Справа № 22ц-1971/11 Головуючий в І інстанції
Категорія 67 Доповідач Бугрик В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Бугрика В.В.,

суддів Колісниченка А.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі Лукашевич Т.В.,

за участю прокурора Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою прокурора Цюрупинського району Херсонської області на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 січня 2010 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_4, зацікавлена особа: ОГІРФЛ УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

До суду із зазначеною заявою звернувся ОСОБА_3 ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, він в 1989 році прибув на територію УРСР та з 1989 по 1992 рік пропрацював електрозварником арматурного цеху на Каховському заводі. У звязку з завершенням терміну Міжурядової угоди був звільнений з вказаного підприємства,але залишився проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Кулика, 139/4. На теперішній час проживає за адресою: пров.Колгоспний,3 у м.Цюрупинську Херсонської області. Зараз, він бажає набути громадянства та отримати паспорт громадянина України. Таке право йому надано ст.8 Закону України «Про громадянство», але для цього необхідно встановити факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 року. Просив встановити у судовому порядку факт постійного проживання в Україні до 24.08.1991 року.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 січня 2010 року встановлено факт постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 року.

Дане рішення оскаржено прокурором. У поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким заявнику у задоволенні його вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_3 ОСОБА_4 заяви про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року вбачається, що встановлення цього факту необхідне для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На думку колегії заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_3 ОСОБА_4 знаходився на території України відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_5 про направлення та прийняття вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, а тому проживав на території України тимчасово на період роботи та після завершення мав повернутися до ОСОБА_5, чого не зробив і таким чином перебував на території України без законних підстав.

Заявник є громадянином ОСОБА_5.

За таких обставин висновок суду про можливість встановлення факту постійного проживання заявника на території України до 24 серпня 1991 року є помилковим, а тому ухвалене рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Цюрупинського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 січня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

ОСОБА_6 ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Бугрик В.В.

судді Колісниченко А.Г.

ОСОБА_2