Справа № 2-130/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.11.2011 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

секретаря О.І.Данилів

за участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернувся із позовом до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 вказував, що 01.07.1975 року він та відповідач по справі зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_8. За час подружнього життя, на спільні кошти, але, в основному його працею, у 1977 році був споруджений житловий будинок, що розташований у м. Миколаєві по вул. Наливайка, 43. Право власності на даний житловий будинок зареєстровано на ОСОБА_7, так як їй виділено земельну ділянку під забудову. Позивач вважав, що йому належить право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку. Оскільки відповідач по справі не хотіла оформити в добровільному порядку право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві, позивач був змушений звернутися із вказаним позовом до суду. ОСОБА_6 просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві Львівської області та провести реальний розподіл будинку. 30 січня 2004 року позивач, ОСОБА_6 помер. Правонаступник ОСОБА_6, ОСОБА_4 позовні вимоги попередника підтримав та уточнив. Просить визнати за ним право власності 1/2 частину житлового будинку по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві Львівської області, право користування 1/2 частиною земельної ділянки, площею 600 кв. м. для обслуговування будинку, в порядку спадкування за заповітом, та провести реальний розподіл будинку та земельної ділянки.

У судовому засіданні позивач, ОСОБА_4, та представники позивача, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, підтримали позовні вимоги, просять суд позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач, ОСОБА_7, та представник відповідача, ОСОБА_2, заперечили щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що будинок не був спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки був в основному закінчений до 01.07.1975 року, до моменту реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, який помер 30.01.2004 року. Також, ОСОБА_7 вказала, що ОСОБА_6 прийшов жити у її, майже готовий будинок. Батьки ОСОБА_7 купували будівельні матеріали до її одруження з ОСОБА_6 З метою будівництва будинку батьки ОСОБА_7 допомогли відповідачу оформити під будівництво земельну ділянку та отримати дозвіл на будівництво. За життя ОСОБА_6 здійснював лише окремі незначні покращення та ремонт, і приймав участь у будівництві окремих господарських споруд. ОСОБА_7 зазначила, що спірний житловий будинок будувався силами її родичів та найнятих ними людей, а гроші на придбання будівельних матеріалів та на будівництво будинку були відповідача. У звязку з цим відповідач вказує, що спірний житловий будинок є її особистою приватною власністю, як майно набуте нею до одруження з ОСОБА_6 та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки такі безпідставні, необґрунтовані та незаконні.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо визнання права власності та поділу житлового будинку та земельної ділянки по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві Львівської області.

У судовому засіданні встановлено, що дозвіл на будівництво спірного будинку та відведення земельної ділянки отримала ОСОБА_7 (до реєстрації шлюбу прізвище Яценко), що стверджується рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.04.1974 року та не оспорюється сторонами по справі.

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 01.07.1995 року укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом від 01.07.1975 року.

Із копії актового запису про смерть від 30.01.2004 року вбачається, що ОСОБА_6 помер 30.01.2004 року. Після смерті ОСОБА_6 його правонаступником є ОСОБА_4

Із свідоцтва про право на житловий будинок від 24.11.2000 року вбачається, що власником житлового будинку по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві Львівської області є ОСОБА_7

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 07.11.2000 року №244 затверджено акт від 12.10.2000 року про прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві Львівської області.

Допитані як свідки в судовому засіданні ОСОБА_9, ОСОБА_10 вказали, що допомагали у будівництві будинку по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві покійному ОСОБА_6 Також свідки зазначили, що будинок будувався у 1975-1976 рр., однак точної дати пригадати не можуть.

Допитані як свідки по справі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зазначили, що є рідними сестрами ОСОБА_7 та повідомили, що спірний будинок будувався близько трьох років, з 1972року до 1975 року, до реєстрації шлюбу з ОСОБА_6

З наявних доказів по справі встановлено, що земельна ділянка під будівництво житлового будинку виділена в квітні 1974 року. З чого випливає, що житловий будинок не міг будуватися в 1972-1973 роках, як стверджують свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Окрім того, до 01.07.1975 року, тобто до реєстрації шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було в наявності акту готовності введення в експлуатацію будинку, що не підтверджує його побудову до 01.07.1975 року.

Із свідоцтва про право власності на житловий будинок від 24.11.2000 року, акта прийняття в експлуатацію будинку вбачається, що такий побудований після 01.07.1975 року.

Висновком експерта від 31.08.2009 року №1650/1651/1652 вказано два варіанти розподілу будинку. Позивач просить провести реальний розподіл будинку згідно варіанту І. відповідач не погоджується із жодним варіантом розподілу будинку.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором.

В силу ст.1261 ЦК України право власності на спадщину за законом мають: дружина та діти спадкодавця. Як встановлено, щодо позивача є заповіт, та такий вчасно звернувся про оформлення спадщини до державної нотаріальної контори. Так як у померлого ОСОБА_6 не було правовстановлюючого документу на нерухоме майно, позивач спадщину не оформив.

Із спадкової справи також вбачається, що відповідач 26.02.2004 року подавала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку по вул. Наливайка, 43, в м. Миколаєві Львівської області, тим самим визнаючи право власності ОСОБА_6 на 1/2 частину спірного житлового будинку.

Оскільки на день смерті ОСОБА_6 існував заповіт, згідно якого ОСОБА_6 все своє майно заповів сину, ОСОБА_4, а відповідач на день смерті ОСОБА_6 не була непрацездатною і не набула права на обовязкову частку у спадщині. Тому єдиним спадкоємцем вважається позивач, ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки житловий будинок та господарські будівлі, побудовані попередником позивача, ОСОБА_6, під час шлюбу та за спільні кошти, тому вказаний будинок необхідно поділити між позивачем, ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_7 згідно варіанту І. Оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться спірний будинок, перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_7, необхідно визначити право користування вказаною земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-216 ЦПК України, ст.ст.69-71 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.120 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 43 по вул. Наливайка в місті Миколаєві Львівської області.

Провести поділ житлового будинку № 43 по вул. Наливайка в м. Миколаєві Львівської області в натурі, виділивши ОСОБА_4 приміщення: 1-4, площею 18,6 кв.м.; 1-5 площею 10,7 кв.м.; 1-5 площею 5,0 кв.м.; 1-6 площею 4,9 кв.м.; 1-7, площею 4,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 43 по вул. Наливайка в місті Миколаєві Львівської області.

Відповідачу ОСОБА_7 виділити приміщення: 1-1 площею 5,0 кв.м.; 1-2 площею 10,6 кв.м.; 1-2 площею 5,0 кв.м.; 1-3 площею 18,7 кв.м; 1-7 площею 4,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право користування частиною земельної ділянки площею 159,7 кв.м. ( ділянка починаючи від хвіртки на головному вході за годинниковою стрілкою /15,0; 16,5;8,5;13,5;6,5;3,0/.

Визнати за ОСОБА_7 право користування частиною земельної ділянки під правою частиною будинку розмірами (6,3; 13,5; 7,3; 6,5; 1,0; 7,0) площею 91,6 кв.м. та правому куті ділянки розмірами (8,0; 9,0; 8,0; 9,0 ) площею 72 кв.м., а всього 163,6 кв.м.

Залишити у спільному користуванні частину земельної ділянки площею 221,0 кв. м. (білий колір на таблиці).

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4 197 (сто девяносто сім) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.