АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № Суддя доповідач Трішкова І.Ю.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Головуючий

1-ї інстанції:Шуліка

Доповідач: Трішкова І.Ю.

12 січня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ТрішковоїІ.Ю.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Козир Л.В.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що її брату ОСОБА_6 на праві власності належала 21/100 частина комунальної квартири АДРЕСА_1. 08.09.2005 року між братом та відповідачкою був укладений договір дарування зазначеної частини квартири.

13.04.2007 року брат помер. Позивачка є його спадкоємицею, своєчасно звернулась до нотаріальної контори.

Позивачка просила визнати договір дарування квартири недійсним, т.я. її брат не був знайом з відповідачкою, зловживав спиртними напоями, тому за станом свого психічного здоров'я не міг розуміти значення своїх дій. Вважала, що її брата ввели в оману, спірна жила площа - це єдине його житло, тому він не міг подарувати її незнайомій особі.

Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те. що від свого сина ОСОБА_7 вона дізналась про намір ОСОБА_6 подарувати її сину квартиру у виконання якихось зобов'язань. Оформити договір дарування на сина не було можливості, оскільки ) сина не було ідентифікаційного коду, тому договір було вирішено оформити на її ім'я. Свої речі ОСОБА_6 в квартири вивіз, але не знявся з реєстрації.

Представник приватного нотаріуса проти визнання договору дарування недійсним заперечував, посилаючись на те, що при посвідченні зазначеного договору у нотаріуса не виникло сумнівів щодо дієздатності сторін та їх волевиявлення.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 9 листопада 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і направити справу на новий розгляд або розглянути по суті, посилаючись на неповне встановлення обставин, і мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального і процесуально строку.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка і належного ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10,11,60.212,21 5 ЦПК України.

Відповідно до 4.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочиї момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 належала 21/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_8.

8 вересня 2005 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_4 договір дарування належної йому частки квартири. В той же день він надав ОСОБА_4 довіреність, якою уповноважив останню бути його представником з питань, пов'язаних зі зняттям його з реєстраційного обліку у спірній квартирі ( а.с.18).

В січні 2007 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним, посилаючись на те. що він був введений в оману з боку ОСОБА_4 До укладання договору дарування незнайомі люди обіцяли купити йому нове житло, але цього не сталося.

14.04.2007 року ОСОБА_6 помер.

З позовною заявою про визнання договору недійсним звернулася його спадкоємиця ОСОБА_9 - сестра померлого, яка також вважала, що його брата ввели в оману; договір дарування був оформлений з порушенням норм законодавства; згоди на оформлення договор) дарування її брат не надавав; крім того, її брат за станом здоров'я був недієздатним, не був здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи позивачки.

Судом була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку якої ОСОБА_6 ознак психозу та слабоумія не виявляв, страждав стійким хронічним психічним розладом у формі синдрому залежності від алкоголю. За своїм психічним станом в період укладання договору дарування ОСОБА_6 розумів значення своїх дій та міг керувати ними (а.с. 210-222).

В матеріалах справи є заява від 17.08.2005 р., з якою ОСОБА_6 звернувся до КП "Харківське БИ" для отримання довідки про вартість належної йому частини квартири для подальшого відчуження.( а.с. 190)

Представник відповідача ОСОБА_10 пояснив в судовому засіданні, що ОСОБА_6 зобов'язався зробити в його квартирі ремонт, для чого останньому були передані гроші. В зв'язку з тим, що ремонт не був зроблений, а гроші не повернуті, ОСОБА_6 сам запропонував віддати належну йому квартиру. Він говорив, що хоче уїхати з жінкою до села і жити там. В зв'язку з відсутністю необхідних документів ОСОБА_6 погодився подарувати квартиру матері ОСОБА_10 - відповідачці по справі. Всі документи в нотаріальній конторі ОСОБА_6 підписував самостійно в присутності свідків. Приватним нотаріусом ОСОБА_5 при посвідченні договору були роз'яснені наслідки укладання договору, але ОСОБА_6 підтвердив, що він хоче укласти саме договір дарування. В той же день ОСОБА_6 підписав додаткову угоду до договору купівлі-продажу, в якій зобов'язався погасити заборгованості з комунальних платежів, знятись з реєстрації. Зазначеною угодою передбачені і інші обов'язки сторін при укладенні договору.

Тому суд прийшов до правильного висновку, що позивачем не доведено відсутність наміру на укладання договору дарування чи введення ОСОБА_6 в оману при укладанні договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 був відсутнім за місцем проживання, а тому його сестра ОСОБА_3 зверталася до міліції для його розшуку, що ОСОБА_6 в 2006 році був побитий, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не є доказами недійсності договору дарування.

Всі документи для відчуження квартири ОСОБА_6 готував самостійно, у приватно-о нотаріуса підтверджував свій намір саме подарувати квартиру ОСОБА_4

Матеріали копій інвентарної справи по квартири АДРЕСА_2 (т.2) також не містять доказів недійсності укладеного договору.

Суд першої інстанції ретельно з'ясував підстави визнання договору дарування недійсним і дійшов обгрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у тому вигляді, як вони були заявлені.

Відповідно до ч.І ст.ЗОЗ ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303,307 ч 1 п 1,308. 314 ч 1 п. 1, 317. 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 9 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді