Справа № 2-о-139/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" березня 2011 р. Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Наборозняка М.І.

за участю секретаря Слепець Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа державна нотаріальна контора №12 Святошиснького району м.Кивєа про встановлення факт, що має юридичне значення

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить суд встановити , що її чоловік ОСОБА_2 народився 16.01.1941 року.

В заяві вказала, що між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, укладено шлюб 16.02.1968 року. Чоловік помер 24.01.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим у м.Києві 25.01.2010 року. Вона звернулась із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом виявлено помилку у свідоцтві про одруження: вказано його ріке народження 1942 замість 1941 рік. Для виправлення помикли у свідоцтві про одруження вона звернулась до відділу РАЦС, але їй надано висновок, що виправити помилку неможливо, оскільки не збереглися книги реєстрації актів про народження за 1941 рік по смт. Муровані Куриловці, де народився її чоловік.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, посилаючись на викладені у заяві обставини.

Суд, вислухавши пояснення заявника, показання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими підставами.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При огляді оригіналу свідоцтва про народження ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що воно відповідає наявній у справі його копії (а.с.7). В ньому вказано, що ОСОБА_2 народився 16.01.1941 року.

Заявник не пояснила: яке саме право її порушено, оскільки вона просить суд встановити те, що ОСОБА_2 народився 16.01.1941 року.

Такий факт встановлений належним документом свідоцтвом про народження ОСОБА_2 і, на думку суду, ніким не оспорюється, про що погодилась в судовому засіданні заявник.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суд розглядає справи щодо захисту порушених, оспорених, невизнаних прав фізичних осіб.

Суд вважає, що право заявника не є порушеним, оспореним чи невизнаним.

Суд розглядає справу відповідно до заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України).

Враховуючи, що зі змісту позовної заяви видно, що позивачка оспорює рішення органу РАЦС, то її вимоги можуть розглядатись судом адміністративного судочинства.

Суд не може визнати такий юридичний факт, а саме, що її чоловік ОСОБА_2 народився 16.01.1941 року.

До такого висновку суд приходить у зв*язку з тим, що він при народженні не був чоловіком заявника. Також заявник не вказала місце народження її чоловіка у своїх вимогах до суду, що є суттєвим.

Із наявного у справі свідоцтва про одруження (копії) видно, що ОСОБА_2 народився у 1942 році.

Враховуючи, що заявник не заявила вимог про встановлення юридичного факту, а саме: неправильності в записах актів цивільного стану ( у свідоцтві про реєстрацію шлюбу між нею та ОСОБА_2, 1942року народження), то у суду немає фактичних і правових підстав задовольняти вимоги позивача.

Суд приймає при цьому до уваги, що наявні у справі документи: свідоцтво про народження ОСОБА_2 та свідоцтво про шлюб його і заявниці є чинними, виправлення до них уповноважені законом органи за станом на 24.03.2011 року не вносили.

Суд також не вважає за можливим продовжувати розгляд справи для виклику зацікавленої особи, оскільки заявник не заявила вимог про її виклик. Крім того, суд вважає, що рішення суду не вплине на права та обов*язки вказаної особи.

Також суд враховує, що заявнику були роз*яснені її права, вимог вона не уточнювала, будь-яких клопотань не заявила.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2ст. 256, ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву про ОСОБА_1 встановлення, що її чоловік ОСОБА_2 народився 16.01.1941 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на адресу Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом 10 днів з дня після його проголошення.

Суддя: