РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2011 року. Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.

з участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи КП Славутське ЖКО ОСОБА_3,

представника третьої особи виконавчого комітету Славутської

міської ради ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні кімнатою в гуртожитку шляхом зобовязання звільнити її, треті особи комунальне підприємство Славутське житлово-комунальне обєднання, виконавчий комітет Славутської міської ради,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні належною їй кімнатою, загальною площею 11,6 кв.м. секції №26 у гуртожитку по вул. Кузовкова, 18 в м. Славута, треті особи комунальне підприємство Славутське житлово-комунальне обєднання,виконавчий комітет Славутської міської ради на тій підставі, що відповідач у лютому безпідставно вселився в кімнату, порушує правила співжиття.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що її бувшому чоловікові в 1992 році було виділено секцію №26 в гуртожитку по вул. Кузовкова,18 яка складається з двох кімнат. В 1993 році у них народився син. В 1997 році вона розлучилася з чоловіком. В 2000 році в одну із кімнат комендант поселила та зареєструвала відповідача, який мав кімнату на пятому поверсі цього гуртожитку. Тривалий час відповідач зловживає спиртними напоями, порушує її спокій та спокій її неповнолітнього хворого сина, приводить сторонніх осіб. Тому просить зад волити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнав і пояснив, що він офіційно проживав та був зареєстрований в кімнаті на 5 поверсі в гуртожитку по вул. Кузовкова,18. Позивачка розірвала шлюб з своїм чоловіком і стала співмешкати з ним в його кімнаті. В 1999 році бувший чоловік позивачки переїхав на постійне місце проживання в село і в одну із кімнат мали підселити сторонню людину. В звязку з тим, що вони спів мешкали, Пашко домовилася з комендантом і його в 1999 році офіційно переселили у 26 секцію, де він був зареєстрований. Спочатку він з позивачкою та її сином жили однією сімєю. Однак вона стала шукати собі інших чоловіків, з якими співмешкала. Він із сином позивачки постійно проживав і проживає у гуртожитку. Спиртними напоями він не зловживає, правил співжиття не порушує. Декілька років тому він робив Пашко зауваження з приводу поведінки позивачки, тому між ними виникали сварки. Вважає, що на законних підставах проживає в кімнаті, іншого житла не має, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представники третіх осіб КП Славутське ЖКО ОСОБА_3 та виконавчого комітету Славутської міської ради ОСОБА_4 вважають, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач правомірно вселився в кімнату і передбачених законом підстав дл зобовязання відповідача звільнити її, не має.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, представників третіх осіб, свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що житлове приміщення в м. Славута по вул. Кузовкова, 18 має статус гуртожитку. Зазначене обєктивно стверджується поясненнями сторін, рішенням Славутської міської ради №19 від 3 вересня 2002 року про надання згоди на передачу в комунальну власність міста гуртожитку КП Промжитлобудпо вул. Кузовкова,18, актом приймання-передачі відомчого гуртожитку КП Промжитлобудпо вул. Кузовкова,18 в комунальну власність міста та рішенням виконкому Славутської міської ради про затвердження цього акту від 28.12.2006 року.

Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що в одній із кімнат секції №26 по вул. Кузовкова зареєстрована позивачка з 29.03.1991 року та її неповнолітній син, в іншій з 5 лютого 1999 року відповідач.

Судом встановлено, що секція №26 ніким із користувачів не приватизована.

Порядок користування гуртожитками, виселення з них та інші спірні питання вирішуються главою 4 ЖК України та Примірним положенням про гуртожитки.

Таким чином вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні належною їй кімнатою шляхом зобовязання відповідача звільнити її в порядку ст. 387,391 ЦК України не ґрунтуються на вимогах чинного житлового законодавства.

В судовому засіданні зясовано, що відповідач вселився в секцію №26 та був зареєстрований в ній з 1999 року в звязку із спільним проживання з Пашко. Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та син позивачки ОСОБА_7

Факт порушення відповідачем правил проживання обєктивними доказами не підтверджується. Так, дільничий інспектор Кочмала А.М. ствердив що відповідач протягом останніх років притягався до адміністративної відповідальності лише за втрату паспорта. Позивачка декілька раз раніше викликала його через сварки з приводу припинення спільного проживання з відповідачем. Однак підстав для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не було.

Суду не надано доказів притягнення відповідача до адміністративної відповідальності чи заходів громадського впливу за порушення правил співжиття.

На підставі наведеного суд вважає вимоги позивачки безпідставними та необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.8, 10, 14, 18, 209, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні кімнатою в гуртожитку шляхом зобовязання звільнити її, треті особи комунальне підприємство Славутське житлово-комунальне обєднання, виконавчий комітет Славутської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Роїк В. П.