У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2011 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді Артиша Я.Д.

при секретарі Рудись О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Заяву мотивує тим, що відповідач 17 липня 2008 року позичив у неї грошові кошти в сумі 22870 дол. США, для викупу частини приміщення по вул. Ковельській, 132/1 в м. Володимир-Волинський, які зобовязався повернути після продажу даного приміщення, що підтверджується власноручною розпискою відповідача. 05 серпня 2008 року та 19 серпня 2008 року ОСОБА_3 повернув ОСОБА_1 частину коштів - 100 дол. США та 20000 грн., що згідно офіційного курсу НБУ становить 4132 дол. США. та станом на 02 листопада 2010 року борг відповідача з врахуванням виплачених сум становить 18638 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 147426 грн. 58 коп. 22 серпня 2010 року ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу реалізував ОСОБА_4 частину нежилого приміщення по вул.Ковельській, 132/1 в м. Володимир-Волинський, однак грошей від продажу позивачу не повернув. Таким чином, зобовязання ОСОБА_3 щодо повернення ним суми позики, залишилось невиконаним, а тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача даний борг за офіційним курсом НБУ станом на 02 листопада 2010 року в сумі 147426 грн. 58 коп. та судові витрати по справі.

27 травня 2011 року у підготовчій частині судового засідання у вказаній справі представник позивача ОСОБА_2 оголосив письмову заяву позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову у вищевказаній справі, яку мотивують тим, що загальна ціна позову складає 147426 грн. 58 коп., а відповідач ухиляється від виконання зобовязань, а тому просить суд накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_3, а саме, 34/100 частини, належного йому нежилого приміщення, що знаходиться в м. Володимир-Волинський по вул. Ковельській, 132/1, загальною площею 100,3 кв. м.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається із розяснень, що містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року із подальшими змінами від 12.06.2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду; зясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, що є співмірним із позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на майно: 34/100 нежилого приміщення, загальною площею 100,3 кв.м, яке знаходиться за адресою Волинська область, м. Володимир-Волинський вул. Ковельська, 132/1, а саме 10 коридор, площею 4,4 кв.м.; 11 приміщення, площею 12,9 кв.м.; 13 коридор, площею 8,2 кв.м.; 14 приміщення, площею 74,8 кв.м., яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалу для негайного виконання направити до відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, про результати виконання даної ухвали необхідно повідомити Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_6