01.12.2011 Справа № 2-5480/11
Справа № 2-5480/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова група ТАС, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 119123 грн 21 коп.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що внаслідок ДТП, яке сталося 5 квітня 2011 року було пошкоджено автомобіль ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_4, яким на момент ДТП керував позивач. Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2011 року, особою, винною у скоєнні ДТП, визнано ОСОБА_2 Позивач вказав, що згідно висновку експерта-товарознавця від 10 травня 2011 року, величина матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження автомобіля ОСОБА_3, становить 78947 грн 28 коп. Також зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 згідно звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку автомобіля від 23 травня 2011 року становить 84743 грн 21 коп.

Крім того вказав, що у звязку з пошкодженням автомобіля він був змушений взяти в оренду автомобіль, орендна плата за який становить 170 грн на добу. Всього сплачено за оренду 19380 грн відповідно до договору оренди, укладеного між ним та ПП ОСОБА_5

На підставі викладеного просив стягнути з відповідача, як з особи, винної у скоєнні ДТП, вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 у розмірі 84743 грн 21 коп. та витрати на оренду автомобіля в розмірі 19380 грн.

Також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Моральну шкоду обгрунтовував тим, що внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП переніс душевні страждання, викликані дискомфортом у звязку з неможливістю тривалий час користуватися автомобілем, клопотами, повязаними з ремонтом автомобіля та неможливістю в повній мірі виконувати трудові обовязку у звязку з відсутністю автомобіля.

В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги (119123 грн 21 коп.) на розмір страхового відшкодування (48861 грн 39 коп.), сплаченого йому страховою компанією за полісом обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та просив стягнути з відповідача 70261 грн 82 коп. моральної та матеріальної шкоди.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що страховою компанією йому сплачено страхове відшкодування в розмірі 48861 грн 39 коп. Вказав, що власником автомобіля є ОСОБА_4, який про ДТП ним не повідомлявся, на даний час автомобіль відремонтовано позивачем, проте докази вартості понесених витрат на ремонт автомобіля відсутні, оскільки ремонтні роботи здійснювались позивачем особисто з використанням деталей, які вже були у вжитку. Також позивач зазначив, що керував автомобілем на підставі довіреності на розпорядження та керування автомобілем, виданої від імені ОСОБА_4 в порядку передоручення.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач не є власником пошкодженого автомобіля, а отже не має права на відшкодування збитків, завданих внаслідок пошкодження майна, що йому не належить. Крім того, вказав, що цивільно-правову відповідальність відповідача перед третіми особами було застраховано в ПрАТ Страхова група ТАС, і на час розгляду справи, шкоду, завдану внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, позивачу відшкодовано страховою компанією в повному обсязі відповідно до п.2 ст.30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, надіслав клопотання про залучення до матеріалів справи документів, що стосуються виплати страхового відшкодування та пояснення, де вказав, що 27 липня 2011 року Приватним акціонерним товариством Страхова група ТАС сплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 48861 грн 39 коп. на підставі п.2 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у звязку з відмовою позивача визнавати транспортний засіб фізично знищеним.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 квітня 2011 року в м. Києві при виїзді з проспекту Московського на вул. Богатирську сталася ДТП за участю автомобілів НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві Страхова група ТАС відповідно до Полісу № ВЕ/7762161 від 1 вересня 2010 року.

Статтею 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 358/4, складеного 24 травня 2011 року ТОВ Експертно-Асистуюча компанія Фаворит вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 становить 84743 грн 21 коп. при ринковій вартості аналогічного автомобіля 78947 грн 28 грн., яка в даному випадку дорівнює вартості матеріального збитку.

Згідно ст. 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як встановлено п. 1 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 2 ст. 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п.3 ст.30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

З матеріалів справи, зокрема документів наданих страховою компанією, вбачається, що позивач звертався до ПрАТ Страхова група ТАС з заявою про виплату страхового відшкодування. Крім того, враховуючи, що згідно звіту про оцінку транспортного засобу ремонт визнано економічно необгрунтованим, позивач, звертаючись з вказаною заявою, просив страхову компанію провести розрахунок суми страхового відшкодування на підставі п. 2 ст.30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим самим не визнаючи автомобіль ОСОБА_3 фізично знищеним та погоджуючись на отримання страхового відшкодування в розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно звіту про оцінку ринкової вартості автомобіля № 1683 від 5 липня 2011 року, складеного ТОВ Праеда Текнолоджіз ринкова вартість автомобіля ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані становить 30085 грн 89 коп. Листом №Г10.00/7951 від 25 липня 2011 року ПрАТ Страхова група ТАС повідомило позивача, що належна йому сума страхового відшкодування, розрахована у відповідності з вимогами п.2 ст.30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, становить 48861 грн 39 коп. Вказане страхове відшкодування було перераховано позивачу в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №29413 від 27 липня 2011 року, відомістю 1270711 виплат 27 липня 2011 року (а.с.63-64) та не заперечується самим позивачем.

Таким чином суд приходить до висновку, що страхова компанія в повному обсязі відшкодувала збитки, завдані внаслідок пошкодження транспортного засобу. Тобто позивач скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування, розрахованого в порядку п.2 ст.30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим самим відмовившись від отримання страхового відшкодування від страхової компанії в розмірі ринкової вартості автомобіля до ДТП, визнавши його фізично знищеним з залишенням залишків транспортного засобу страховій компанії.

Як вбачається з матеріалів справи та адміністративного матеріалу про порушення правил дорожнього руху відносно ОСОБА_2, власником пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4, а довіреність, видана від імені ОСОБА_4Л в порядку передоручення позивачу (а.с. 53) уповноважує позивача діяти від імені та в інтересах ОСОБА_4 стосовно питань, повязаних з розпорядженням та керуванням автомобілем, а не звертатися до суду з позовом від свого імені з метою отримання відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача вартості відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу в частині, непокритій страховим відшкодуванням.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині відшкодування вартості оренди позивачем автомобіля ОСОБА_3 Вектра д.н.з. НОМЕР_3 за договором від 7 квітня 2011 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_5, оскільки позивачем не надано доказів фактичної передачі йому автомобіля та сплати ним орендної плати за користування автомобілем в зазначеному розмірі.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що внаслідок ДТП, яке сталося з вини відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає в нервовому потрясінні та душевному хвилюванні через пошкодження автомобіля, необхідності витрачати час на звернення до страхової компанії, ремонту автомобіля, що потягло за собою вимушені зміни в житті позивача та негативно вплинуло на душевну рівновагу й моральний стан, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 3000 грн.

Також з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 128 грн 50 коп.: державне мито у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати: державне мито у розмірі 08 (вісім) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко