Справа № 2-771/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2011 Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Косована Т.Т.

секретаря судового засідання Майщук С.В.

за участю позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третьої особи

ОСОБА_6

ОСОБА_7

прокурора Хільчука О.І., Фенюка Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_30 та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Глибоцького районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування та прокурора, що не заявляє самостійних вимог про відібрання дитини та позовну заяву вимог ОСОБА_30 до ОСОБА_2 та третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача відділу опіки та піклування Глибоцької райдержадміністрації та ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися в суд із позовною заявою до ОСОБА_4, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Глибоцького районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, прокурора, що не заявляє самостійних вимог про відібрання дитини вказавши в позові, що з 2001 року вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народилася дитина ОСОБА_10. Вони разом проживали у господарстві тещі ОСОБА_4 в с.Луковиця Глибоцького району Чернівецької області. Через деякий час вони переїхали проживати в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області, проте дитину залишили проживати із відповідачкою ОСОБА_4, яка на це погодилась. Через деякий час між ними та відповідачкою виник конфлікт із-за того, що остання відмовляється повернути дитину. 31 березня 2011 року вони офіційно зареєстрували шлюб та дізнавшись про своє батьківство ОСОБА_2 офіційно визнав себе батьком дитини ОСОБА_10. Вважають, що як батьки дитини мають переважне право на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Просять суду відібрати у ОСОБА_4 дитину ОСОБА_10 та повернути їм.

Крім того, відповідачка ОСОБА_4 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача органу опіки та піклування Глибоцької райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 за період спільного проживання у незареєстрованому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася дитина ОСОБА_10, батьком якої у актовому записі про народження був записаний зі слів матері ОСОБА_12. Після народження вказаної дитини ОСОБА_8 залишила дитину на її виховання, не цікавилась її життям та не надавала ніякої матеріальної допомоги на її утримання. У зв'язку із цим рішенням №7/68 від 23 липня 2003 року Луковицької сільської ради вона призначена опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_10 Розпорядженням Глибоцької районної державної адміністрації №694 від 04 грудня 2008 року ОСОБА_10 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Із дня народження дитини ніхто з батьків не брав участі у вихованні дитини, не проявляв батьківської турботи та не надавав ніякої матеріальної допомоги. ОСОБА_2 весь цей час не визнавав свого батьківства і не цікавився дитиною. На початку 2011 року він офіційно визнав своє батьківство і відповідно органами РАЦСу було зроблено у актовому записі зміни прізвища дитини та батька з ОСОБА_13 на ОСОБА_2. Проте дитина відноситься до відповідача, як до чужої людини і заявила, що не бажає проживати з батьком, якого зовсім не знає. Орган опіки та піклування Глибоцької райдержадміністрації вирішив за доцільне позбавити в судовому порядку батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_10. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_10

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, та пояснила суду, що з позивачем перебувала у не зареєстрованому шлюбі і в цей період у них народилася дочка ОСОБА_10, яка знаходиться на вихованні у її матері 8 років, оскільки весь цей час вони не мали власного житла. Проте вона навідувалась до дитини, приносила продукти, спілкувалася з дочкою, допомагала чим могла. Оскільки тепер купили житло, то хоче забрати доньку, щоб була разом з батьками. Проте відповідачка її мати не хоче віддати дитину, говорила що привикла з нею і не знає їх як батьків. Батьківство щодо дитини чоловік визнав, одразу після реєстрації шлюбу. Останній спілкувався з дитиною, цікавився її життям, навідувався як батько дитини до школи. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини не визнає. Просить суд відібрати дитину у відповідачки та відмовити останній у задоволенні позову щодо позбавленні батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_10.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю, а позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав щодо дитини не визнає та пояснив суду, що дитина має жити із ним і дружиною. Його не записали батьком бо записували без нього. Жили у ОСОБА_4, він працював на роботі, але пив. Дитині було 3-місяці як вона попала в лікарню. Вони домовилися з відповідачкою, що дочка буде жити з нею, поки не буде мати житло, перестане пити. Допомагав утримувати дитину чим міг, дрова носив. Зараз не п'є, купив хату в односельця, добудує ще одну кімнату. Неодноразово приходив до дочки, раніше вона приходила до нього на новий рік, коляду, а тепер ОСОБА_15 не дозволяє йому з нею спілкуватися, щоб дитина його не знала, а навпаки погрожує йому, розбила телефон дитині, що вона зі мною не спілкувалася. Не зареєстрував дитину раніше, щоб дружина могла отримувати гроші як мати одиночка. Приходив до дитини у дитсадок, але вихователі сказали йому не приходити, бо заборонила ОСОБА_4 Неодноразово відвідував дитину в школі, навіть директор підтримував його забрати дитину. Просить суд відібрати дитину у відповідачки та відмовити останній у задоволенні позову щодо позбавлення його батьківських прав відносно дитини ОСОБА_10.

Відповідчка ОСОБА_30 в судовому засіданні позовні вимоги позивчів не визнала, свої позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підтримала повністю та пояснила, що у 2003 році забрала дочку з внучкою із роддому. Її донька позивачка ОСОБА_1 не хотіла годувати дитину і в тримісячному віці залишила дитину і не повернулася. В результаті вона сама стала виховувати дівчинку. За весь цей час вона лежала з дитиною в лікарні, водила в садок, в школу. Коли ОСОБА_2 почув, що вона хочу позбавити дочку батьківських прав, почав приходити до дитини з березня 2011 року. Сама виховує дитину, хотіла щоби дівчинка знала батьків, але за весь цей час ніхто не прийшов віддати дитину. Вони ніколи не допомагали дитині, вона її утримує на свою пенсію і тому хоче позбавити їх батьківських прав. ОСОБА_2 зловживав алкоголем і тому не забирав дочку з роддому, нічого не приносив дитині, ні грошей ні одежі. В садочок ніколи не приходив раніше. Тепер він дав 100грн. на зошити і все. Вона має приватний будинок, де проживає 20 років, зробила ремонт, дитина має свою кімнату де створені всі умови для неї. Їй не важко утримувати дитину, поки взмозі, доти буде її утримувати. Вона не рідна мати дитини, але виховує її 9 років і та називає її мамою. Нема кому віддавати, куди віддавати, у них не має ніяких умов, не має батьківських почуттів до дівчинки.

Свідок малолітня ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що проживає з матір'ю ОСОБА_4. Позивачів знає як ОСОБА_1 і ОСОБА_2. До неї приходила ОСОБА_1 на день народження, а вона у них не була.

ОСОБА_1 родичка, а ОСОБА_2 ні, про це їй сказала мати. ОСОБА_2 приходив до неї, давав гроші і солодке, в школі був 10 разів, він хотів її забрати до себе, але вона не хотіла, до нього іти і зараз не хоче і до ОСОБА_1 теж. Хоче жити з ОСОБА_4.

