Марківський районний суд
Справа № 2-2/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2011 року Марківський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернік А.П.

при секретарі Білянській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Марківці справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту,

в с т а н о в и в:

14.01.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк»та відповідачем ОСОБА_1 укладений в письмовій формі договір кредиту № АВ87RС03290053 від 23.12.2007 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредит у сумі 11550,00 грн. терміном на 3 роки , до 24.12.2010 року, зі сплатою за користування кредитом 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат згідно умов. У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала,що є підставою достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

За кредитним договором відповідач станом на 04.09.2009 року має заборгованість 27293,02 грн , яка складається з наступного:

11332 грн.22 коп.- заборгованість за кредитом ;

1182 грн.97 коп.- заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;

2702 грн.70 коп - заборгованість по комісії за користуванням кредитом ;

10299 грн. 27 коп.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

500 грн.00 коп штраф(фіксована частина) ;

1275 грн. 86 коп штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати в сумі 392,93 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутності .

Відповідач надала заяву , в якій просила розглянути справу без її участі , позовні вимоги не визнала в повному обсязі та надала письмове заперечення , зазначивши , що позивач посилається у своїх вимогах на те , що 23.12.2007 року укладено договір кредиту, що не відповідає дійсності. Дійсно, нею було підписано вказаний договір ,але він не вважається укладеним ,оскільки грошей чи майна вона не отримала. За даним фактом 22.04.2009 року слідчим СВ Жовтневого РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області була порушена кримінальна справа за ознаками шахрайства за ч.1 ст. 190 КК України , в ході розслідування якої 15.08.2009 року вона була визнана потерпілою та цивільним позивачем. В ході слідства було встановлено те, що вона ні грошей ,ні товару не отримала. Дана кримінальна справа була розглянута Жовтневим районним судом м.Луганська 19.08.2011 року . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були визнанні винними (ОСОБА_4 оголошена в розшук) у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст.200, ч.2,3 ст.358 КК України та згідно Закону України «Про амністію» звільнені від відповідальності . Враховуючи те ,що грошей або товару згідно договору кредиту від 23.12.2007 року вона не отримала ,то цей договір вважається не укладеним. Правових підстав вимагати з неї будь-якої заборгованості позивач не має .

Відповідач просила відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено,що 23.12.2007 року відповідач звернулась до позивача з заявою про надання споживчого кредиту в сумі 11550,00 грн. Умови надання кредиту встановлені «Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам».

Згідно п.2.1 зазначених Умов банк зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 11550 грн. шляхом перерахування на рахунки торгівельно-сервісному підприємству.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71,тобто «позика». Згідно ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач у позовній заяві зазначив , що відповідач отримала кредит в сумі 11550 грн, а доказів того,що перерахував ці кошти на рахунки торгівельно-сервісному підприємству, не надав. Відповідач же отримання грошей чи товару заперечує.

Крім того, 22.04.2009 року слідчим СВ Жовтневого РВ ЛГУ УМВС України в Луганській області була порушена кримінальна справа за ознаками шахрайства за ч.1 ст. 190 КК України. 15.08.2009 року ОСОБА_1 була визнана потерпілою та цивільним позивачем. В ході слідства було також встановлено те ,що відповідач ні грошей ,ні товару не отримала за вказаним договором. Дана кримінальна справа була розглянута Жовтневим районним судом м.Луганська 19.08.2011 року . Працівники Банку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно Закону України «Про амністію» звільнені від кримінальної відповідальності.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивач не довів факт отримання відповідачем грошей або товару , договір споживчого кредиту є не укладеним і позовні вимоги з цих підстав задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6,10,15, 60, 215-218 ЦПК України, ст. ст. 1046,1054 ЦК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Марківський районний суд протягом десяти днів з дня його отримання .

Суддя: А. П. Чернік