Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-4797/2011 р. Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Бондаря М.С.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, 3-тя особа: ВАТ „Страхова компанія „Оранта-Січ" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2011 року Позивач звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 14 серпня 2010 в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3, пошкоджено автомобіль «Форд Фокус» д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5 і яким він керував на підставі довіреності від 03 липня 2008 року. В результаті ДТП автомобілю, яким керував позивач заподіяно механічних ушкоджень і згідно висновку спеціаліста визначено вартість відновлювального ремонту. ВАТ НАСК «Оранта Січ» здійснила страхову виплату у сумі 25500 грн.

Позивач за власні кошти відремонтував вказаний автомобіль, і витрати на ремонт становлять 84568,63 грн., які він просить стягнути на його користь, а також судові витрати.

Крім того, позивачу в результаті пошкодження майна заподіяно моральної шкоди, оскільки він був позбавлений можливості користуватися цим майном, він змушений був вишукувати додаткові можливості для організації свого життя і ремонту автомобілю, а тому просить стягнути на його користь 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 -86 102,83 грн. відшкодування матеріальної шкоди, та 25 000 гривень моральної шкоди, а також судові витрати в сумі 51грн, ІТЗ-120 грн., а всього 171 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3 В своїй апеляційній скарзі апелянт посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 14 серпня 2010 року о 7 годині 45 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 у м. Запоріжжі рухаючись по проїзній частині Дніпровської ГЕС, здійснюючи маневр опередження транспортного засобу, не впевнився в безпеці, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху та різко повернув ліворуч, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2100», після чого, діючи в аварійній ситуації виїхав на смугу зустрічного транспорту, де скоїв зіткнення з автомобілем «Форд Фокус» під керуванням водія ОСОБА_4

В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, водій автомобілю ВАЗ-2109 отримав середньої тяжкості тілесні пошкодження.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2011 року встановлено, що ОСОБА_3 припустився порушень п. 10.1 ПДР України і його притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 встановлена і ніким не заперечується, а крім того, доводиться належними і допустимими доказами.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №351/10 від 08 жовтня 2010 року, вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля «Форд Фокус» д.н. НОМЕР_1 становить 110068,63 грн.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобілю «Ауді-100» застрахована в Запорізькій обласній дирекції НАСК «Оранта-Січ» згідно з полісом №ВС/9245152 від 09 грудня 2009 року.

НАСК «Оранта-Січ» здійснено розрахунок та сплачено ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 25500 грн., яка згідно умов договору страхування була максимальною.

Позивач просив стягнути залишок витрат понесених на відновлення автомобіля, що становить становлять 86102,83 грн.

Посилання апелянта, що позивач не мав повноважень заявляти дані позовні вимоги та не має права на відшкодування заподіяної шкоди з тих підстав, є безпідставним, і полягає в невірному розумінні законодавства. Оскільки позивач управляв і володів автомобілем на відповідній правовій підставі - довіреності від 03 липня 2008 року (а.с. 44).

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому посилання апелянта на невірність висновку експертного автотоварознавчого дослідження №351/10 від 08 жовтня 2010 року щодо визначення вартості матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля «Форд Фокус» не можуть бути прийняті до уваги оскільки клопотань про проведення судової товарознавчої експертизи апелянт як у суді першої інстанції так і колегії суддів не заявляв, свого висновку спеціаліста не надав, тому фактично належними доказами не спростував вказаний висновок.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо стягнення матеріальної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 50000 грн.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає доведеною заподіяну позивачу моральну шкоду на суму 3000 гривень.

Тому рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру моральної шкоди підлягає зміні шляхом зменшення з 25000 грн. до 3000 грн, а решта рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2011 року у цій справі змінити в частині визначення розміру стягнутої моральної (немайнової) шкоди зменшивши її до 3000 грн.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: