Справа № 2-137/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Микитина В.Я.;

при секретарі: Корнуті Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Сколе заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовною заявою, в якій просять стягнути з відповідача ТзОВ Алекс-Транс Групв свою користь у рівних частках заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 211 119 грн. 61 коп., завдані збитки у розмірі 21900 грн., а також судовий збір у розмірі1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн..

Для забезпечення позову позивачі подали заяву, в якій просять накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, який знаходиться на обліку у Вишгородському МРЕВ ДАІ у Київській області і належить на праві власності відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю Алекс-Транс Груп. Заяву мотивують тим, що предстанвик відповідача на попередньому судовому засіданні позовних вимог не визнала, а сам відповідач не має вільних оборотних коштів для погашен заборгованості у випадку задоволення позовних вимог. Тому вважають, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак, для підтвердження вимог заяви про забезпечення позову не подали жодних письмових доказів.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову. При цьому, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

Як вбачається із поданої позивачами заяви про забезпечення позову, останні посилаються на той факт, що відповідачу на праві власності належить транспортний засіб RENAULT державний номерний знак НОМЕР_2, однак жодних доказів на підтвердження цього не подають і такі також відсутні у матеріалах справи. Крім того, останні не подають доказів і на підтвердження того, що у відповідача відсутні вільні оборотні кошти для погашення заборгованості, що робить твердження заяви про забезпечення позову голослівними. Важливим є і той факт, що з матеріалів справи також неможливо встановити, чи дійсно відповідач має намір відчужити зазначений вище транспортний засіб з метою уникнути відшкодування завданих збитків і чи робив він такі спроби.

З огляду на вказане вище, суд не вбачає підстав для можливості задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, у звязку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_1 та ОСОБА_3, для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Я. Микитин