АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

Секретаря: Злого В.П.

З участю: ОСОБА_1 - адвоката, представника ОСОБА_2

ОСОБА_3 - представника ВАТ ВТБ Банк

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 грудня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2009 року відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалось на те, що між ним та ОСОБА_4 були укладені кредитні договори:

№24.041-026/07-СК від 08 серпня 2007 р., згідно якого їй було видано кредит 80000 доларів США, строком користування по 07серпня 2012 року, з процентною ставкою за користування кредитом 13,5 % річних на особисті потреби;

№24.089/07-СК від 22 листопада 2007 р. на суму 75000 доларів США, строком користування по 21 листопада 2014 року, з процентною ставкою за користування кредитом 14,4 % річних на особисті потреби;

№24.098-026/08-СК від 01серпня 2008 р. на суму 53000 грн., строком користування по 26 лютого 2010 року, з процентною ставкою за користування кредитом 24 % річних на особисті потреби.

Відповідно до зазначених кредитних договорів, ОСОБА_4 отримала кредит на загальну суму 155000 доларів США та 53000 гривень.

____________________________________________________________________________________

Справа №22ц-663/2010 р. Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5

Категорія: 19/27 Доповідач: Заводян К.І.

В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором між ними та ОСОБА_2 укладено договори поруки, №24.041-026/07-ДП01 від 08серпня 2007 р., №24.089/07-ДП01 від 22листопада 2007 р. та №24.098-026/08-ДП від 01серпня 2008 р., згідно яких остання взяла на себе на добровільних засадах зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязаннях ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі.

Зазначало, що ОСОБА_4 протягом дії кредитних договорів систематично порушувала їх умови, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 1 309 224 грн. 82 коп.

Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованість:

по кредитному договору № 24.041-026/07-СК від 08серпня 2007 р. в сумі 66929,36 доларів США, що станом на 22.11.2010 р. за курсом НБУ становить 531265 грн. 18 коп., по відсотках 19475,01 доларів США, що станом на 22листопада 2010 р. за курсом НБУ становить 154586 грн. 79 коп., пеня по кредиту та відсотках 6934,84 доларів США, що станом на 22 листопада 2010 р. за курсом НБУ становить 55046 грн. 68 коп.;

по кредитному договору №24.089/07-ДП01 від 22 листопада 2007 р. заборгованість в сумі 66071,4 доларів США, що станом на 22 листопада 2010 р. за курсом НБУ становить 524454 грн. 95 коп., по відсотках 19858,48 доларів США, що станом на 22листопада 2010 р. за курсом НБУ становить 157630 грн. 66 коп., пеня по кредиту та відсотках в сумі 5807,49 доларів США, що станом на 22листопада 2010 р. за курсом НБУ становить 46098 грн. 11 коп.;

по кредитному договору №24.098-026/08-ДП від 01серпня 2008 р. заборгованість в сумі 47390 грн. 87 коп., по відсотках 22621 грн. 77 коп., пеня по кредиту та відсотках в сумі 11601 грн. 03 коп.

Загальна сума стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 складає 1550696 грн. 04 коп.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 грудня 2010 року позовні вимоги відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ВАТ ВТБ Банк заборгованість за кредитними договорами №24.041-026/07-СК від 08.08.2007 р., №24.089/07-СК від 22.11.2007 р., №24.098-026/08-СК від 01.08.2008 р. в сумі 1 550 696 грн. 04 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ВАТ ВТБ Банк 1700 грн. витрат на оплату судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення районного суду в частині стягнення неустойки у вигляді пені.

Посилаються на те, що судом порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, судом не досліджено наявність вини, як підстави відповідальності за порушення зобовязання та неправомірно прийнято рішення про стягнення пені.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ВАТ ВТБ Банк уклали кредитні договори, а саме: №24.041-026/07-СК від 08.08.2007 р., згідно якого їй було видано 80000 доларів США, строком користування по 07.08.2012 року, з процентною ставкою за користування кредитом 13,5 % річних на особисті потреби; №24.089/07-СК від 22.11.2007 р. на суму 75000 доларів США, строком користування по 21.11.2014 року, з процентною ставкою за користування кредитом 14,4 % річних на особисті потреби; №24.098-026/08-СК від 01.08.2008 р. на суму 53000 грн., строком користування по 26.02.2010 року, з процентною ставкою за користування кредитом 24 % річних на особисті потреби.

Відповідно до кредитних договорів ОСОБА_4 отримала кредит на загальну суму 155000 доларів США та 53000 гривень, що підтверджується меморіальними ордерами від 08.08.2007 р., 22.11.2007 р., 01.08.2008 р. та заявами про видачу готівки від 08.08.2007 р., 22.11.2007 р., 26.11.2007 р. та 01.08.2008 р.

З метою забезпечення виконання кредитних договорів ВАТ ВТБ Банк із ОСОБА_2 укладено договір поруки.

ОСОБА_4 належним чином не виконувала умови кредитних договорів, внаслідок чого утворилась заборгованість перед ВАТ ВТБ Банк по кредитах, відсотках за користування ними та пені, яка станом на 22.11.2010 р. разом складала 1550696 грн. 04 коп.

Такий висновок суду ґрунтується на доказах, що є в матеріалах справи та нормах матеріального права.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майнові боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За ст..617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Пунктами 8.1 кредитних договорів №24.041-026/07-СК від 08.08.2007 р., №24.089/07-СК від 22.11.2007 р., №24.098-026/08-СК від 01.08.2008 р. передбачено, що у разі прострочення позичальником зобовязань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування позичальник зобовязаний

сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань.

ОСОБА_4, за період з 22 листопада 2009 року по 22 листопада 2010 року, за невиконання умов кредитних договорів:

№24.041-026/07-СК від 08.08.2007 р нараховано пеню 6934,84 дол.США, що еквівалентно 55046,68 грн.;

по договору №24.089/07-СК від 22.11.2007 р. - 5807,40 дол.США або 46098,11 грн.;

по договору №24.098-026/08-СК від 01.08.2008 р. - 11 601,03грн.

Всього нараховано пені 112 745,82 гривні.

Оскаржуючи рішення суду в частині стягнення пені, відповідачі посилаються на неможливість виконання умов кредитних договорів через збитки, заподіяні стихійним лихом - підтопленням повеневими водами р. Прут торговельного місця ОСОБА_4 на території КП МТК Калинівський ринок в період з 25 по 27 липня 2008 року.

Однак, доказів про те, що їй дійсно були заподіяні збитки стихійним лихом та про їх розмір ОСОБА_4 л.М. суду не подала і на них не послалась.

Тому доводи апелянтів про незаконність рішення суду в частині стягнення неустойки у вигляді пені є необґрунтованими.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: