Справа № 2-38/11р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Веселова В.М.

секретаря - Максимюк М.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третя особа,що не заявляє самостійних вимог представника Коломийської міської ради ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,третя особа,що не заявляє самостійних вимог Коломийська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, вказавши , що вона є спадкоємцем будинку по вул.Довбуша,21 в м.Коломия, за яким закріплено земельну ділянку в розмірі 1485 кв.м. Вказує,що відповідачка,яка проживає в сусідньому будинку і земельна ділянка якої межує з її земельною ділянкою, самочинно поставила межу - паркан між ділянками в натурі, відповідно зменшивши розмір земельної ділянки , яка б мала їй належати. Це не дає можливості їй в повній мірі користуватись належною їй земельною ділянкою. Просить ухвалити рішення яким встановити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно висновку експерта та зобовязати відповідачку знести самовільно встановлену огорожу на спірній земельній ділянці. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнала,вказала,що розподіл землі відбувся ще у 1961 році. Самовільно вона межу не встановлювала,а земля між нею та бабусею позивачки була поділена по домовленості. Вказує,що межа була завжди,так само і був паркан між ділянками.

Представник третьої особи,що не заявляє самостійних вимог зазначив, що у відповідності до ст.121 ЗК за будинком може бути закріплено земельну ділянку в межах 10 сотих,відповідно для правильного вирішення питання слід призначити земельну експертизу.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника , беручи до уваги пояснення відповідача та представника відповідача, третьої особи,що не заявляє самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

02.01.2001 року померла бабуся позивачки ОСОБА_6, яка за життя зробила заповіт на імя позивачки,яким заповіла їй все своє майно. На день смерті бабусі позивачки,їй належав на праві власності Ѕ житлового будинку та господарських споруд за адресою м.Коломия,вул.Довбуша,21. Позивачка прийняла спадщину і згідно свідоцтва про право на спадщину є власником Ѕ житлового будинку та господарських споруд в м.Коломия,вул.Довбуша,21.

Іншим співвласником Ѕ житлового будинку та господарських споруд є відповідач в справі ОСОБА_3 Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідачка є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в м.Коломия,вул.Довбуша,21.

На даний час позивачка подала документи на оформлення та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку,однак в звязку з тим,що між нею та відповідачкою виник спір щодо розмежування земельних ділянок обох сторін приватизація обох ділянок,що належать сторонам по справі не проводиться.

Ухвалою суду від 2 грудня 2010 року було призначено земельно-технічну експертизу, у відповідності до висновку якої запропоновано 3 (три) варіанти розподілу земельної ділянки між сторонами позову у межах внутрішньої огорожі відповідно 0.0743 га та 0.0742 га.

У відповідності до ст.121 ЗК України встановлені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд, у відповідності до яких норма безоплатної приватизації земельної ділянки в містах становить 0.10 га.

За результатом експертизи сторонам запропоновано три варіанти розподілу землі, позивач обрала 2-ий варіант розподілу, відповідач категорично проти такого розподілу,вказуючи на те,що такий розподіл не є законним. Як вбачається за план-схемою земельної ділянки (а.с.13) відповідачка користується на даний час земельною ділянкою в розмірі 0.0884га, позивачка користується земельною ділянкою в розмірі 0.0702 га.

Допитаний в якості спеціаліста начальник земельного відділу Коломийської міської ради ОСОБА_7 пояснив суду,що земельна ділянка ,яка є на даний час в користуванні по вул..Довбуша,21 в м.Коломия, розміром 0.1485 га, повинна бути поділена між позивачем та відповідачем в рівних частинах. Згідно пояснення залученого спеціаліста відділу Держкомзему у м.Коломия,яке було надано суду доцільно встановити порядок користування земельною ділянкою в рівних частках.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було надано рівні права сторонам процесу щодо подання доказів,їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості,однак відповідачка не надала суду документу, який би підтвердив закріплення за нею в користування чи володіння того розміру ділянки в розмірі 0.0884га, якою вона фактично користується на даний час.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення.

Наведене підтверджується копіями свідоцтв про смерть, копіями заповітів,копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом,копією технічного паспорту,копіями план-схем земельної ділянки по вул.Довбуша,21 та розміщених на ній будівель та споруд

На підставі ст.ст.15,16,316 ЦК України, ст.ст.121,152,158 ЗК України, та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити .

Встановити наступний порядок користування спірною земельною ділянкою,що розташована в м.Коломия по вул.Довбуша,21, який передбачений 2 (другим) варіантом проекту розподілу земельної ділянки висновку будівельно-технічної експертизи №1830 від 30 грудня 2011 року, а саме:

-за позивачем ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.0743 га, яка розташована в м.Коломия,вул.Довбуша,21, в тому числі земельна ділянка під камяним житловим одноповерховим будинком - (1), під нежилим одноповерховою будівлею - (4) ,нежилою одноповерховою будівлею - (5), під частиною нежилої одноповерхової будівлі - (6), туалетом (9), колодязем - (10),двором - (11),

-за відповідачем ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0.0742 га, яка розташована в м.Коломия , вул.Довбуша,21,в тому числі земельна ділянка під камяним житловим будинком - (2), під нежилим одноповерховою будівлею - (3) ,нежилою одноповерховою будівлею - (7), під частиною нежилої одноповерхової будівлі - (6), туалетом (8), двором (12).

Зобовязати відповідачку ОСОБА_3 знести самовільно встановлену огорожу на спірній земельній ділянці.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 державне мито в сумі 17 грн., витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. та витрати за проведення експертизи в сумі 2153 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня

його проголошення.

Суддя: Веселов