Справа № 22ц-786/11 Головуючий в І інстанції
Категорія 67 Доповідач Вербицька Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі :

головуючого Вербицької Л.І.,

суддів Стародубця М.П.,

ОСОБА_2

при секретарі Прохоровій І.С.,

за участю прокурора Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою прокурора Голопристанського району Херсонської області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2009 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_4, зацікавлена особа: Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Херсонській області про встановлення факту проживання на території України,-

В С Т А Н О В И Л А :

До суду із зазначеною заявою звернувся ОСОБА_3 ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, він у 1988 році приїхав на територію УРСР до м. Маріуполя та розпочав працювати на ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»на посаді токаря. Після закінчення дії Міжурядової угоди від 1981 року його було звільнено з підприємства і він переїхав до м. Херсона, де проживав у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика,139/4 до 21 серпня 2009 року. З 22 серпня 2009 року проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки він бажає набути громадянство та отримати паспорт громадянина України і таке право йому надано ст.8 Закону України «Про громадянство України», просив встановити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2009 року встановлено факт постійного проживання заявника на території України до 24 серпня 1991 року по даний час.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким заявнику у задоволенні його вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора та представника УМВС України в Херсонській області, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_3 ОСОБА_4 заяви про встановлення факту проживання на території України до 24 серпня 1991 року вбачається, що встановлення цього факту необхідне для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Як свідчать матеріали справи, заявник ОСОБА_3 ОСОБА_4 знаходився на території України відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_5 про направлення та прийняття вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, про що свідчить Довідка №61 від 04.06.2003 року, тому проживав на території України тимчасово на період роботи та після завершення мав повернутися до ОСОБА_5, чого не зробив і таким чином перебував на території України без законних підстав (а.с.8). Заявник є громадянином ОСОБА_5 (а.с.6). Станом на 24 серпня 1991 року свій національний паспорт на території України заявник не зареєстрував, посвідка на його постійне чи тимчасове проживання на території України відсутня, статус біженця чи притулок в Україні йому не надано.

Враховуючи, що надані заявником докази не підтверджують факт постійного його проживання на території України до 24 серпня 1991 року, а інші відомості щодо постійного і безперервного його проживання на території України до 24 серпня1991 року на законних підставах в матеріалах справи відсутні, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Ухвалене рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні заяви .

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2009 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: