Карлівський районний суд Полтавської області
справа № 2-425/2011 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді - Миронець О.К., секретаря - Ємець Р.Ю., позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ приватизованої квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ приватизованої квартири свої вимоги мотивують наступним. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.05.2005 року на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1. Частка кожного в даній квартирі складає 1/4. Відповідач ОСОБА_4 не проживає в даній квартирі, оскільки між членами сім'ї склалися неприязні стосунки через постійні сварки з боку відповідача. На даний час спільне проживання в квартирі є неможливим, отже позивачі звернулися за захистом своїм прав до суду та просять припинити право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину в квартирі №24 за адресою м.Карлівка, вулиця Кузнечна, 14 та визнати за позивачами право власності по 1/3 частині за кожним.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, оскільки подальше спільне життя в квартирі є неможливим. Від позивача ОСОБА_5 надійшла заяви про розгляд справи без його участі, він позовні вимоги також підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки він не має іншого житла та у випадку задоволення позову не матиме місця для проживання.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановленого законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких обєктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише за умови воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2)річ є неподільною;

3)спільне володіння і користування майном є неможливим;

4)таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05 травня 2005 року власниками квартири №24 за адресою м.Карлівка, вулиця Кузнечна,14 являються ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2. їх частки є рівними та складають по 1/4 на кожного.

Ордер №2133 від 05.09.1984 року на отримання вищевказаної квартири виданий ОСОБА_4. На нього оформлено і технічний паспорт на спірну квартиру.

Згідно звіту оцінки майна вартість спірної чотирьохкімнатної квартири №24 загальною площею 80,0 кв.м. на пятому поверсі складає сто двадцять девять тисяч девятсот девяносто гривень, отже вартість 1/4 частини квартири складає 32497, 50 гривень.

Згідно квитанції ЗР09135 від 09.08.2001 року позивач внесла грошові кошти в сумі 32497, 50 гривень на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області за 1/4 частки у спільній власності.

Також в ході розгляду справи встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_4 мешкає в господарстві своєї рідної сестри ОСОБА_6 в с.Слобідка, Харківської області.

Отже за таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо припинення права власності відповідача ОСОБА_4 на 1/4 частину в спірній квартирі, оскільки відповідач ОСОБА_4 втратить своє гарантоване Конституцією України право на житло та це призведе до істотної шкоди його інтересам, оскільки він не має іншого житла для проживання.

Позовні вимоги щодо поділу спірної квартири також не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05 травня 2005 року власниками квартири №24 за адресою м.Карлівка, вулиця Кузнечна,14 являються ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Їх частки є рівними та складають по 1/4 на кожного.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.365 ЦК України, ст.203,212-215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в задоволенні їх позовних вимог до ОСОБА_4 про поділ приватизованої квартири в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя Миронець О.К.