Справа № 2-1781/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2011 року Соломянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді КІЗЮН Л.І.

при секретарях: Рівному Є.О., Хортик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх та неповнолітнього ОСОБА_3 інтересах, ОСОБА_4 підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у м. Києві ради, третя особа: Соломянська районна у м. Києві державна адміністрація, яка діє також як орган опіки і піклування, про визначення порядку користування та укладення окремого договору найму житлового приміщення, та зустрічним позовом ОСОБА_2, який діє в своїх та неповнолітнього ОСОБА_3 інтересах, до ОСОБА_1, ОСОБА_4 підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у м. Києві ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила виділити їй в користування кімнату площею 13, 6 кв.м., відповідачу та ОСОБА_3 залишити у користування кімнату площею 18, 1 кв.м. у квартирі №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. Києві, підсобні та інші приміщення залишити в спільному користуванні.

Також просила зобовязати Комунальне підприємство „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у м. Києві ради укласти з нею договір найму на виділену у користування кімнату площею 13,6 кв.м.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що вона, неповнолітній ОСОБА_3 а також відповідач, зареєстровані у квартирі №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. Києві. Оскільки сімейні відносини з відповідачем не склалися, згоди з відповідачем щодо порядку користування квартирою не досягнуто, між ними виникають спори, а тому позивач змушена звернутися з позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. Києві.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він є наймачем квартири №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. Києві. У квартирі також зареєстрована відповідач, яка не проживає у квартирі більше десяти років. Вважаючи, що у звязку з цим відповідач втратила право користування квартирою, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2011 року первинний позов було обєднано в одне провадження з зустрічною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, заперечувала проти задоволення зустрічного позову .

Представник відповідача первинний позов не визнав, просила задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Представники відповідача ОСОБА_4 підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у м. Києві ради і третіх осіб просили розглядати справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши позивача представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що первинний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що квартира №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. Києві була надана ОСОБА_5 на нього та сімю у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на підставі ордеру від 24 березня 1971 року (а.с.10).

Як вбачається з викопіювання квартири №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. києві згідно поповерхового плану БТІ (а.с.а.с.11,12) спірна квартира двохкімнатна, з ізольованими кімнатами площею 13,6 кв.м. та 18,1 кв.м.

Відповідно до довідок ( форма № 3 ), виданої 29 грудня 2010 року і 15 липня 2011 року ВСП „Залізничний, у квартирі №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. Києві зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.а.с. 7, 134).

ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі в якості дружини ОСОБА_2, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9) та паспорта позивача (а.с.8).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно з даними листа Соломянського РУГУ МВС України в м. Києві від 10 лютого 2011 року (а.с.32) ОСОБА_7 не проживає у квартирі №57 будинку №18 по бул. Чоколівському у м. Києві на протязі 10 років.

Як вбачається з даних свідоцтва про народження (а.с.98) ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_9

Відповідно до даних довідки №547970 від 28.03.2000 року (а.с.94) ОСОБА_8 є інвалідом першої групи безстроково і потребує постійного стороннього догляду.

Згідно з даними свідоцтва про смерть (а.с.97) ОСОБА_8 помер 12 листопада 2010 року.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, які були допитані у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 не проживає у квартирі більше десяти років.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не проживала у квартирі протягом тривалого часу з 2000 року, однак відсутня у квартирі була через хворобу батька ОСОБА_8, який потребував стороннього нагляду.

Крім того, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що у квартирі разом з ОСОБА_2 проживала інша жінка та дитина.

З пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_2 змінив замки у квартирі, а тому вона не могла туди потрапити.

Зазначені обставини не спростовані відповідачем.

Надані позивачем рахунки на сплату комунальних послуг не спростовують доводів відповідача про неможливість її проживання у квартирі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність ОСОБА_1 в спірній квартирі була з поважних причин, а тому у позові про визнання її такою, що втратила право користування житлом необхідно відмовити.

Згідно зі ст. 104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК.

Відповідно до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України суд вправі задовольнити вимоги члена сімї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до даних довідки до акта огляду МСЕК №013458 від 12.08.2009 року (а.с.56) ОСОБА_2 є інвалідом першої групи загального захворювання до 01 вересня 2011 року і потребує постійного стороннього догляду.

Як вбачається з листа Поліклініки №2 Соломянського району від 28 лютого 2011 року (а.с.82) та медичного заключення №915 від 04 березня 2011 року (а.с.83) ОСОБА_2 може проживати в комунальній квартирі, але в окремій від членів сімї кімнаті.

Оскільки ОСОБА_2 не може проживати у одній кімнаті з дитиною ОСОБА_3, поділ призведе до штучного погіршення житлових умов відповідача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов, то у позові про виділення кімнат у користування та укладення окремого договору найму потрібно також відмовити.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 209, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 63, 71, 103, 104 ЖК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України,-

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх та неповнолітнього ОСОБА_3 інтересах, ОСОБА_4 підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у м. Києві ради, третя особа: Соломянська районна у м. Києві державна адміністрація, яка діє також як орган опіки і піклування, про визначення порядку користування та укладення окремого договору найму житлового приміщення - відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_2, який діє в своїх та неповнолітнього ОСОБА_3 інтересах, до ОСОБА_1, ОСОБА_4 підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Соломянської районної у м. Києві ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн