Справа № 22-ц-3538/11 20.12.2011 28.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3538/11 Головуючий у 1-й інстанції Коваленко І.В.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 грудня 2011 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю позивачки - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2011 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Позивачка зазначала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2009 р., мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає.

Враховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, 13 грудня 2005 р.н.та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі подвійного місячного прожиткового мінімуму, який встановлено законодавством України для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2011 р. позов задоволено частково. Постановлено: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, 13 грудня 2005 р.н.та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття, починаючи з 15 серпня 2011 року; на користь держави з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір у розмірі 188 грн.20 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей в межах сплати платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не було враховано його стан здоровя, а саме те, що він знаходиться на постійному пролонгованому медикаментозному лікуванні і потребує обовязкового щорічного профілактичного лікування, в звязку з перенесеним інфарктом, страждає на цукровий діабет та інші хвороби, є інвалідом 2 групи, просив рішення суду скасувати в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове, яким зменшити розмір аліментів до 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2009 р.( а.с.3). 15 вересня 2011 року шлюб розірвано.

Сторони мають малолітніх дітей : ОСОБА_4, 13 грудня 2005 р.н.та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матірю, знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає.( а.с. 3,13).

Виходячи з положень ст. ст. 180, 183 СК України суд прийшов до вірного висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей у частці від доходу батька, оскільки добровільно він таких коштів не надає, а відповідно до ст. ст. 180 182 СК України та розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України ,,Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р., батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей.

Разом з тим, всупереч вимогам ст. 182 СК України, визначаючи розмір аліментів, які підлягають щомісячному стягненню з відповідача, місцевий суд не в повній мірі врахував його матеріальне становище, стан здоровя та не вказав, якими ж належними та допустимими доказами підтверджується додаткові витрати позивачки на лікування однієї із дочок, обмежившись лише її поясненнями, а тому безпідставно визначив розмір аліментів у більшому розмірі ніж відповідач спроможний сплачувати.

Як вбачається із наданих апелянтом до суду довідки від 20 жовтня 2011 року відповідач є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням ( з 1 січня 2004 року безстроково). Згідно довідки міської лікарні №4 м. Миколаєва страждає на ішемічну хворобу серця, стенокардія, цукровий діабет 2 т.; подвоєння лівої нирки, діабетичну та гіпертонічну нефропатію, знаходиться на постійному медикаментозному пролонгованому лікуванні та потребує щорічного післяінфарктного лікування ( а.с.40-46).

Розмір щомісячної пенсії відповідача становить 2477 грн.17 коп. Будучи людиною похилого віку, апелянт інших доходів, ніж пенсія, не має. Як член Партії „Фронт змін виконує доручення на громадських засадах без отримання матеріальної винагороди (а.с.17,18,39).

Оскільки зазначені обставини залишилися поза увагою суду, хоча вони мають суттєве значення для правильного вирішення спору, колегія суддів вважає, що аліменти на утримання малолітніх дітей необхідно встановити у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

Відповідно до ст.п.3 та п.9 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір, від сплати судового збору звільнені, як позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, так і інваліди 1 та 2 групи. За приписами ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку установленому Кабінетом Міністрів України.

Між тим, суд першої інстанції на зазначені норми уваги не звернув і помилково стягнув з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 188 грн.20 коп.

За такого рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь держави судового збору на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України слід змінити, виключивши із резолютивної частини рішення суду першої інстанції висновок про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у розмірі 188 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 312 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2011 року змінити:

- в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зменшивши розмір стягнення аліментів з 1/2 до 1/3 частки;

- в частині розподілу судових витрат, виключивши із резолютивної частини рішення суду висновок про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у розмірі188 грн.20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його її проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді