Дата документу 15.07.2011
Справа N 2-2137
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2011 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.,
при секретарі - Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за наступними підставами.
Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів (Додаток №1 до кредитного договору №230300-CRED).
А також штрафи відповідно до пункту 5.10 кредитного договору:
- 250 гривень, - штраф (фіксована частина).
- 550,58 доларів США, що за офіційним курсом долару США станом на 04.04.2011 року, еквівалентно 4382,62 гривень штраф (процентна складова).
Зобовязання за вказаним договором забезпечено договорами поруки укладеними з поручителями відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3.
За п.2 договорами поруки від 27.05.2008 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають перед позивачем за виконання зобовязань за кредитним договором у тому ж обсязі, що і відповідач ОСОБА_1.
У судове засідання представник позивача не зявився, але надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідачі у судове засідання не зявилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про слухання справи за їх відсутності чи заперечень проти позову не надіслали. Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
За кредитним договором №230300-СRED від 27.05.2008 року, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.9-11), відповідач ОСОБА_1 27.05.2008 року отримав кредит у розмірі 10 000 доларів США.
Сума кредиту видана готівкою через касу на наступних умовах: повернення кредиту здійснюється частинами щомісяця. Строки повернення чергової частини кредиту визначені у графіку погашення кредиту і процентів, який є додатком №1 до кредитного договору №230300-СRED від 27.05.2008 року.
Кінцевим терміном повернення кредиту є 21.05.2010 року, що зафіксовано у п.1.4 кредитного договору.
Згідно п.3.1 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом 24% річних.
Проценти сплачуються щомісяця у строк, визначений у графіку погашення і процентів (п.3.3, 3.4, 3.5, 3.6 кредитного договору).
Однак, як випливає з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 порушує виконання свої зобовязань за кредитним договором.
А також штрафи відповідно до пункту 5.10 кредитного договору:
- 250 гривень, - штраф (фіксована частина).
- 550,58 доларів США, що за офіційним курсом долару США станом на 04.04.2011 року, еквівалентно 4382,62 гривень штраф (процентна складова).
Згідно ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
У відповідності до ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Як випливає з матеріалів справи, 20.03.2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту був укладений договір поруки з відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 553 ч.1 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.
Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
З матеріалів справи вбачається, що 05.10.10 року позивач направив поручителю письмову вимогу про погашення заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором до 20.10.2010 року (а.с.21).
Вказану вимогу ОСОБА_1 отримав 07.10.2010 року, що також підтверджується доданою до матеріалів справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19 зворотній аркуш), однак жодних дій, спрямованих на повне погашення заборгованості за кредитним договором не вчинила.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Ст.611 ЦК України визначає, що разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Крім того, оскільки відповідачами зобовязання за вказаними договорами у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення.
Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданими квитанціями (а.с.3-6), згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 549-551, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 79, 88,197, 212, 215, 224-233 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя:
Справа № 2-2137
У Х В А Л А

15 липня 2011 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Калугіної І.О.

при секретарі - Горбань Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином

Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідачів до суду не надійшло, заяви про слухання справи за їх відсутності чи заперечень проти позову не надіслали, тому суд визнає неявку відповідачів з неповажних причин, і вважає за можливе слухати справу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.

Керуючись ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: