АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1659/11 Номер провадження 22-ц/96/11Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.,

при секретарі: Александрович Л.О.

за участю адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до судово-медичного експерта ОСОБА_5, Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій судово-медичного експерта, визнання права на ознайомлення з документами, визнання недійсними висновків судово-медичної експертизи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у червні 2010 року звернулися до суду з позовом до відповідача судово-медичного експерта ОСОБА_5, у якому просили визнати його дії при написанні довідок про смерть неправомірними, визначити місцезнаходження актів судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визнати право на ознайомлення з актами судово-медичного дослідження трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7; призначити комплексну судову медико-криміналістичну експертизу трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 липня 2010 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації.

Після доповнення позовних вимог позивачі просили також визнати неправомірними дії (бездіяльність) судово-медичного експерта ОСОБА_5 при проведенні дослідження трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визнати недійсними висновки експертизи № 41а від 26 вересня 2007 року та № 47а від 26 жовтня 2007 року.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011 року вищевказані позовні вимоги задоволено частково.

З урахуванням виправлення описки в тексті рішення згідно ухвали цього ж суду від 09 березня 2011 року, визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право на ознайомлення з оригіналами актів судово-медичного дослідження трупів ОСОБА_6 № 41 від 02 травня 2007 року та ОСОБА_7 № 47 від 10 травня 2007 року.

Визнано неправомірними дії судово-медичного експерта Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 в частині написання в пункті 4 та пункті 11 довідки № 41 від 22 квітня 2007 року про причину смерті ОСОБА_6 слів з човна.

Визнано неправомірними дії судово-медичного експерта Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 в частині написання в пункті 4 та пункті 11 довідки № 47 від 22 квітня 2007 року про причину смерті ОСОБА_7 слів з човна.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду не погодилося Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації та подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у частині позовних вимог про визнання дій судово-медичного експерта неправомірними і відмовити у задоволенні вимог про визнання за позивачами права на ознайомлення з оригіналами актів судово-медичного дослідження.

Апелянт вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки цивільним законодавством не передбачено способу захисту особами порушених прав шляхом визнання неправомірними дій експерта. Також вказував на неправомірність висновків суду та вихід за межі позовних вимог.

Окрім того, з рішенням суду не погодилися позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і також подали на нього апеляційну скаргу, у якій просять рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та постановити нове, яким визначити місце знаходження актів судово-медичних експертиз ОСОБА_6 та ОСОБА_7 № 41 та № 47, призначити комплексну судово-медичну експертизу трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та визнати недійсними висновки експертизи № 41 та № 47.

Апелянти вважають рішення суду таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На апеляційну скаргу Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надіслали до суду апеляційної інстанції заперечення, в якому просили відхилити вказану апеляційну скаргу.

В свою чергу Бюро судово-медичної експертизи подало заперечення на апеляційну скаргу позивачів. Повністю заперечуючи з приводу зазначених позивачами в апеляційній скарзі вимог, просило постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011 року в частині відмови позивачам у задоволенні їх позовних вимог залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до судово-медичного експерта ОСОБА_5, у якому просили визнати його дії при написанні довідок про смерть та при проведенні дослідження трупів їхніх доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірними, визначити місцезнаходження актів судово-медичної експертизи трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визнати право на ознайомлення з даними актами судово-медичного дослідження; визнати недійсними висновки експертизи № 41а від 26 вересня 2007 року та № 47а від 26 жовтня 2007 року та призначити комплексну судову медико-криміналістичну експертизу трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Як вбачається з матеріалів справи, всі вищезазначені вимоги позивачів витікають із кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 291 КК України, який згідно вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 липня 2008 року визнаний винним у порушенні під час управління маломірним судном чинних на даному транспорті правил, які убезпечують рух, що спричинило загибель ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Не погоджуючись із вказаними у вироку суду обставинами загибелі своїх доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також з причиною їх смерті, зазначеною судово-медичним експертом у довідках про смерть останніх та висновках експерта щодо дослідження трупів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, позивачі звернулися до суду із вищевказаними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, згідно з вимогами частини першої та другої статті 3 Кримінально-процесуального кодексу України, провадження в кримінальних справах на території України здійснюється за правилами цього Кодексу незалежно від місця вчинення злочину. При провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє відповідно під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.

Згідно ст. 65 КПК України висновок експерта є доказом в кримінальній справі. Випадки призначення додаткової чи повторної експертизи визначені ст.75 КПК України.

В той же час способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України та не включають в себе як спосіб захисту вирішення питань, пов»язаних з провадженням у кримінальній справі.

З цих підстав та з урахуванням вищенаведених норм Закону, позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть бути предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011 року, відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, підлягає скасуванню в повному обсязі із закриттям провадження у справі.

Колегія суддів, керуючись ст. ст. 303, 307, 310 ч. 1, 314, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Бюро судово-медичної експертизи задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011року скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: