АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-1398/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Лісова Г.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року березня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Лісової Г.Є.

Суддів: Прокопчук Л.П.,Базіль Л.В.

при секретарі: Ващенко А.А.,

за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Суворовського району м. Херсона на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 червня 2008 року в справі за заявою ОСОБА_2 Тієп, заінтересована особа ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

23.05.2008 року ОСОБА_2 Тієп звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з 02.07.1988 року.

Посилався на те, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року він разом зі своїми батьками в 1988 році приїхав із республіки Вєтнам в Україну.

З 02.07.1988 року мати ОСОБА_2 Тхі Хоа працювала ткачем на Херсонському бавовняному комбінаті, а батько ОСОБА_2 Кионг, з 14.07.1988 року токарем на Херсонському суднобудівному заводі.

У 1992 році були звільнені з вказаних підприємств у звязку із закінченням строку Міжурядової угоди, але залишилися разом з ним проживати в м. Херсоні у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, 139/4.

У 2001 році батьки виїхали до Вєтнаму, а він залишився проживати на території Україні в м. Херсоні, оскільки мав постійну роботу та місце проживання в гуртожитку по вул. І. Куліка, 139/4, в м. Херсоні.

Встановлення факту постійного проживання на території України станом з 02.07.1988 року необхідно для набуття громадянства відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України»від 18.01.2001 року.

Просив встановити факт постійного проживання на території України з 02.07.1988 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 червня 2008 року заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 Тієп на території України з 02.07.1988 року постійно.

В апеляційній скарзі на рішення суду прокурор Суворовського району м. Херсона просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи.

У судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 Тієп суд виходив з факту доведеності постійного проживання заявника на території України, оскільки його батько ОСОБА_2 Кионг з 14.07.1988 року по 12.03.1992 року працював на Херсонському суднобудівному заводі, що підтверджується довідкою №106 ВАТ «Херсонський суднобудівний завод»від 29.06.2005 року та мати ОСОБА_2 Тхі Хоа з 02.07.1988 року по 18.16.1991 року працювала на Херсонському бавовняному комбінаті, що підтверджується довідкою №190 ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат»від 30.06.2005 року і встановлення даного факту має для нього юридичне значення при оформленні набуття громадянства України відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Довідкою виданою ВАТ «Херсонський суднобудівний завод»від 29.06.2005 року №106 підтверджується, що батько ОСОБА_2 Кионг працював токарем на Херсонському суднобудівному заводі з 14.07.1988 року по 12.03.1992 року та довідкою виданою ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат»від 30.06.2005 року №190 підтверджується, що мати ОСОБА_2 Тхі Хоа працювала ткачем на Херсонському бавовняному комбінаті з 02.07.1988 року по 18.06.1991 року і проживали в гуртожитку по вул. І Кулика,139/4 в м. Херсоні.

Проте як вбачається з цих же довідок та не заперечується заявником вони прибули на територію УРСР у 1988 році відповідно до Угоди від 2.04.1981 року між Урядом СРСР та Урядом ОСОБА_3 Республіки Вєтнам про направлення і прийняття вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР і відповідно до частини другої статті 5 Закону СРСР «Про правовий статус іноземних громадян в СРСР»від 24.06.1981 року вважалися такими, що тимчасово перебували в СРСР.

Судом також не було враховано той факт, що відповідно до Закону України «Про імміграцію»від 7 червня 2001 року особам, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за вищевказаною Угодою і залишилися проживати в Україні, було надано право звернутися на протязі 6 місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні. Батьки заявника у 2001 році повернулися у Вєтнам, а ОСОБА_2 Тієп, який залишився проживати в Україні, не реалізував надане йому законом право, не отримав посвідки на постійне проживання в Україні, а отже у вказаний період тимчасово проживав в Україні, а тому висновок суду щодо постійного проживання заявника в Україні з 02.07.1988 року не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України»проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Задовольняючи заяву суд не звернув увагу на те, що факт постійного проживання встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідне заявнику для отримання громадянства за територіальною ознакою згідно з ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Однак відповідно до положень зазначеної статті особа, яка сама чи хоча б один з її батьків постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або яка сама чи хоча б один з її батьків постійно проживали на інших територіях, що входили на час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Української держави, Української Радянської ОСОБА_3 Республіки (УРСР) і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

З копії свідоцтва про народження та паспорта ОСОБА_2 Тієп вбачається, що він є громадянином ОСОБА_3 Республіки Вєтнам і його паспорт дійсний до 06.09.2012 року (а.с.12,13).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 Тієп, суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм матеріального права, не дав належної оцінки наявним у справі доказам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, його слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Суворовського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 червня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 Тієп у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: