Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2011 Справа №2-7941/11

14 листопада 2011 року м.Тернопіль Тернопільський міськрайонний суд Тернопільськоїобласті в складі:

головуючої Черніцької І.М.

при секретарі Дилієвської І.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

представника служби у справах неповнолітніх та

дітей ТМР ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи - служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, третьої особи - органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за межі території України без згоди батька.

В обгрунтування вимог вказує, що вона працює та проживає за кордоном, у звязку з чин не має змоги бачити та належним чином спілкуватися з сином, займатись його вихованням та розвитком. Це завдає значних страждань як їй так і дитині, яка позбавлена спілкування з матірю. Однак, для виїзду дитини за кордон та виготовлення проїзного документу потрібна нотаріально посвідчена згода обох батьків. В звязку із тим, що батько дитини відповідач ОСОБА_6 не дає згоди на виїзд сина за межі України, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що батько не заперечує щодо виїзду сина за кордон до матері, однак надати таку згоду не має можливості, оскільки також перебуває за кордоном.

Представник третьої особи служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради не заперечила щодо задоволення позову та зазначила, що обмеження виїзду дитини за кордон, порушуватиме її права.

Судом встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батьками дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №088996, виданим відділом РАГС Тернопільського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №34401.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради від 09.09.2000 року, про що зроблено актовий запис за №581.

Сторони по справі проживають окремо. ОСОБА_6 проживає та працює у м. Порто в Португалії. ОСОБА_5 офіційно проживає та працює в Італійській Республіці.

Встановлено, що позивач ОСОБА_5 має матеріальну можливість забезпечити відпочинок та розвиток сина за кордоном, що підтверджується закордонним паспортом №ЕК623733 від 18.11.2009 року та дозволом на роботу та проживання від 18.03.2010 року.

Син ОСОБА_8 проживає разом із бабусею ОСОБА_1 по вул. Лучаківського, 5/215 в м. Тернополі.

Згідно характеристики учня сьомого класу ЗОШ №9 від 23.05.2011 року, ОСОБА_7 характеризується позитивно, любить багато читати, малювати, захоплюється спортом. Уважний та чуйний товариш.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 пояснив, що бажає відвідати матір за кордоном, відпочити та відвідати визначні місця.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, у тому числі враховуючи думку дитини, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоровя.

У відповідності до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Аналізуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів малолітньої дитини, у тому числі право на спілкування з батьком, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_5 слід задовольнити, дозволивши малолітньому ОСОБА_7 виїзд за межі території України без згоди батька ОСОБА_6

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. . 60, 213, 215, 218, 224-226, 228, 232, 294 ЦПК України, ст.ст. З, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст. 157, 159 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи - служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл малолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_6, на виїзд за межі території України у супроводі матері ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_9