Справа №: 2-416/10
Провадження № 2/146/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарях - Лавренчук Л.М.,Комінарця А.О.

3 участю: позивача - ОСОБА_1Ппредставника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів - ОСОБА_3І розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,ОСОБА_5 про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності на спадщину за законом,дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку,визнання права власності на одну другу частини спадкової земельної ділянки,стягнення витрат на поховання, встановлення юридичного факту прийняття спадщини,суд,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив, що 18 квітня 2000 року помер його батько - ОСОБА_6, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 і с.Волосів Андрусівського району Житомирської області.Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,51 га. розташовану на території Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.На час відкриття спадщини спадкоємцями за законом був він та його брат - ОСОБА_7. Бажає, що він прийняв спадщину,т.я. вступив в фактичне управління спадковим майном:проживав разом з батьком на момент його смерті в одному будинку,після його смерті доглядав будинок,обробляв земельну ділянку біля дому,розпорядився . частиною спадкового майна,забравши собі батьківський холодильник та ОСОБА_6 прийняв спадщину,отримавши свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 3,51 га. розташовану на території Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.19 травня 2008 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті спадщину прийняли відповідачі, які в порушення вимог закону - після смерті ОСОБА_7 - отримали дублікат державного акту про право власності на спірну земельну ділянку та отримали свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Зазначив,що він поніс витрати на поховання ОСОБА_7 : придбав ритуальних речей на суму 1882 грн.50 коп. та оплатив номінальний обід в м. Житомирі (кафе 7) в сумі 2958 грн. Просив визнати частково недійсними свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 від 11 липня 2002 року,визнати частково недійсними дублікат державного акту та державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7 серії ЖТ № 056508,визнати частково недійсними свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ім'я відповідачів видані державним нотаріусом 2 Житомирської держнотконтори,визнати за ним право власності на одну другу частини земельної ділянки площею 3,0222 га. розташовану на території Волосівської сільської ради, стягнути з відповідачів витрати на поховання ОСОБА_6 в загальній сумі 4841 грн.21 коп.,встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач,представник позивача позов підтримали в повному обсязі,обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами. Позивач зокрема пояснив,що він дізнався про порушення своїх прав в 2009 році, тому вважає,що строк звернення до суду не пропустив. Він постійно проживав з батьком,поховав його,після його смерті обробляв земельну ділянку біля будинку, забрав батьківський холодильник та телевізор. Пояснив,що частину витрат на поховання ОСОБА_7,а саме поминальний обід в м. Житомирі в сумі 2958 грн. оплатила фактична дружина померлого - ОСОБА_8, але наполягав на стягненні цих коштів. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, пояснив,що позовні вимоги позивачем нічим не підтверджені : з досліджених судом документів вбачається,що на час відкриття спадщини позивач проживав в іншому місці,будинок на час смерті ОСОБА_6 належав ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_6 будинок та земельні ділянки не оброблялися,були в занедбалому стані. Витрати на поховання ОСОБА_7 несла ОСОБА_8,яка отримала державну допомогу на його поховання,представлені позивачем квитанції є неналежними доказами.Речі,які забрав позивач з будинку належали ОСОБА_7,тобто позивач вчинив крадіжку цих речей.Крім того,позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин, т.я. про відкриття спадщини знав одразу після смерті батька.Просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,допитавши свідків ОСОБА_9,

ОСОБА_10,ОСОБА_11,ОСОБА_12,ОСОБА_13,ОСОБА_14, ОСОБА_15,дослідивши матеріали справи,матеріали цивільної справи № 2-37/10,суд встановив: 18 квітня 2000 року помер ОСОБА_6, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 і с.Волосів Андрушівського району Житомирської області (а.с.5),який на підстав договору дарування від 29.11.1993 року належав на праві власності ОСОБА_7 (цивільна справа № 2-37/10 (а.с.б) .Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,51 га. розташовану на території Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.На час відкриття спадщини спадкоємцями за законом були діти померлого : позивач,ОСОБА_7,ОСОБА_16,ОСОБА_17 Спадщину у складі спадкового майна - права на земельну частку (пай) у землі КСП «Волосівське» сертифікат ЖТ . №0330074,прийняв ОСОБА_7,вступивши у фактичне володіння спадковим майном,подавши 11 липня 2002 року заяву про прийняття спадщини та отримавши 11 липня 2002 року свідоцтво про право на спадщину на права на земельну частку (пай) у землі КСП «Волосівське» площею 3,51 умовних кадастрових гектарів,яка належала померлому ОСОБА_6на підставі сертифікату ЖТ № 0330074. Інших спадкоємці спадщину не прийняли(а.с.25-31). На підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_7 отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 3,0222 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території

Волосівської сільської ради серії ЖТ № 056508 (а.с.14).19 травня 2008

року ОСОБА_7 помер(а.с.6). Після його смерті спадщину прийняли відповідачі,отримавши 23 березня 2009 року свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 кожен на одну другу вищевказаної земельної ділянки (43-96) .

Зазначені Обставини підтверджені дослідженими судом письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.533,549,557,560,561,562 ЦК України (в ред.1963 року) , ст.ст.25,203,215,Перехідними положеннями ЦК України

Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_6 суд виходить з наступних міркувань :згідно ст.549 ЦК України (в ред.1963 року) вважалося,що спадкоємець вважався таким,що прийняв спадщину,якщо він протягом 6 місяців після відкриття спадщини вступив у фактичне володіння (управління) спадковим майном.Судом встановлено,що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на права на земельну частку (пай) у землі КСП «Волосівське» сертифікат ЖТ №0330074.Іншого спадкового майна не було.Таким чином доводи позивача,показів свідків щодо спільного проживання позивача з спадкодавцем на момент його смерті,судом до уваги не приймаються, т.я. ЦК України (в ред.1963 року) не містило норми - прийняття спадщини шляхом проживання зі спадкодавцем на час його смерті. Також судом встановленого на момент відкриття спадщини будинок № 32 по вул. Кооператівній в с.Волосів Андрушівського району Житомирської області належав на праві власності ОСОБА_7,тому доводи позивача про його реєстрацію та проживання в зазначеному будинку не свідчать про прийняття ним спадщини після серті ОСОБА_6Також суд вважає,що померлий ОСОБА_6 не набув права власності на земельні ділянки площею 0,29 га. для обслуговування жилого будинку № 32 по вул.Кооператівній в с.Волосів Андрушівського району Житомирської області та земельної ділянки 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Волосівської сільської ради 14 сесії 11 скликання про передачу цих ділянок у приватну власність ОСОБА_6,т.я.,згідно з ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. ОСОБА_6 державний акт на вищевказані земельні ділянки не отримував. Крім того,згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення. З врахуванням зазначених норм закону суд прийшов до висновку,що ОСОБА_6 не набув права власності на вищевказані земельні ділянки та вони не входили до спадкового майна,тому показі позивача та його свідків,довідку Волосівської сільської ради про те,що позивач протягом б місяців після смерті ОСОБА_6 обробляв зазначені земельні ділянки суд до уваги не приймає,т.я. зазначені спадкові ділянки не входили до складу спадкового майна,тому їх оброблення не свідчить про фактичне прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_6 та правового значення в даному випадку не має. Щодо доводів позивача щодо при прийняття спадщини шляхом прийняття володіння речей загального користування - холодильника,телевізора,суд виходить з вимог ст.58,60 ЦПК України щодо належності доказів та обов'язку сторони довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог. На підтвердження цих вимог позивачем представлено паспорт на холодильник Дніпр 2м 1991 року випуску та факт вилучення ним телевізора, холодильника з будинку № 32 по вул.Кооператівній і с.Волосів Андрушівського району Житомирської області після смерті ОСОБА_6 він підтверджує показами своїх дітей. Суд вважає ці докази неналежними та не приймає до уваги, т.я. представлений суду паспорт на холодильник не містить прізвища конкретної особи,яка його придбала;свідки зацікавлені в вирішенні справи та не змогли надати суду марки телевізора,холодильника,часу вилучення їх позивачем,тому їх свідчення суд до уваги не приймає. Крім того,зазначені доводи позивача спростовуються довідкою Волосівської сільської ради № 129 від 7.05.2009 року про те,що єдиним спадкоємцем,який розпорядився частиною речей померлого ОСОБА_6 був ОСОБА_7 (а.с.ЗО) .Таким чином суд прийшов до висновку,що позивачем позовні вимоги в частині прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_6 не доведені,тому відмовляє в їх задоволенні.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання частково недійсними свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 від 11 липня 2002 року,визнання частково недійсними дублікату державного акту та державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7 серії ЖТ № 056508, визнання частково

недійсними свідоцтва про право власності на спадщину за законом на ім' я відповідачів видані державним нотаріусом 2 Житомирської держнотконтори, визнання за позивачем права власності на одну другу частини земельної ділянки площею 3,0222 га. розташовану на території Волосівської сільської ради,суд виходить з наступних міркувань : суд прийшов до висновку,що підстав для визнання факту прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_6 не має,позивач спадщину після смерті ОСОБА_6 не прийняв,тому підстави для задоволення вищезазначених позовних вимог відсутні. Виходячи з викладеного суд відмовляє в задоволенні цих вимог за їх безпідставністю.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на поховання ОСОБА_7 суд виходить з наступних міркувань : позовні вимоги в цій частині позивач обгунтовує копією товарного чеку № 45 від 20 травня 2008 року на придбання ритуальних товарів на суму 1882 грн.50 коп. та копією квитанції до прибуткового ордеру № 65 від 20 травня 2008 року, виданого 000 кафе 7 за помінальний обід в сумі 2958 грн. (а.с.10-11 - оригінали надані в судовому засіданні) . Суд вважає ці докази неналежними та до уваги не приймає,т.я. товарний чек № 45 від 20 травня 2008 року на придбання ритуальних товарів не містить імені платника,незрозуміло ким виданий. Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині позивачем крім особистих пояснень суду не надано.Надану позивачем квитанцію до прибуткового ордеру № 65 від 20 травня 2008 року,виданого 000 кафе 7 за

помінальний обід суд до уваги не приймає,т.я. в судовому засіданні позивач особисто пояснив,що помінальний обід в м.Житомирі в 000 кафе 7 в сумі 2958 грн. оплатила фактична дружина померлого - ОСОБА_8 Згідно довідки 000 кафе 7 20.05.2008 року позивачем ритуальний обід не замовлявся та квитанції на ім'я ОСОБА_1 кафа 7 не видавалося. Суд не бере до уваги довідку Волосівської сільської ради про те,позивач поховав ОСОБА_7 за власні кошти,свідком ОСОБА_15 ця довідка видана на вимогу позивача,особисто вона безпосередньо не знає,за які кошти проводилося поховання ОСОБА_7 (а.с.15) .Суд приймає до уваги покази в цій частині представника відповідачів про те, що всі витрати по похованню ОСОБА_7 оплатила фактична дружина померлого - ОСОБА_8,т.я. вони об'єктивно підтверджені матеріалами справи : документами Житомирської міської

виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про те,що допомогу на поховання ОСОБА_7 отримала ОСОБА_8,яка надала всі необхідні документи (а.с.165-167) .Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.533,549,557,560,561,562 ЦК України (в ред.1963 року),ст.ст.25,203,215,Перехідними положеннями ЦК України,ст.ст.10, 11,60,61,209,212,214,215,218 ЦПК України,суд,-

вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,ОСОБА_5 про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності на спадщину за законом,дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку,визнання права власності на одну другу частини спадкової земельної ділянки,стягнення витрат на поховання, встановлення юридичного факту прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя:ОСОБА_18