Справа № 22Ц-1688/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 45 Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2011 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Копаничук С.Г.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 регіональної філії ДП «Центр ДЗК», відділу Держкомзему у Крижопільському районі Вінницької області про витребування з незаконного володіння належної на праві приватної власності земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» ОСОБА_5 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

01 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернувся в Крижопільський районний суд Вінницької області з позовом до закритого акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля», Крижопільського відділення ОСОБА_4 регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про визнання правочину недійсним з моменту його укладення, скасування державної реєстрації договору оренди землі ( а. с. 2-4 ). Позов мотивований тим, що оспорюваний договір оренди землі зареєстрований через два з лишнім роки з моменту підписання, його умови в частині орендної плати не відповідають мінімальному її розміру, встановленому Указом Президента «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток/паїв», сторонами договору не дотримано встановленої письмової його форми.

25 січня, 15 березня 2011 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 змінив предмет позову, вимагаючи витребування належної довірителю земельної ділянки з незаконного володіння відповідача, скасування державної ре-єстрації договору оренди землі, вчиненої 09 лютого 2007 року ( а. с. 50, 54-55 ).

Дані вимоги мотивовані тим, що сторонами у належній формі при укладенні договору оренди землі не було досягнуто згоди з усіх істотних його умов, передбачених нормами ст. 638 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Позивач просив суд витребувати з незаконного володіння відповідача належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2.36 га як таку, якою ЗАТ «ПК «Поділля» користується без достатньої правової підстави, зобовязати ОСОБА_4 регіональну філію ДП «Центр ДЗК», відділ Держкомзему у Крижопільському районі Вінницької області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 09 лютого 2007 року № 399, а також стягнути на його користь з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 березня 2011 року на задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_3 у даній справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 регіональну філію ДП «Центр ДЗК» та відділ Держкомзему у Крижопільському районі Вінницької області ( а. с. 59 ).

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Витребувано з незаконного володіння ЗАТ «Продовольча компанія «Поділля» належну позивачу на праві приватної власності земельні ділянку площею 2.36 га ( державний акт серії ВН № 617 від 12 травня 2001 року ). Зобовязано ОСОБА_4 регіональну філію ДП «Центр ДЗК», відділ Держкомзему у Крижопільському районі Вінницької області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 09.02.2007 року за № 399. Стягнуто з ЗАТ «Продовольча компанія «Поділля» на користь ОСОБА_2 судові витрати у справі: сплачене державне мито в сумі 08,50 гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 37,00 гривень (а. с. 66-68 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, представник приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» ОСОБА_5 подала на нього апеляційну скаргу ( а. с. 69 ), де просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Апелянт вважає судове рішення необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заперечення на скаргу представника позивача ОСОБА_3 ( а. с. 82-83 ), дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтями 303, 307 ЦПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції щодо наслідків перевірки законності і обгрунтованості рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. У ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне зясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції встановив дійсні правовідносини, що склалися між сторонами, дав їм належну правову оцінку та дійшов підставного висновку про задоволення позову, при цьому правильно застосувавши норми матеріального права, не порушивши вимоги процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Із легального поняття права оренди землі, відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІУ істотними умовами відповідного договору є: 1) обєкт оренди ( місце розташування та розмір земельної ділянки ), 2) строк дії договору оренди, 3) орендна плата за користування із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, 4) спосіб та умови використання, цільове призначення земельної ділянки, що передається в оренду, 5) умови збереження стану обєкта оренди, 6) умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, 7) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, 8) існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, 9) визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини, 10) відповідальність сторін, 11) умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Невідємною частиною договору оренди землі на підставі ч.4 ст. 15 Закону України № 161-ХІУ є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Вирішуючи даний спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Тернівської сільської ради народних депутатів Крижопільського району Вінницької області від 09 лютого 2001 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 2.36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Тернівської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 617 від 12.05.2001 року ( а. с. 8 ).

Судом встановлено, що з грудня 2004 року належною ОСОБА_2 на праві приватної власності земельною ділянкою площею 2.36 га, розташованою на території Тернівської сільської ради Крижопільського району користується ЗАТ ( тепер ПрАТ ) «ПК «Поділля», що підтверджено поясненнями ОСОБА_2, показами свідка ОСОБА_6, доданими доказами до справи та ніким із сторін не оспорюється.

Сторонами при укладенні договору оренди землі від 06 грудня 2004 року ( а. с. 6-7) не було досягнуто згоди з усіх його істотних умов. У разі передчасної передачі майна на виконання юридично ще не укладеного договору право на це майно у набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку, встановленому гл. 83 ЦК України. Про це йдеться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

В статтях 1212, 1213 ЦК України вказано, що набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Суд першої інстанції дійшов до підставного і обґрунтованого висновку, що у договорі відсутні його істотні умови, тому він не може вважатись укладеним.

Судом першої інстанції повно зясовано обставини справи, відповідно до положень ст. 212 ЦПК України дано належну оцінку зібраним доказам, тому підстав для скасування оскарженого рішення судова колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: