Справа № 2-5761 2011 року
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2011 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Наумової С.М.

при секретарі Кривошеіні М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України, про визнання права користування житловим приміщенням ,-

встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України та просить визнати за ним право користування житловою кімнатою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 послався на те, що він являється військовослужбовцем ЗС України, проживає в будинку АДРЕСА_2 , в якій займає кімнату № 46, житловою площею 18,0 м. кв. В зазначену кімнату цього будинку, який належить КЕВ м. Харкова, він поселився на підставі рішення начальника КЕВ м. Харкова, у зв`язку з проходженням військової служби. На надану кімнату з наймодавцем КЕВ м. Харкова укладено договір найму та відкрито особовий рахунок

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити посилаючись на вказані в позовній заяві обставини.

Представник відповідача підтвердив викладені в позовній заяві обставини та визнав позов, оскільки, позивач являється військовослужбовцем і має право на отримання від міністерства оборони житла.

Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач військовослужбовець ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_2 , в якому займає кімнату № 46, житловою площею 18,0 м. кв., що підтверджується довідкою КЕВ м. Харкова від 14.06.2011 року № 2135 ( а.с.8) та укладеним між сторонами договором найму житла від 05.06.2011 року ( а.с. 22-23)

В зазначене житло цього будинку, який належить КЕВ м. Харкова, позивач поселився на підставі рішення начальника КЕВ м. Харкова від 27.05.11 р., у зв`язку з проходженням військової служби. ( а.с. 7) Має вислугу більше 20 років, що підтверджується витягом з послужного списку ( а.с.9). На надане позивачу житло КЕВ м. Харкова відкрито особовий рахунок, на який він сплачує КЕВ м. Харкова комунальні послуги. Оскільки, позивач поселився в надане житло на підставі рішення КЕВ, то в разі передачі будинку до комунальної власності новий власник може заперечувати правомірність його проживання, що спонукає його звернутись до суду за визнанням права користування наданим житлом.

Згідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно ст. 12. Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей, військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 років та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання.

Згідно п.п. 2, 3 Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннямизатвердженим постановою КМУ від 03.08.06 р. № 1081, військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні та визнані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Порушень прав, свобод чи інтересів учасників судового розгляду або інших осіб судом не встановлено, визнання відповідачем вимог зазначеного позову не суперечить діючому законодавству.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК, ст. 47 Конституції України, ст. ст.1, 9 ЖК України, ст. 12. Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право користування житловою кімнатою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: С.М. Наумова.