Апеляційний суд Житомирської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„02 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання : Сапінської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „ОСОБА_2 Аваль в особі Житомирської обласної дирекції АТ „ОСОБА_2 Аваль (далі АТ „ОСОБА_2 Аваль) до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2010 року,

в с т а н о в и л а :

В липні 2010р. Банк звернувся до суду з вказаних позовом. Зазначав, що 08.02.2008р. між Банком і ОСОБА_3 було укладено два кредитних договори на отримання кредитів на загальну суму 300000грн. В цей же день із ОСОБА_4 було укладено два договори поруки, де він виступив поручителем по поверненню грошових коштів ОСОБА_3 за вказаними кредитними договорами. В звязку із тим, що відповідачі не виконують взятих на себе зобовязань, просив стягнути в солідарному порядку заборгованість в загальній сумі 224694,79грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2010 року позов задоволено. Стягнуто з в солідарному порядку з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь Банку 224694,79грн. заборгованості, а також по 910грн судових витрат з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати в частині стягнення пені і штрафних санкцій і надати розстрочку виконання рішення суду строком на два роки. Суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи та порушив норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 08 лютого 2008р. між АТ „ОСОБА_2 Аваль і ОСОБА_3 було укладено два кредитних договори, відповідно до яких ОСОБА_3 отримала кошти у загальній сумі 300тис.грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та зобовязанням погашати суму кредиту згідно графіка.

На забезпечення кредитних зобовязань за кредитними договорами між сторонами було укладено договір іпотеки. 08 лютого 2008р. між Банком і ОСОБА_4 було укладено договір поруки, у якому п.1.2 передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Судом встановлено, що відповідачі своїх зобовязань за кредитним договором не виконують, станом на 11.05.2010 року заборгованість за вказаними кредитами становить 224694,79грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованим. Відповідачі укладені із Банком угоди не оскаржують.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у звязку із мировою фінансовою кризою та „низьким рівнем матеріального забезпечення суму боргу необхідно зменшити та відмовити у стягненні штрафних санкцій та пені не грунтуються на законі. ОСОБА_3 не надала жодного доказу на підтвердження свого скрутного становища, ніяких клопотань з цього приводу не заявляла, а другий відповідач - ОСОБА_4 взагалі рішення не оскаржував. Питання про розстрочку виконання судового рішення можливо вирішити на стадії виконання судового рішення після вступу його в законну силу.

Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : Судді :