Бачила раніше ОСОБА_6 в суді, бачила ОСОБА_3 з ОСОБА_2 в школі. В школі як побачила ОСОБА_2 кричала йому тато. Колись була у ОСОБА_2 і ОСОБА_16 в своєї меншої сестри на дні народження. ОСОБА_2 купив її телефон, телефон поламала сестра, по телефону говорила з ОСОБА_8 і ОСОБА_2 та їх запрошувала на день народження, але вони не прийшли сказали, що зайняті. ОСОБА_2 приходив в село, хотів забрати її до себе, але вона не хотіла.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що працює директором ЗОШ №10 м.Чернівці і знає ОСОБА_4 та ОСОБА_2 В 1-й клас ОСОБА_10 привела бабуся, яка по документам була її опікуном. Перед бабусею були поставлені вимоги вчасно приводити і забирати дитину з школи, дівчинка забезпечена повним безкоштовним харчуванням в школі, відвідує групу продовженого дня. В березні-квітні 2011 року з'явився батько ОСОБА_2 з адвокатом, сказав що він є батьком ОСОБА_10 і що в суді ведеться справа, школу відвідував декілька разів, хотів забрати дитину та бабуся проти. Не може сказати, яке відношення дитини до батька. Бачив як під час перерви дитина нормально розмовляла з батьком, не хотіла тікати. Дитину до школи приводить ОСОБА_4, забирала іноді її дочка. Можливо і відчувається, що ОСОБА_4 чинить перешкоди у спілкуванні батьків з дитиною але вона має право, бо виховує дитину з дня народження. До березня 2011 року не знав хто є батьком дитини. Було, що батько прийшов в школу і сказав, що хоче забрати дитину додому при цій розмові дитини не було. Він говорив що дитина була у них дома. 8 років дитину виховує бабуся. Запитав чому не був 1 вересня коли дівчинка ішла в 1 клас, сказав не дозволили. ОСОБА_2 сказав, що живе по сусідству з директором Грушівської школи і хоче дитину забрати в школу туди, але не пред'явив довідку проте, що дитину туди приймають.

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що живе по сусідству із ОСОБА_15 і дійсно остання виховує дівчинку з пелюшок, сама водила у садок, у школу. Не може сказати нічого поганого і нічого хорошого про батьків дитини. Останнім часом ОСОБА_2 дитині купляв сок, а раніше не бачила допомоги від батька, раніше не гуляв з дочкою. ОСОБА_1 приходила давненько. ОСОБА_10 називає ОСОБА_4 мамою, біологічних батьків (біолог) ОСОБА_8 і ОСОБА_2. Відповідачці важко самій утримувати дитину, але вона не залишає її у біді.

Свідок ОСОБА_20 показала суду, що є донькою ОСОБА_4 і дійсно ОСОБА_10 виховує мама з 3-х місяців. З минулого року почали приходити до дівчинки позивачі, вони говорили, що хочуть забрати ОСОБА_10, але мати сказала, що не віддасть, оскільки любить її, піклується про неї. ОСОБА_10 знає, що ОСОБА_8 і ОСОБА_2 її батьки, коли про це сказали їй було 7 років. Вони приходили не часто, раз в півроку, приходила ОСОБА_8. ОСОБА_10 говорила що не любить ОСОБА_2 і ОСОБА_8 і не хоче іти до них жити. Думає що ОСОБА_10 краще з її мамою ОСОБА_4 Буває що ОСОБА_10 не слухняна, то мама кричить на неї.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню, а позовні вимоги відповідачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 31.03.2011 року відділом РАЦСу Глибоцького управління юстиції позивачі зареєстрували шлюб 31.03.2011 року, актовий запис №15.

Як вбачається із повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 31.03.2011 року відділом РАЦСу Глибоцького управління юстиції, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року і її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Із довідки №42 від 31.05.2011 року виданої Чернівецькою ЗОШ І-ІІ ступенів №10 вбачається, що ОСОБА_2 за останні два місяці (квітень-травень) 2011 року відвідував декілька разів в школі доньку ОСОБА_10, яка навчається в 2-му класі.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 року виданого виконавчим комітетом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №495 від 06 липня 2011, до складу його сім`ї батьки ОСОБА_22 і ОСОБА_23, брат ОСОБА_24, дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_16. Сімя проживає у житловому будинку, що складається з двох кімнат, користуються земельною ділянкою розміром 0,5 га, підсобне господарство не ведуть.

Відповідно характеристики виданої виконавчим комітетом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №18 від 08.05.2011 року, ОСОБА_2 характеризується із позитивної сторони як добропорядна людина.

Копією трудової книжки ОСОБА_2 та довідкою МКП «Чернівці спецкомунтранс».від 20.06.2011 року №151 підтверджується, що з 06.07.2011 року по даний час він працює вантажником.

Довідкою виданою Глибоцькою райполіклінікою від 18.05.2011 року №523 підтверджується, що ОСОБА_2 на обліку у психіатра не знаходиться.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29.04.2011 року органу опіки та піклування Глибоцької райдержадміністрації було відмовлено у позбавленні батьківських прав ОСОБА_1 відносної доньки ОСОБА_10, проте попереджено про необхідність змінити ставлення до дитини.

Із ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 08.06.2011 року вбачається, що апеляційну скаргу Глибоцької районної державної адміністрації н рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29.04.2011 року відхилено, а рішення залишено без змін.

Відповідно рішення виконавчого комітету Луковицької сільської ради №7/68 від 23 липня 2003 року ОСОБА_30 призначено опікуном над внучкою ОСОБА_10.

Розпорядженням Глибоцької райдержадміністрації №694 від 04.12.2008 року ОСОБА_10, 23.01.2003 року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки її мати ОСОБА_8 визнана обмежено дієздатною згідно рішення Глибоцького районного суду від 23.09.2008 року, а відомості про батька записані відповідно ст. 135 СК України.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Глибоцької райдержадміністрації №289 від 04.02.2009 року ОСОБА_4 перебуває на обліку та отримує допомогу на дитину ОСОБА_10, яка знаходиться під опікою та піклуванням.

Відповідно висновку №01.12-311 від 03.06.2011 року орган опіки та піклування Глибоцької райдержадміністрації вважає з можливе позбавити у судовому порядку батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 07 квітня 2011 року, прізвище дитини ОСОБА_10 змінено на ОСОБА_11 н підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства №03 від 31.03.2011 року.

Згідно довідки видано виконавчим комітетом Луковицької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №537 від 20 червня 2011, ОСОБА_30 проживає в с.Луковиця і до складу її сім`ї входять:сини ОСОБА_26 та ОСОБА_27, дочка ОСОБА_20внучка ОСОБА_10, а дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_29 зареєстровані, але не проживають.

Відповідно характеристики виданої виконавчим комітетом Луковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №151 від 20.06.2011 року, ОСОБА_30 характеризується із позитивної сторони як добропорядна жителька.

Згідно ч.4. ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Частиною 1 статті 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Судом достовірно встановлено, що позивачі є батьками малолітньої дитини ОСОБА_10 та визнання батьківства позивачем ОСОБА_2 по відношенню до своєї дитини ОСОБА_10, спілкування з нею, свідчить про те, що він бажає і має намір особисто виховувати дитину. Більш того купівля житлового будинку та його облаштування, влаштування на роботу, свідчить про те, що він особисто бажає матеріально забезпечити та утримувати дитину. Відповідачка ОСОБА_15 є бабусею дитини ОСОБА_10, а тому не має переважного права перед батьками на особисте виховання дитини. Виховання позивачами своєї дитини не суперечить її інтересам.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_15 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки як вбачається із його пояснень, пояснень позивачки ОСОБА_1, свідків малолітньої ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_20, позивач на протязі останнього року намагався взяти особисто участь у вихованні своєї дитини та виконувати свої батьківські обов'язки, проте ОСОБА_4 чинила йому в цьому перешкоди.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Враховуючи вищевикладене, при винесенні рішення суд, з урахуванням інтересів дитини, бере до уваги характер поведінки ОСОБА_2, його особу, позитивну характеристику по місцю проживання, те, що протягом останнього часу він змінив поведінку по відношенню до дитини, спілкується з дитиною, цікавиться її успіхами в школі, бажає щоб дитина проживал разм із ним в його будинку, а тому приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав з одночасним його попередженням про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладенням на орган опіки та піклування контролю за виконанням ним батьківських обов'язків.

Керуючись ст. 29 ЦК України, ст. 151, 163, 164 СК України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ст.1. 3, 6, 10, 11, 15, 57, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволити.

Відабрати у ОСОБА_30 дитину ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 і повернути останню батькам ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_30 - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої доньки - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо доньки - ОСОБА_10.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк визначеного для ознайомлення з повним рішенням.

СУДДЯ