Справа № 2-о-229/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Демидовська А.І.

при секретарі Дущак Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся з зазначеною заявою в якій просив винести рішення, яким встановити факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини 13.08.2010 року.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили суд встановити факт постійного проживання заявниці з померлою матірю.

Суд заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.08.2010 р. померла мати заявниці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8). Інша Ѕ частина зазначеної квартири належить сину заявниці ОСОБА_3, який в ній й проживає.

Заповіту не було складено.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Чоловік матері заявниці Мангельгейм Хаскель Моісеєвич, помер 12.10.1992 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Заявниця є єдиною донькою ОСОБА_2. Факт народження підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11).

Інших спадкоємців за законом в першу чергу судом не встановлено.

На протязі останніх перед смертю 10 років ОСОБА_2 постійно проживала разом з заявницею в її квартирі за адресою: АДРЕСА_2, остільки погано почувалася, потребувала постійного догляду.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із заявницею, підтверджується довідкою Центральної районної поліклініки (ЦРП) Соломянського району м. Києва від 15.06.2011 р., в якій зазначено, що ОСОБА_2 спостерігалась в ЦРП Соломянського району за адресою: АДРЕСА_2, з 26.09.2000 р. по 13.08.2010 р. (а.с.12).

04.08.2003 р. від ОСОБА_2 на імя заявниці було видано довіреність на управління, користування та розпорядження всім своїм майном, в якій зазначено, що у звязку з похилим віком та поганим самопочуттям довірителя довіреність посвідчена за місцем її знаходження, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Крім того, 25.07.2006 р. від ОСОБА_2 на імя заявниці було видано довіреність на заявницю, згідно з текстом якої, ОСОБА_2 уповноважила заявницю керувати та розпоряджатись всім своїм майном. Довіреність посвідчена за місцем її знаходження, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Таким чином, судом встановлено, що на час відкриття спадщини, заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 1297 ЦК України, заявниця звернулась до 9-ої Київської державної нотаріальної контори, результатом чого стало відкриття спадкової справи.

Однак, листом № 3271/02-14 від 18.07.2011 р. 9-та Київська державна нотаріальна контора відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску нею строку для звернення про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з наведеного, суд вважає доводи заявника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 60, 61, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, на час відкриття спадщини, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 яка померла 13 серпня 2010 року, про що в Книзі реєстрації смертей 2010 року серпня місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис за № 14794.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва.

Суддя: