Справа №2-630
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.11 Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Зотько Т.А.

при секретарі Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 ОСОБА_2 в особі Київської регіональної дирекції АТ „ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ ОСОБА_1 банк ОСОБА_2 в особі Київської регіональної дирекції (далі по тексту ПАТ „РБ „Аваль) звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 132.502 грн. 44 коп., посилаючись на те, що згідно кредитного договору № від 18.06.2008 року відповідачу було надано кредит у розмірі 19.418 дол. США на строк по 18 червня 2014 року, зі сплатою 13,8% річних. Для забезпечення повернення кредиту за кредитним договором було укладено договір застави від 18.06.2008р. транспортного засобу, згідно якого відповідачем було передано у заставу належне йому на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки Опель Астра, 2008 року випуску д.н.з.АА 3267 НК.

Оскільки відповідач умови договору належним чином не виконував, його заборгованість перед позивачем станом на 06.09.2010 року складає 132.502,44 грн. (сума еквівалентна 16.755,07дол. США), а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 заявив суду клопотання про залишення без розгляду частки позовних вимог, а саме в частині розірвання кредитного договору від 18.06.2008 року, укладеного між ПАТ РБ Аваль та відповідачем, а також в частині звернення стягнення за предмет застави - автомобіль марки Опель Астра, 2008 року випуску д.н.з.АА 3267 НК.

Ухвалою суду від 31.01.2011 року позовні вимоги в частині розірвання кредитного договору від 18.06.2008 року, укладеного між ПАТ РБ Аваль та відповідачем, а також в частині звернення стягнення за предмет застави - автомобіль марки Опель Астра, 2008 року випуску д.н.з.АА 3267 НК, були залишені без розгляду.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив суду, що він не згоден з розміром нарахувань наданих позивачем, оскільки вважає, що вони нараховані з порушенням умов договору та є явно завищеними, оскільки з часу коли він отримав кредит різко змінився курс гривні відповідно до долара США, крім того він значну частину вартості автомобіля погасив, а тому відповідач просив суд надати йому можливість вирішити питання погашення заборгованості у добровільному порядку.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору № від 18.06.2008 р. укладеного між ВАТ „РБ „Аваль (правонаступником якого на підставі п.1.3 Статуту є ПАТ „РБ „Аваль) та ОСОБА_3, відповідач отримав кредит у розмірі 19.418 дол. США на строк по 18 червня 2014 року, зі сплатою 13,8% річних (а.с.10 - 12).

Для забезпечення повернення кредиту за кредитним договором було укладено договір застави від 18.06.2008р. транспортного засобу, згідно якого відповідачем було передано у заставу належне йому на праві власності рухоме майно, а саме: автомобіль марки Опель Астра, 2008 року випуску д.н.з.АА 3267 НК (а.с.14-16).

Згідно ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим

збитки.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Згідно до розрахунку, заборгованість позичальника перед банком станом на 06.09.2010 року складає 132.502,44 грн. (сума еквівалентна 16.755,07 дол. США) (заборгованість по кредиту у розмірі 114.935 грн. 25 коп., по відсоткам 9.696 грн. 72 коп., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту - 2.289 грн. 11 коп., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення відсотків - 5.581 грн. 37 коп. (а.с.8 - 9).

Як вбачається з розрахунку, наданого представником позивача - ОСОБА_4 у судовому засіданні, заборгованість позичальника перед банком станом на 27.12.2010 року складає 144.044,87 грн. (сума еквівалентна 18.092,68 дол. США) (заборгованість по кредиту у розмірі 111.729 грн. 14 коп., по відсоткам 15.017 грн. 14 коп., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту - 4.772 грн. 76 коп., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення відсотків - 12.525 грн. 83 коп. (а.с.35 - 38).

Разом з тим, суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості позичальника перед банком станом на 27.12.2010 року з тих підстав, що представник позивача - ОСОБА_4 просив суд задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 06.09.2010 року, яка складає 132.502,44 грн. (суму еквівалентну 16.755,07 дол. США.

За таких обставин предявлений ПАТ „РБ „Аваль позов в частині стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам, підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно умов кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідач зобовязаний сплатити банку пеню з розрахунку 0,5% від простроченої суми за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення відповідачем строків платежів.

Відповідно до вимог ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

ОСОБА_3 добровільно не виконує свої обовязки за договором, однак враховуючи, що розмір пені за несвоєчасне погашення відсотків значно перевищує розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне погашення відсотків, та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача пеню за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 2.289 грн. 11 коп., відповідно до вимог п.3 ст.611 ЦК України.

При цьому приймаючи рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 нарахованих відсотків та часткове стягнення пені за несвоєчасне погашення відсотків, а також пені за несвоєчасне погашення кредиту, суд виходив з умов кредитного договору, підписаного сторонами, а також тих підстав, що відповідачем не доведено у судовому засіданні того факту, що при укладенні кредитного договору, він був впевнений в тому, що така зміна обставин, як різкий зріст курсу гривні відповідно до долара США не настане, оскільки у відповідача існувала можливість передбачення у момент укладення кредитного договору, зміни курсу гривні відповідно до долара США, враховуючи динаміку зміни курсу валют з моменту введення в обіг національної валюти - гривні - і її девальвації, а також того, що укладаючи зазначений кредитний договір в іноземній валюті, відповідач приймав на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та у момент укладення кредитного договору не мав законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача су-

довий збір у розмірі 1.325 грн. 02 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення

розгляду справи у розмірі 120 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 530, 549, 551 ч.З, 589, 610, 611 п.З, 625, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 ОСОБА_2 в особі Київської регіональної дирекції АТ „ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 ОСОБА_2 в особі Київської регіональної дирекції АТ „Райффайзен ОСОБА_2 заборгованість по кредиту у розмірі 114.935 грн. 25 коп., заборгованість по відсоткам у розмірі 9.696 грн. 72 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 2.289 грн. 11 коп., пеню за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 2.289 грн. 11 коп., судовий збір у розмірі 1.325 грн. 02 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього стягнути 130.655 грн. 21 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: