Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1558/11
Р І Ш Е Н Н Я

14.12.2011м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді- Парахіної Є.В.,

при секретарі- Вишар М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції, Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції, Першої Полтавської державної нотаріальної контори, Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", треті особи Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Полтавської філії, орган опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради, про скасування арешту, накладення арешту, вилучення даних з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, Першої Полтавської державної нотаріальної контори, Полтавської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ПП ПБТІ "Інвентаризатор", в якій позивач вказує, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2010 року є власницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка перебуває під арештом, накладеним згідно з постановою Генеральної прокуратури України у звязку з розслідуванням кримінальної справи відносно ОСОБА_3 Вироком Апеляційного суду Київської області від 29.06.21010 року ОСОБА_3 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, до якого належить, зокрема, квартира АДРЕСА_1. У звязку з тим, що квартира знаходиться під арештом, позивач позбавлена можливості виконати рішення суду та зареєструвати в органах технічної інвентаризації право власності на її 1/2 частину, незважаючи на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.08.2011 року вирішено звільнити від арешту 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та виключити її з протоколу опису майна та накладення арешту від 04.11.2008 року.

У вилученні обтяження обєкта нерухомого майна у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстратором Першою Полтавською державною нотаріальної конторою було відмовлено. Неможливість зняти арешт з 1/2 частини квартири, право власності на яку вцілому зареєстровано за ОСОБА_3, у звязку з чим арешт накладений на всю квартиру, може призвести до її конфіскації на підставі вироку суду в повному обсязі та порушення права власності позивача.

Враховуючи викладене, те, що неможливість виконати судові рішення призводить до виникнення перешкод в здійсненні державної реєстрації права власності позивача на 1/2 частину квартири, просить скасувати арешт, накладений постановою слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 № 17/1/2-36289-08 від 03.11.2008 року на майно ОСОБА_3, а саме: квартиру АДРЕСА_1; скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Шкурпела І.П. Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ ВП 24567070 від 01.03.2011 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження; накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту та оголошення заборони на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, зареєстрованого реєстратором Першою Полтавською нотаріальною конторою на підставі постанови слідчого Генеральної прокуратури України та на підставі постанови державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ.

Ухвалою суду від 03.10.2011 року відповідача ОСОБА_5 підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Полтавської філії залучено до участі в справі в якості третьої особи.

Ухвалою суду від 14.12.2011 року провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання зареєструвати право власності на майно закрито.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в яких зазначили, що просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві.

Представники відповідачів ОСОБА_7 ВДВС Полтавського МУЮ, Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ, Першої Полтавської державної нотаріальної контори, відповідач ОСОБА_3, представники третіх осіб ДП "Інформаційний центр" МЮУ в особі Полтавської філії, органу опіки та піклування виконкому Октябрської районної у м. Полтаві, повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надавши заяви з проханням розглядати справу без їхньої участі.

Представник відповідача ПП ПБТІ "Інвентаризатор" не з'явився в судове засідлання, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 27.02.2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 27.07.2002 року, виданим Засульською сільською радою Лубенського району Полтавської області. Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають спільну доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбано квартиру, розташовану на 8-му поверсі 10-типоверхового будинку, загальною площею 73,1 кв.м; житловою площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Вказана квартира відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС/062064 від 02.06.2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради, належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Право власності на квартиру зареєстровано ним у ПП ПБТІ "Інвентаризатор", що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2008 року № 19146001.

У звязку з проведенням досудового розслідування по кримінальній справі № 47-1036 за фактом вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, постановою слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 03.11.2008 року накладений арешт на майно та квартиру ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3, яка належить йому на праві власності.

Вищевказана квартира АДРЕСА_3 описана згідно з Протоколом накладення арешту на майно від 04.11.2008 року, складеним старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області, й відомості про її арешт та заборону відчуження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстратором Першою Полтавською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом № 29460864 від 01.12.2010 року.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 29.06.2010 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст.194, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 125, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого, на підставі ст. 54 КК України позбавлений спеціального звання "майор міліції".

Ухвалою Верховного Суду України від 09.12.2010 року вказаний вирок скасовано в частині виправдання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд. В іншій частині вирок залишений без змін.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2011 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4. Зобовязано ПП ПБТІ "Інвентаризатор" зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили, проте виконати його в частині здійснення реєстрації за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 в добровільному порядку ПП ПБТІ "Інвентаризатор" відмовляється, розяснивши ОСОБА_1 листом № 63 від 12.01.2011 року, що на квартиру накладена заборона, що перешкоджає проведенню державної реєстрації.

На підставі постанови державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 21.04.2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2574 від 21.02.2011 року про зобовязання ПППД/БТІ "Інвентаризатор" зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Позивач ОСОБА_1 зверталась з клопотанням про скасування арешту, накладеного на майно чоловіка ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_4 - до Апеляційного суду Київської області, який листом № 15432 від 31.12.2010 року повідомив, що підстав для скасування арешту не вбачається, з питання звільнення майна з-під арешту вона має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з повідомленням Прокуратури Київської області від 14.02.2011 року 09/1-343 ОСОБА_1 розяснено, що питання про визначення частини конфіскованої квартири АДРЕСА_4 з урахуванням рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2010 року повинно вирішуватись відповідно до ст. 409 КПК України судом, що постановив вирок, в порядку його виконання.

Вирок Апеляційного суду Київської області від 29.06.2010 року відносно ОСОБА_3 в частині конфіскації його особистого майна набрав законної сили та у встановленому законом порядку звернутий до виконання.

18.02.2011 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-2/10 від 08.02.2011 року, виданого Апеляційним судом Київської області, про конфіскацію майна ОСОБА_3.

В ході примусового виконання вказаного виконавчого листа державним виконавцем 01.03.2011 року винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчуження ВП 24567070, якою накладений арешт на все належне боржнику ОСОБА_3 нерухоме майно, дані про це 17.03.2011 року за № 10950299 внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстратором Полтавською філією Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, що підтверджується витягом № 32767971 від 31.08.2011 року.

29.09.2011 року виконавче провадження було закінчено Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" та направлене за належністю до ОСОБА_7 ВДВС Полтавського МУЮ, де перебуває на час розгляду справи судом.

У березні 2011 ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Державної податкової інспекції про виключення майна з опису та звільнення з-під арешту.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.08.2011 року позов ОСОБА_1 задоволений, звільнено з-під арешту 1/2 частину квартири № 72, яка розташована в будинку № 11 по вул. О.Бідного в м. Полтаві та виключено 1/2 частину вказаної квартири з опису проведеного в протоколі накладення арешту на майно від 04 листопада 2008 рок, що складений старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області.

Вищевказане судове рішення учасниками процесу в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Перша Полтавська державна нотаріальна контора в листі № 1329/01-16 від 17.08.2011 року розглянувши заяву про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна за вих. № 17465 від 15.08.2011 року, видану на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 01.08.2011 року, повідомила, що відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ № 31/5 від 09.06.1999 року, реєстратор вилучає обтяження на підставі заповненої належним чином заяви, керуючись Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом МЮУ № 85/5 від 18.08.2004 року. Структура заяви про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна, в даному випадку наявність реєстраційного запису в Єдиному реєстрі заборон та контрольної суми запису в заяві не співпадає з даними, внесеними в електронну систему, а саме: 20.03.2009 року, реєстраційний номер 22953685 Першою Полтавською державною нотаріальною конторою на підставі заяви та постанови Генеральної прокуратури України внесений арешт на одну цілу квартири за адресою: АДРЕСА_5, власником якої зазначений ОСОБА_3. В наданій заяві зазначений інший власник ОСОБА_1, та зазначено вилучення 1/2 частини квартири за вищевказаною адресою, що технічно виконати неможливо.

Таким чином, не викликає сумніву той факт, що приводом звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом стало невиконання відповідними державними органами судових рішень рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2010 року та рішення цього ж суду від 01.08.2011 року.

Статтею 64 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено, що майно, яке підлягає конфіскації, вилучається. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про заставу" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Аналізуючи вищенаведене, беручи до уваги той факт, що у відповідності з вимогами ст. 60 Закону України "Про заставу" рішеннями суду за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину арештованої квартири АДРЕСА_6, належну їй частину квартири звільнено з-під арешту та виключено з протоколу опису від 04 листопада 2008 рок, складеного старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області, зважаючи на те, що чинним законодавством не передбачено можливість скасування арешту, накладеного на майно особи, за заявою співвласників такого майна, враховуючи той факт, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений слідчим Генеральної прокуратури України та державним виконавцем Октярського ВДВС Полтавського МУЮ у звязку з кримінальною справою відносно власника ОСОБА_3, вирок по якій набрав законної сили, в частині конфіскації майна, яким є спірна квартира, звернутий до виконання та згідно положень ст. 403 КПК України підлягає обовязковому виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування арешту на квартиру, накладеного слідчим прокуратури та державним виконавцем, не можуть бути задоволені судом.

Враховуючи викладене, такими, що не підлягають задоволенню, суд визнає також позовні вимоги ОСОБА_1 про накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту та оголошення заборони на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, зареєстрованого на підставі постанови слідчого Генеральної прокуратури України та на підставі постанови державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_10