Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2011 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Башмакова Є.А.,

при секретарі Куляба Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`про визнання договору удаваним, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2011 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`про визнання договору удаваним.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2011 року справу було передано для розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2011 року була залишена без змін.

03.11.2011 року у справі було відкрито провадження.

В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 03 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № DNUНGВ, відповідно до якого відповідачем позивачу було надано кредит у розмірі 61 390 доларів США, проте договір містить положення, які суперечать актам цивільного законодавства. Так, позивач зазначив, що договором передбачена сплата винагороди на користь банку за право використовувати зарезервовані ресурси, проте на момент звернення до суду з позовом зарезервовані ресурси, що по суті є кредитними коштами, в повному обсязі отримані позичальником, тому резервування таких коштів після їх отримання позичальником втрачає зміст. Крім того, позивач вважає, що отримання винагороди за право використовувати зарезервовані ресурси, тобто платежу, який позичальник має сплатити на користь банку за дії, які останній здійснює на власну користь, є порушенням п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, а умови п.п. 3.6, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 вказаного кредитного договору не спрямовані на реальне настання правових наслідків, тому є недійсними.

Таким чином, з урахуванням останніх уточнень, позивач просив суд визнати недійсними п.п. 3.6, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 кредитного договору № DNUНGВ від 03 квітня 2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем та викласти п.8.1 кредитного договору № DNUНGВ від 03 квітня 2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем у наступній редакції: «8.1. Банк зобов`язується надати «Позичальникові`кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 03.04.2008 року по 03.04.2028 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 74 545,00 доларів США (Сімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок п`ять доларів США 00 центів) на наступні цілі: у розмірі 61 390,00 доларів США (Шістдесят одна тисяча триста дев`яносто доларів США 00 центів), а також у розмірі 13 155,00 доларів США (тринадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять доларів США 00 центів) на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,04 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.8.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з «10»по «17»число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 746, 81 доларів США згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії». Крім того, позивач просив суд покласти судові витрати на відповідача.

У судове засідання з`явився позивач, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі, надав суду заперечення на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № DNUНGВ, відповідно до якого відповідачем позивачу було надано кредит у розмірі 74 545,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,48 % річних та з кінцевим терміном повернення кредиту 03.04.2028 року.

Судом з`ясовано, що відповідач в повному обсязі виконав зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, надав грошові кошти позивачу відповідно до умов договору, що не заперечувалось позивачем.

Відносини, що виникли між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, умовами кредитного договору № DNUНGВ від 03 квітня 2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства, який знайшов своє втілення у ст.ст. 3, 627 ЦК України, є принцип свободи договору, що у собі розуміє вільний вибір контрагента та вільне визначення сторонами умов договору, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників, з урахуванням вимог діючого Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У судовому засіданні судом встановлено, що у відповідності до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України при укладенні даного договору були дотримані всі передбачені діючим законодавством істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. Окрім того, на момент укладення цього договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення відповідало їхній внутрішній волі, було вільним, що підтверджується власноручними підписами учасників правочину та печаткою фінансової установи.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.6.2 договору № DNUНGВ від 03 квітня 2008 року внесення змін до договору здійснюється за згодою банка та позичальника та у порядку, визначеному цим пунктом договору.

Четвертим розділом кредитного договору № DNUНGВ від 03 квітня 2008 року передбачене резервування банком кредитних коштів у розмірах та у відповідності до умов укладеного договору та додатку № 2 до нього, за що позичальник в свою чергу зобов`язується сплачувати винагороду банку.

Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність`банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Пунктом 8.1 вищезазначеного договору передбачено, що щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 746,81 доларів США згідно Графіку погашення кредиту (Додаток № 2 до договору) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки.

У Додатку № 1 до договору - Загальна вартість кредиту передбачена щомісячна винагорода за резервування кредитних ресурсів кредиту (0,96 % річних), яка входить у щомісячний платіж 746, 81 доларів США.

У Додатку № 2 до договору Графік погашення кредиту також передбачена винагорода за резервування та вказаний її щомісячний розмір, який входить у місячний платіж - 746, 81 доларів США.

Крім того, судом з`ясовано, що умови вказаного кредитного договору оспорювались позивачем раніше, про що свідчить копія рішення, наявна в матеріалах справи, від 13.12.2011 року.

Так, 13.12.2011 року по цивільній справі № 2-8221/11 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, при укладанні та підписанні кредитного договору № DNUНGВ від 03 квітня 2008 року вимоги законодавства було додержано та виконано, його форма та зміст відповідають положенням ст. 203 ЦК України, що виключає можливість визнання недійсними пунктів кредитного договору № DNUНGВ від 03 квітня 2008 року та внесення змін до вказаного кредитного договору відповідно до вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`про визнання договору удаваним, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Є.А. Башмаков