АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22- ц -3013/2011 р. Головуючий 1 інст. Золотарева Л.І.
Категорія: кредитні відносини Доповідач Кіпенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі Міхно І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 Самі на рішення Київського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2010року по справі за позовом публічного акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 Самі, про стягнення заборгованості за кредитним договоромта звернення стягнення на предмет Іпотеки,-

встановила:

17.03. 2010 року ОТП Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 Самі, ОСОБА_4, просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суму заборгованості за кредитним договором № МL-700/1261/2008 від 14 серпня 2008р. в розмірі 1 653 142,52 грн., яка складається з наступного:

-190 891,72[Долар США] - заборгованість за кредитом, що за курсом 8,00 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/64 від 17.02.2010, складає 1 527 133,76 гривень;

-8 447, 47[Долар США] - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що за курсом 8,00 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/64 від 17.02.2010, складає 67 579,76 гривень;

58 429,00[Гривень ] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; та судові витрати.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, - семикімнатну квартиру загальною площею 214,6 кв. м., за адресою АДРЕСА_1, шляхом визнання за ним права продажу будь-якій особі - покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності (звіту про експертну грошову оцінку) на момент укладення договору купівлі-продажу, з наданням всіх повноважень продавця витрати, пов'язані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки стягнути з відповідачів.

Просили з метою збереження предмету іпотеки, передати вказану семикімнатну квартиру в управління банку на період до ії реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, зміни замків, а також укладання договорів на охорону, виселити всіх мешканців, які зареєстровані та проживають в спірній квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, в частині звернення примусового стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2010 року позов, - задоволено частково.

Суд звернув стягнення на предмет іпотеки, - квартиру АДРЕСА_2, шляхом визнання за ПАТ «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення АТ «ОТП Банк» права продажу будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки, за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент укладення договору купівлі-продажу, з наданням всіх повноважень продавця. З метою збереження предмету іпотеки, передав вказану квартиру в управління банку на період до ії реалізації,стягнув зОСОБА_3, ОСОБА_2 Самі, ОСОБА_4, в рівних частках по 607грн. з кожного витрати по сплаті судового збору 1700грн, витрати по сплаті ІТЗ розгляду справи 120грн. В задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 Самі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, не відповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позову.

Інші особи що приймали участь у розгляді справи, рішення суду не оскаржили.

Судова колегія, перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що міжОСОБА_3та ЗАТ ОТП Банкбуло укладено кредитний договір № МL-700/1261/2008 від 14 серпня 2008 року /надалі кредитний договір/, відповідно до якого відповідачу були надані кошти в сумі 203.000.00 доларів США строком до 14 серпня 2018 року зі щомісячною сплатою процентів у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі.

Позичальник в свою чергу, відповідно п.1.5.1 частини №2 кредитного договору, зобов'язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором.

14 серпня 2008 року міжОСОБА_5та ЗАТ ОТП Банкбуло укладено договір поруки № SR-700/1261/2008 відповідно до ст.. 1 якого за цим Договором Поручитель зобовязався відповідати за повне і своєчасне виконання Боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань.(а.с.17)

14 серпня 2008 року міжОСОБА_2 Самі та ЗАТ ОТП Банкукладено договір іпотеки № РМL-700/1261/2008, за умовами якого він передав в іпотеку Банку належну йому на праві приватної власності квартиру № 14 за адресою: м. Харківвул. Гоголя 11, для забезпечення всіх зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № МL-700/1261/2008 від 14 серпня 2008р. (а.с.28-30)

Статтями 526, 610, 611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Взятих не себе зобовязань, щодо повернення кредитних коштів у відповідності до строків зазначених у кредитному договорі ОСОБА_3 не виконувала, в звязку з чим виникла заборгованість перед банком за кредит, строк сплати якої минув.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з частинами 1, 2, 4 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Проти розрахунку суми заборгованості за кредитним договором сторони не заперечували.

За встановлених обставин позовні вимоги про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором № МL-700/1261/2008 від 14 серпня 2008р. підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, щодо недійсності зазначеного договору іпотеки, -безпідставні.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільно-правових обов'язків є зокрема, договори та інші правочини.

Ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Питання про визнання недійсним зазначеного договору іпотеки не є предметом даної справи, та недійсним він не визнавався, у зв'язку з цим, відсутні підстави вважати договір поруки № 159716 від 22.11.2007р. неправомірним, чи не дійсним в якійсь частині.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", яка кореспондується із ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені ст. 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-1У /з наступними змінами/ «Про іпотеку» /далі Закон № 898-1У/.

Так, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя /ч. ч. 1, 3 Закону № 898-1У/.

Відповідно до положень статей 33, 35 Закону України "Про іпотеку", згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до частини 2 статті 35 Закону України "Про іпотеку".

Суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотеко держателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотеко держателю і не змінює обсяг його прав /ст. 39 ч. ч. 1-3 Закону № 898-1У/.

У випадках, коли з матеріалів справи вбачається, що письмова вимога, передбачена статтею 35 Закону України "Про іпотеку" банком іпотекодавцю та/або боржнику не направлялася, то позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, в його задоволенні може бути відмовлено. Тобто недотримання іпотеко держателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є однією з підстав для відмови в позові.

Отже, за змістом цих норм підставою для звернення примусового стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду не може бути один лише факт наявності заборгованості боржника за кредитним договором. Зясуванню також підлягають обставини, які характеризують наявні правовідносини сторін, дії кожного з них та їх наслідки, наявність збитків та зміни обсягу прав, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Матеріали справи не містять даних про направлення іпотекодавцю та/або боржнику у не менш ніж тридцяти денний строк, письмової вимоги про усунення порушення, з зазначенням змісту порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Сума заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами, до вирішення питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не визначена. Рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення таких вимог іпотеко держателя відсутні.

Позивачем не надано доказів наявності обставин які б свідчили про завдання збитків іпотеко держателю і змінення обсягу його прав.

З огляду на це, підстав для задоволення позову в частині звернення примусового стягнення шляхом визнання права продажу ПАТ «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення АТ «ОТП Банк» права продажу будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки, за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент укладення договору купівлі-продажу, з наданням всіх повноважень продавця, - немає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. При предявленні позову позивачем ПАТ «ОТП Банк» було сплачено судовий збір, -1700грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення:120грн., які підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч.1 п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 Самі задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2010 року скасувати.

Позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства ОТП Банк 1 653 142 грн. 52к. заборгованості за кредитним договором № МL-700/1261/2008 від 14 серпня 2008р., та судові витрати в сумі 1820грн. в рівних частках по 910грн. з кожного.

В задоволенні позову в іншій частині, - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: