Справа № 22-ц-3363/2011 Головуючий у I інстанції Косач І.А.
Категорія цивільна Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7 та його представника адвоката АО „Чернігівська обласна колегія адвокатів ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційні скарги ОСОБА_7 на ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2011 року та на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі на ухвалу судді про відкриття провадження у даній справі ОСОБА_7 просить її скасувати з передачею вирішення цього питання на новий розгляд до суду І інстанції.

В апеляційній скарзі на ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову ОСОБА_7 просить її скасувати.

У листопаді 2011 р. ОСОБА_5 предявив позов до ОСОБА_7, в якому просив стягнути з останнього на його користь 88000 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики між ними від 10.11.2010 р.

Також у листопаді 2011 р. ОСОБА_5 подав заяву про забезпечення предявленого ним позову шляхом накладення арешту на належні відповідачеві буд. № 8 по вул. Українська в с. Малинівка Чернігівського району та на АДРЕСА_1. Дана заява мотивована тим, що до моменту прийняття судом рішення по справі ОСОБА_7 може відчужити належне йому майно, що унеможливить або ускладнить виконання рішення по справі у разі задоволення позову. Таке твердження позивача ґрунтується на тому, що після прострочення зобовязань за договором позики ОСОБА_7 відчужив належний йому легковий автомобіль.

Ухвалою судді від 04.11.2011 р. відкрито провадження у даній справі, а ухвалою суду, постановленою за результатами розгляду заяви про забезпечення позову, накладено арешт на належні відповідачеві буд. № 8 по вул. Українська в с. Малинівка Чернігівського району та на АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою про відкриття провадження у справі, ОСОБА_7 посилається на те, що провадження у справі відкрито з порушенням ч. 1 ст. 109 ЦПК України, оскільки він зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову зводяться до такого:

- суду не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду по цій справі,

- судом встановлено вартість та належність ОСОБА_7 арештованого майна на підставі недопустимих доказів. Так, вказана у наданих суду документах вартість арештованого майна є значно заниженою. Крім того, довідка КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 3294, на підставі якої постановлено ухвалу про забезпечення позову, датована 08.11.2011 р., тобто її видано після постановлення судом цієї ухвали,

- АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці у ПАТ «Уні ОСОБА_9». Отже це товариство має пріоритетне право на задоволення забезпечених даною іпотекою вимог.

У судовому засіданні ОСОБА_7 та його представник підтримали апеляційні скарги, а представник ОСОБА_5 просив їх відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

В ухвалі про відкриття провадження у справі суддя зазначив, що справа підсудна Новозаводському районному суду м. Чернігова.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду по справі.

Суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Так, виходячи з характеру та суті спору, в силу ч. 1 ст. 109 ЦПК України дана справа підсудна суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача. Паспортом ОСОБА_7 підтверджується, що з 31.08.2011 р. по даний час місцем його проживання зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2 (витяг з паспорту на а.с. 20-21). Отже ця справа підсудна Куликівському районному суду.

Дані про виконання суддею приписів ч. 3 ст. 122 ЦПК України у справі відсутні. Виходячи з цього та сенсу ухвали про відкриття провадження у справі, відкриваючи провадження у справі, суддя виходив з того, що у договорі позики, який має бути предметом судового розгляду, відповідач вказав, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2, з посиланням на дані свого паспорта, і що у позовній заяві позивачем вказано саме цю адресу відповідача. Отже провадження у даній справі відкрито з порушенням правил підсудності.

Пункт 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України приписує, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності. На виконання цього припису суд І інстанції, встановивши 28.11.2011 р. у судовому засіданні до початку розгляду справи даної справи по суті, що вона підсудна Куликівському районному суду, виніс ухвалу про передачу справи на розгляд до Куликівського районного суду. Це підтверджується журналом судового засідання та згаданою ухвалою від 28.11.2011 р., яка набрала законної сили як неоскаржена (а.с. 22-23, 24). Таким чином після постановлення ухвали про передачу справи на розгляд Куликівського районного суду право відповідача на розгляд справи тим судом, якому підсудна дана справа, було відновлено і в даний час це право відповідача ухвалою про відкриття провадження у справі не порушується.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» орієнтує суди нижчих ланок на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою (п. 4).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір. Крім того, ОСОБА_7 не спростовує твердження ОСОБА_5 про те, що він (ОСОБА_7П.) після прострочення зобовязань за укладеним між ними договором позики відчужив належний йому легковий автомобіль. Отже у разі відхилення заяви позивача про забезпечення позову виникла б реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідачем не надано доказів того, що вказана у наданих суду документах вартість арештованого майна є значно заниженою.

В ухвалі про забезпечення позову вказано, що її постановлено 04.11.2011 р. ОСОБА_8 заяву про забезпечення позову ОСОБА_5 датовано 08.11.2011 р. (а.с. 7-8) і до неї додано довідку КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 3294, датовану теж 08.11.2011 р., на підставі якої постановлено ухвалу про забезпечення позову. Отже цю ухвалу суд постановив не раніше ніж 08.11.2011 р. Тому твердження апелюючої сторони про те, що згадану довідку видано після постановлення судом ухвали про забезпечення позову, не відповідає матеріалам справи.

На підтвердження того, що АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці у ПАТ «Уні ОСОБА_9», ОСОБА_7 надано копію нотаріально посвідченого договору іпотеки між ним та ПАТ «Уні ОСОБА_9» від 10.10.2007 р. (а.с. 30-32). Але даний договір не є доказом того, що зазначена квартира на даний час перебуває в іпотеці у ПАТ «Уні ОСОБА_9». Так, в цьому договорі вказано, що він діє до повного виконання забезпечених ним зобовязань та зобовязань за цим іпотечним договором, тобто без зазначення конкретної кінцевої календарної дати його дії. Але у справі відсутні докази про те, що зобовязання, які забезпечено договором іпотеки від 10.10.2007 р. і зобовязання за цим іпотечним договором ОСОБА_7 по даний час не виконано. Також суду не надано витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та (або) витягу з Державного реєстру іпотек з відомостями про те, що АДРЕСА_1 на даний час перебуває в іпотеці у ПАТ «Уні ОСОБА_9».

Як ОСОБА_7 і його представник, так і представник ОСОБА_5 апеляційному суду пояснили, що у справі мається достатньо доказів для вирішення її по суті.

Все вищенаведене свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п. 1, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 відхилити, а ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2011 року та ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова про задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: