Справа № 2-2231/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Гудзюка І.В.,

при секретарі Федоровій І.В.,

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу в сумі 10 000 грн. за позиковим зобовязанням.

В обгрунтування позову вказала, що вона є приватним підприємцем, а ОСОБА_4 перебувала із нею в трудових відносинах на підставі трудового договору, а саме, виконувала роботу продавця по реалізації продуктів харчування в магазині «Фортуна» по вулиці Дзержинського. 5-а в м. Смілі. Під час виконання трудових обов'язків виявилась нестача коштів з вини відповідачки, яка визнала, що несе майнову відповідальність за вказаний борг. Близько 1500 грн. в якості погашення нестачі Якименко 0.В. сплатила їй. Проте, за домовленістю між нею та ОСОБА_4 борг, що залишився та виник з вини останньої під час виконання трудових відносин в сумі 10 000 грн., вирішено було замінити борговим зобов'язанням. В звязку із цим відповідачка 5 квітня 2011 року надала їй власноруч написану розписку, в якій зазначила, що позичила у неї 10 000 грн.. які зобов'язалася повернути до 1 вересня 2011 року, але не повернула і на даний час.

Відповідачка позов не визнала та пояснила, що дійсно працювала продавцем в магазині позивачки. Під час ревізії ОСОБА_3 виявила нестачу в крупному розмірі, проте вважає, що в цьому є не тільки її вина, а і іншого продавця. Частину боргу в сумі 1500 грн. по нестачі вона сплатила ОСОБА_3, проте під психологічним тиском з боку позивачки написала розписку щодо позики у неї 10 000 грн., в якій зобов'язалася повернути вказану суму до 1 вересня 2011 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі- продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Тобто, зі змісту цієї норми закону вбачається, що позиковим зобов'язанням може бути змінено будь-які інші боргові зобов'язання, що мають майновий характер.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається із трудового договору від 21 червня 2010 року між ОСОБА_3, як фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму працівників, та ОСОБА_4, як найманим працівником, укладено безстроковий трудовий договір по виконанню останньою роботи продавця.

Із оригіналу розписки, наданою ОСОБА_5 ОСОБА_4, вбачається, що відповідачка позичила у позивачки 10 000 грн.. які зобов'язалася повернути до 1 вересня 2011 року.

Під час розгляду справи позивачка та відповідачка підтвердили факт існування нестачі товару та грошових коштів під час виконання відповідачкою трудових обовязків продавця магазину продовольчих товарів «Фортуна». Частину нестачі ОСОБА_4 сплатила, а щодо нестачі грошових коштів в сумі 10 000 грн., за домовленістю сторін, відповідачка написала розписку та видала її ОСОБА_5

Згідно ч.4 ст.604 ЦК України новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Правовідносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з приводу нестачі коштів припинили свою дію з моменту новації у формі договору позики.

Посилання відповідачки на те, що розписку вона писала під тиском та внаслідок погроз з боку позивачки є безпідставними, оскільки на підтвердження цього відповідачка не надала жодного доказу.

Таким чином, через невиконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань на підставі ст.ст. 604, 1047, 1053 ЦК України, з неї на користь позивачки слід стягнути 10 000 грн. за. позиковим зобов'язанням та 220 грн. судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, а всього 10 220 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 604, 1047, 1053 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 218 ЦПК України, суд. -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10 000 грн. боргу за позиковим зобовязанням та 220 грн. судових витрат, а всього 10 220 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: І. В. Гудзюк