Справа №: 0601/2-741/11
Провадження № 2/601/2314/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Комінарці А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем і визнання права власності на спадкове майно,суд, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 15.09.2006 року померла його мати - ОСОБА_3,яка постійно проживала разом з позивачем в АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок 22 по вул. Лісовій в с.Корчмище Андрушівського району Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,25 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,ЗО га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою. Він прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем до дня її смерті. Відповідач - спадкоємець за законом,спадщину не прийняв,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем і визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Відповідач в судове засідання не з'явився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність, вказував, що позов визнає, проти задоволення не заперечує.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи,суд встановив: 15.09.2006 року померла мати позивача - ОСОБА_3,яка постійно проживала разом з ним в АДРЕСА_2 в м.Житомирі.Після її смерті відкрилась спадщина на будинок 22 по вул.Лісовій в с.Корчмище Андрушівського району Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,25 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель, 0,ЗО га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою. Позивач прийняв спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем до дня її смерті. Відповідач - спадкоємець за законом,спадщину не прийняв,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).

Зазначені обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ст.61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1268 ЦК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення,відсутність у спадкодавця державного

акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,встановлює факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем,визнає за ним право власності на будинок 22 по вул. Лісовій в с. Корчмище Андрушівського району Житомирської області, дві земельні ділянки : 0,25 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель, 0,ЗО га. для ведення особистого селянського господарства, розташованих за вказаною адресою.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1268 ЦК України,ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,ст.ст.10, 11, 60,209, 212, 214,215 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на час її смерті,тобто станом на 15.09.2006 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок 22 по вул.Лісовій в с.Корчмище Андрушівського району Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,25 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,ЗО га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих по вул. Лісовій 22 в с.Корчмище Андрушівського району Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_4