АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/6448/11 Справа № 22ц-8435/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Дерев'янко О.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Деревянка О.Г.

суддів Красвітної Т.П., Черненкової Л.А.

при секретарі Косенко І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2010 року та додаткове рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі, -

встановила:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником 1 / 2 частини буд. № 72 по вул.. Піонерська в м. Апостолове Дніпропетровської області. Відповідач є власником іншої 1 / 2 частини будинку. Оскільки відповідач користується будинком і не дає згоди на його поділ, позивач просив суд здійснити поділ будинку, задовольнивши його позовні вимоги.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Судом ухвалено рішення про поділ будинку відповідно до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 14 червня 2010 року, а саме : ОСОБА_2 на 1 / 2 частину виділено в натурі в житловому будинку - частину коридору 1-1, площею 5,0 м.кв., кімнату 1-2, площею 15,0 м.кв., кімнату 1-3, площею 9,7 м.кв., а всього 29,7 м.кв., вартістю 23080,0 грн. з урахуванням процентів враховуючих комунікацій вартість приміщень складатиме 22803,0 грн. Господарчі споруди : літня кухня «Б», вартістю 8211,0 грн., підвал «В», вартістю 800 грн., вбиральня «Г» , вартістю 1279 грн., душ «Е», вартістю 1030 грн., частину огорожі № 1, вартістю 382 грн., 1/ 2 частину огорожі № 1-2, що залишається в спільному користуванні, вартістю 68,5 грн., 1/2 частицу огорожі № 3, вартістю 1115 грн., басейн № 4 вартістю 913 грн., 1/2 частину водопроводу № 5, вартістю 133,5 грн., частину замощення І, вартістю 211 грн., 1/2 частину замощення І, що залишається в загальному користуванні, вартістю 70,0 грн., а всього 14213 грн. Разом вартість 1/2 частини складає 37016,0 грн.

ОСОБА_3 на 1 / 2 частину виділено в житловому будинку частину коридору 1-1, площею 10,0 м.кв., кімнату 1-4 площею 13.2.м.кв., кухню 1-5, площею 12,5 м.кв., коридор 1-6 площею 2,4 м.кв., всього площею 38,1 м.кв. вартістю 29608,0 грн., з урахуванням процентів враховуючих комунікацій вартість складатиме 29885,0 грн. Господарчі споруди: сарай «Д», вартістю 8847,0 грн, гараж «Ж», вартістю 7068,0 грн., 1/2 частину огорожі № 1-2, що залишається в спільному користуванні, вартістю 68,5 грн., частину огорожі № 3, вартістю 267,0 грн., 1/2 частину водопроводу № 5, вартістю 133,5 грн., частину мощення «І», вартістю 143 грн., 1 / 2 частину замощення «І», що залишається в спільному користуванні, вартістю 70,0 грн., вартістю 16597,0 грн. Разом становить 1/2 частини складає 46482 грн. З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошову компенсацію 4733 грн.

Додатковим рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, від 12 травня 2011року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто витрати по сплаті судового збору 800 грн, по сплаті ІТЗ 30 грн. З ОСОБА_2 на користь держави стягнуто недосплачений судовий збір 34,98 грн. Витрати на правову допомогу, на проведення експертизи покладено на ОСОБА_2

необгрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального права, тому просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким призначити ОСОБА_2 виплату грошової компенсації за належну частку спільного майна.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що будинок № 72 по вул.. Піонерська, м. Апостолове Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності належав ОСОБА_4, яка померла 25.11.2007 року, (а.с.7)

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.2008 року ОСОБА_2 є власником 1 / 2 частини спадкового майна, що складається з: житлового будинку, цеглового, житловою площею 37,9 м.кв., загальною площею 67,8 м.кв., з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами : літня кухня «Б», підвал «В», вбиральня «Г» , душ «Е», гараж «Ж», огорожа № 1,2,3, басейн № 4, водопровід № 5 замощення 1.

На 1 / 2 частину вищевказаного спадкового майна видано свідоцтво про право на спадщину за законом сину померлої ОСОБА_3 (а.с.8)

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності.

Відповідно до положень статті 367 ЦК України співвласники мають право поділити майно, що є у спільній частковій власності.

При поділі будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Апеляційний суд вважає за можливе погодитися з висновками суду стосовно обраного варіанту розподілу будинку, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи № 57 від 16.06.2010 року, з урахуванням одночасно поділу господарських будівель і споруд, зведених на земельній ділянці.

Виходячи із положень ст. 183, 367 ЦК України та розяснень, викладених у п.п..6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічно можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Відповідно до матеріалів справи, суд ухвалив рішення про поділ будинку оскільки в матеріалах справи є погодження Апостолівського РЕМ від 13.10.2010 року щодо можливості встановлення в домоволодіння окремих приладів обліку споживання електричною енергією, а також Апостолівського УЕГГ від 15.10.2010р. щодо встановлення окремих приладів обліку споживання газу.

Статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_2 та безпідставність заперечень ОСОБА_3, який із позовом до позивача про припинення права на частку у спільному майні не звертався, і таке право позивача рішенням суду припинено не було.

При цьому судом дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно та обєктивно зясовано обставини справи та їм дана належна оцінка.

Доводи відповідача про те, що суд не врахував спільне користуванням вбиральнею «Г», душем «Е», водопроводом № 5 колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки такі посилання відповідача не відповідають вищезазначеному висновку експерта, та експертизою не передбачено.

Інші посилання відповідача, в тому числі і на не проживання позивача в будинку, не є підставою для відмови у задоволенні позову про поділ будинку.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2011 року в частині покладання витрат на правову допомогу, а також за проведення експертизи на ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.. 88 ЦПК України, оскільки стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції № 0005300 від 15.06.2010р. ОСОБА_2 сплатив за проведення експертизи 3500 грн., тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2.

Постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 р. «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних справ. Витрати, повязані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 417 грн.92 коп., що відповідає наявним в матеріалах справи даним фактично відпрацьованим адвокатом у судових засіданнях (а.с.74-75,85,115,119,120,121,131), що становить 1 годину 08 хвилин. В задоволенні іншої частини цих вимог відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2010 року залишити без змін.

Керуючись,ст.ст. 209,218,303,307, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 201 Іроку в частині розподілу витрат на правову допомогу, та проведення експертизи скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 417 грн.92 коп., витрати за проведення судової експертизи 3500 грн. В задоволенні іншої частини цих позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2010 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді