Справа № 2-4103/11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Грубіян Л.І.
при секретарі Павлюк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.09.2004 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №11, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в звязку з чим їх сімя фактично розпалася, вони разом не проживають та сумісного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дітей та розподілу сумісного майна немає.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 не з'явився, викликався, до суду повернуся лист з поштовою відміткою «за зазначеною адресою не проживає» про причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача.
Вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 20.09.2004 року, що підтверджено свідоцтвом серії 1-ЖД № 121980 про укладення шлюбу виданого Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, від шлюбу мають сина, Олександра ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Марію, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії 1-ЖД №226404 від 17.12.2004 року та серії 1-ЖД №226405 від 17.12.2004 року. Спір про місце проживання дітей та розподіл майна відсутній. Сторони будь-яких мір для примирення не приймають.
Діти син ОСОБА_3 та донька Марія, залишаються проживати з матірю.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, суд вважає за можливе шлюб розірвати.
Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20.09.2004 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №11 розірвати.
Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «Кірова».
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_4