Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2011 Справа №2-1811/11
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря Бєлоусової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи служби у справах неповнолітніх та дітей про усунення перешкод у виховані та спілкуванні з дитиною, встановлення днів побачень з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третьої особи служби у справах неповнолітніх та дітей про усунення перешкод у виховані та спілкуванні з дитиною дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення нового графіку побачень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надає можливості бачитись з дитиною, спілкуватись із нею, брати участь у її вихованні, в телефонній розмові відмовляє йому в спілкуванні з донькою, незважаючи на висновок служби у справах дітей.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить суд зобовязати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3,12.03.2006р.н. та встановити час побачень: у середу з 13.00год. до 20.00год., у суботу з 13.00год. до 20.00год., а також встановити дні, згідно з якими він буде забирати дитину до себе до додому з ночівлею, а саме: будь яка субота поточного місяця, один раз на місяць з 13.00год. до 13.00год. наступного дня.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог та суду пояснила, що вона не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною, однак просить при вирішенні спору врахувати інтереси дитини, яка перебуває у психологічному стресі після їх розлучення. Крім цього зазначає, що в деякі дні не давала дочки для побачення з батьком, оскільки переживала за її стан здоровя та психологічний стан, оскільки постійно хворіє, і неодноразово після таких побачень дочка ОСОБА_3 получала психологічну травму та стрес за відсутності в дома її батька.

Представник третьої особи служби у справах дітей Тернопільської міської ради підтримала наданий висновок за №1174 від 20.07.2011р.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі, який було розірвано 13.01.2010року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №034976, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №14.

Від даного шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3,12.03.2006р.н., про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №020740, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №595.

Дитина проживає разом із відповідачем ОСОБА_2 в м.Тернополі по вул.Слівенській,5/29.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Тернопільської міської ради за №588/04-4 від 12.04.2010 року, встановлено графік побачень ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, в такі дні: кожна середа місяця з 18год. до 21год., кожна субота місяця з 15.00год. до 20.00год. Крім того, зобовязано ОСОБА_1 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обовязки, приділяти дитині увагу та турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Зобовязано ОСОБА_2 поважати батьківські права ОСОБА_1, не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Згідно висновку органу опіки і піклування від 20.07.2011р. №1174 встановлено графік побачень ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, в такі дні: перша субота місяця з 13год. до 17год., друга неділя місяця з 13.00год. до 17.00год. в присутності матері. Зобовязано ОСОБА_1 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обовязки, приділяти дитині увагу та турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Зобовязано ОСОБА_2 поважати батьківські права ОСОБА_1, не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків , хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

У відповідності до закону Служба у справах дітей Тернопільської міської ради за заявою батька, позивача по справі, на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини та інших обставин, прийняла висновок за №588/04-4 від 12.04.2010р. про умови та спосіб спілкування батька з дитиною, а саме кожна середа місяця з 18год. до 21год., кожна субота місяця з 15.00год. до 20.00год.

Як встановлено судом відповідач відповідно до вказаного висновку надавала можливість позивачу у спілкуванні з дитиною і не перешкоджала їх спілкуванню, однак зважаючи на психологічний стан дитини, стан здоровя, що підтверджує доданими до матеріалів справи виписками і довідками, та в її інтересах частково обмежувала батька у визначені дні в побаченні та спілкуванні з дочкою.

Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

Суд вважає, що неприязні відносини між сторонами є наслідком нерозуміння сторін своїх прав та обов'язків щодо виховання дитини.

Враховуючи, що після винесення висновку за №588/04-4 від 12.04.2010р. про участь батька у вихованні малолітньої дитини, яким визначені дні спілкування ОСОБА_1 з дочкою, відповідач не вчиняла перешкод у спілкуванні з дитиною, батько забирав дочку додому по місцю свого проживання, суд не вбачає обставин, які б свідчили, що ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною, та не виконує висновок про участь батька у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що не заперечується самими сторонами, що позивач ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді, зокрема із часу направлення матеріалів справи до Служби у справах дітей для надання відповідного висновку, не дзвонив до дитини та колишньої дружини, не цікавився здоровям та проживанням дочки, не намагався побачитися та спілкуватися з нею.

Виходячи з викладеного, позивач не надав доказів своїх позовних вимог і тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач чинить перешкоди в його спілкуванні з дочкою, а також належного обгрунтування, крім особистого бажання. Тому суду не слід відступити від вищезгаданого висновку служби у справах дітей Тернопільської міської ради за №588/04-4 від 12.04.2010р., з яким він раніше погодився.

Суд не приймає до уваги висновок органу опіки і піклування Тернопільської міської ради за №1174 від 20.07.2011р., а саме те, що побачення повинні відбуватись у присутності матері, оскільки дитина досягла відповідного віку, тому побачення батька з дитиною у присутності матері не знаходить свого підтвердження, а також у встановленому новому графіку.

Між сторонами склалися такі стосунки, що присутність відповідача при спілкуванні батька з дитиною викликає суперечки та сварки між сторонами.

Враховуючи викладені обставини та інтереси дитини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України ст.ст. 157, 159 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5