Справа № 22ц - 3506/10 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач в суді II інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.

при секретарі: Джафаровій Т.Г.

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ірпені Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,-

встановила:

У липні 2009 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни » з 01.01.2006року йому мала виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Але у 2006-2007 роках йому така допомога не виплачувалася, а у 2008р.-2009р. виплачувалась лише частково. Вважав такі відповідача незаконними, бо рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. № 10-рп/2008р. від 22.05.2008 р. було визнано неконституційними положення Законів України «Про державний бюджет на 2007 рік» та «Про державний бюджет на 2008 рік» про зупинення та внесення змін до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Посилався, що розмір допомоги має обраховуватися з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.. 28 Закону Україну «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тобто з розміру прожиткового мінімуму Для осіб, що втратили працездатність, за відповідний період. Просив визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену допомогу за 2006-2009 роки в сумі 4390 грн., а також стягнути з відповідача на його користь інфляційні від щомісячної державної соціальної допомоги за 2006 рік в сумі-149,70грн., за 2007 рік-239,50 грн., за 2008 рік - 258,40 грн.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області щодо невиплати ОСОБА_3, як особі яка має статус дитини війни, з 27.07.2008р. щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 27.07.2008р. по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 р. по 27.07.2009 року з урахуванням вже проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області подано апеляційну скаргу в якій посилається на невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема на думку відповідача законодавством не враховано механізм проведення виплат державної соціальної допомоги «Дітям війни» передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому просили постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Ірпені, отримує пенсію за віком і має статус дитини війни. Згідно ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак у 2006-2007 роках така надбавка відповідачем йому не виплачувалася, а у 2008р. виплачувалася не в повному розмірі, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів», а після визнання неконституційними вказаних положень закону - згідно постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року в твердій грошовій сумі - з 22.05.2008р. в сумі 48,10 грн., з 01,07.2008р. - 48,20 грн., з 01.10.2008р. - 49,80 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо нарахування невиплаченої надбавки до пенсії як дитині війни за 2006-2007 рр. задоволенню не підлягають. Так як позивач пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права щодо оскарження дій відповідача по виплаті надбавки за вищевказаний період.

Згідно з ч.І ст. 28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір мінімальної пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ухилення відповідача від збільшення розміру пенсії за віком, призначеної позивачу 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 січня 2007 року до 01 січня 2008 року, а також збільшення розміру цієї пенсії лише на 10% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, починаючи з 01 січня 2008 року, не грунтуються на вимогах ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни ».

Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік", було зупинено нарахування та виплата дітям війни надбавки до пенсії, а також Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким були внесені зміни в ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" в частині, що стосується зменшення розміру надбавки до їх пенсій з 30% до 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6 -рп/2007 та від 22 серпня 2008 року № 10 -рп закони якими були внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» були визнані неконституційними.

Згідно з вищевказаними рішеннями Конституційного Суду України та ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін д<5 деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 470 гривень, з квітня - 481 гривень, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Крім того, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вбачається, що під час визначення розміру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що положення ч. З ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встаановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, розповсюджується також і на ці спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачу не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов'язань, встановлених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, наданими сторонами доказами правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, а тому рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 197, 198,200,205,206 КАС України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду У країни в м. Ірпені Київської області відхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.