Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №1407/2-580/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Фінько О.П., за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначала, що з відповідачем ОСОБА_2 знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 13 червня 1992 р., від якого мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини між сторонами припинені, через те, що відповідач зловживав спиртними напоями та в наслідок чого між ними постійно виникали сварки та непорозуміння.

Посилаючись на те, що сімя розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, позивачка просила позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований 13 червня 1992 р. Вознесенським міськвідділом запису актів громадянського стану Миколаївської області між нею та відповідачем розірвати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зазначивши, що сімя розпалася остаточно та подальше її збереження неможливе. Подружні відносини припиненні з січня 2011 р., через те, що сторони виявилися різними людьми та в кожного свій погляд на життєві і сімейні відносини. Спір про поділ спільного майна буде вирішуватися між сторонами в окремому провадженні. На примирення не згодна та наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. При цьому останній зазначав, що сімя розпалася остаточно і збережена не може бути. На примирення не згодний.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, та позивачка ОСОБА_2 (до шлюбу - Фірсова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Челябинськ, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 червня 1992 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія І-ФП №476225, виданим 13 червня 1992 р. Вознесенським міськвідділом запису актів громадянського стану Миколаївської області (а.с.6).

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія IVФП №335821, виданого Відділом запису актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області

27 ЧТОпЯя 1993 р., та малолітнього ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП №131123, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області 16 квітня 2003 р. (а.с.7,8).

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з січня 2011 р. припинили шлюбні відносини та жоден з них не бажає зберегти сімю. Спір про поділ майна між подружжям буде віршуватися в окремому провадженні. Згода щодо місця проживання дітей між сторонами досягнута.

На підставі викладеного, згідно зі ст.ст.104,105,110,112 СК України та враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 13 червня 1992 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу - Фірсова) ОСОБА_5 розірванню.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 13 червня 1992 р. Вознесенським міськвідділом запису актів громадянського стану Миколаївської області (актовий запис №146) між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2 (до шлюбу - Фірсова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, Росія - розірвати.

Після набрання рішенням суду законної сили сторонам присвоюються прізвища: позивачці - ОСОБА_2, відповідачу - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду М/.колаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.В. Серебрякова