволенні позову повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_15 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позов ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, т.я. судом було допущено неповне з'ясування обставин по справі, неповно та невірно оцінені доказі, які зібрані по справі а також порушені норми матеріального та процесуального права. Інші учасники судового процесу рішення суду першої інстанції не оскаржили. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, визначені правовідносини сторін та закон, їх регулюючий, і згідно встановленого ухвалене рішення. яке відповідає вимогам ст.ст. 10,11,60.212-215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі -продажу від 5 листопада 1998 року належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 60,3 кв.м.

Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи позивачки про те. що вона придбала частину комунальної квартири.

Наданими суду копією договору купівлі-продажу зазначеної квартири, копією технічного паспорту на квартиру, довідками з місця проживання підтверджується, що ОСОБА_3 придбала окрему квартиру АДРЕСА_1.

Посилання ОСОБА_3 на те, що вона користувалась з дозволу працівників ЖЕД частиною квартири АДРЕСА_3, не може бути підставою вважати квартиру №3 частиною комунальної квартири.

Відповідно до ст.54 ЖК України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення.

Суд правильно визначив, що тимчасове користування частиною квартири №4 було самовільним, без законних підстав, а тому не створює правових наслідків.

Як встановлено в судовому засіданні , ОСОБА_3 є не наймачем, а власником окремої квартири, тому положення ст.54 ЖК України щодо надання звільненого житлового приміщення відносно неї не розповсюджуються.

Рішенням Червонозаводського виконкому №492 від 03.10.2006 року квартира №4 житловою площею 69,9 кв.м в старезному будинку №25 по вул.Кузнечній була включена в число службових житлових приміщень з подальшим наданням цієї квартири працівнику КВЖРЕП двірнику ОСОБА_6

Перевіривши доводи позивачки, обгрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання ордера на житлове приміщення, рішення виконкому недійсними, виселення та визнання права на житлове приміщення, оскільки позивачка не надала правових підстав для задоволення її позовних вимог.

Згідно ч.І ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України також передбачено право на захист свого цивільного права.

Але в судовому засіданні встановлено, що наданням квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_6 права позивачки не порушені, оскільки право на отримання спірної квартири №4 ОСОБА_3 не передбачено чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив законне і обгрунтоване рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 314, 319 ЦПК України, судова колегія. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суд) України з розгляд) цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді: