Справа № 2-1766/11
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2011 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді Ганкіної І.А.,

при секретарі Морозовському А.С.

розглянувши у судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району та області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Стрижавської селищної ради Вінницького району та області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.08.1999 року , яке видано згідно з розпорядженням Вінницької райдержадміністрації № 435 від 12.08.1999р., квартира АДРЕСА_1, належала його матері ОСОБА_2 та брату ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності.

31.12.2000р. помер брат ОСОБА_3. Мати ОСОБА_2 зареєстрована і постійно проживала до дня смерті в квартирі АДРЕСА_2 та області , тобто вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті свого сина .

01.03.2011 року померла мати ОСОБА_2, яка 03.12.2003р. вчинила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належало на день смерті і на що вона за законом мала право заповідала своєму сину ОСОБА_1, йому позивачу по справі .

Даний заповіт був посвідчений секретарем Стрижавської селищної ради Вінницького району 03.12.2003 року і зареєстрований в реєстрі за № 528.

Як вказує позивач в своїй заяві, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він, як спадкоємець за заповітом подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкоємців, які могли б мати право на обов'язкову частку у спадщині немає, так як чоловік спадкодавиці, а його, позивача по справі батько ОСОБА_4 помер 13.11.1998 р.

Однак, як зазначає позивач в своїй заяві, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом йому не видано, так як мати ОСОБА_2 після смерті сина ОСОБА_3 не одержала свідоцтва про право на спадщину, а також із-за того, що в свідоцтві на право спільної часткової власності не вказаний розмір часток кожного із співвласників.

Дані обставини змусили позивача звертатися до суду з позовом за захистом свого права на спадкування .

В судовому засіданні від сторін поступили заяви , якими просять позов слухати в їх відсутність. Представник позивача ОСОБА_1І ОСОБА_5 позов свого довірителя підтримала, просила його задоволити , відповідач по справі, а це представник Стрижавської селищної ради проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації № 435 від 12.08.1999 року квартира АДРЕСА_3 та області належить на праві приватної сумісної власності ( по ? частині) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 11) . Крім того факт належності даної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також підтверджується і технічним паспортом на квартиру, виданого Вінницьким ООБТІ від 39.12.2010 року (а.с.13-15), довідками, які видані Стрижавською селищною радою за № 2422 від 02.08.2011 року, № 3962 від 28.12.2010 року (а.с 17-18 )

31.12.2000 року помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( виданого повторно) , серія І-АМ № 180828 від 06.10.2010 року (а.с. 5) .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_2, вступивши в оперативне управління спадковим майном, а саме постійно проживала та була зареєстрована в даній квартирі , заяви про відмову від неї в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала.

Відповідно до заповіту, вчиненого 03.12.2003 року спадкодавицею ОСОБА_2, яка все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належало на день смерті і на що вона за законом мала право заповідала синові ОСОБА_1 Даний заповіт був посвідчений секретарем Стрижавської селищної ради Вінницького району , та зареєстрований в реєстрі за № 528 ( а.с.7) .

01.03.2011 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-АМ № 188217 від 02.03.2011 року ( а.с. 6 ) .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3 та області.

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом спадщину після смерті матері ОСОБА_2 прийняв, так як в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи , витребуваної судом з державної нотаріальної контори .

Спадкоємців, які мали б право на обов'язкову частку у спадщині немає, так як чоловік спадкодавиці, ОСОБА_4 помер 13.11.1998 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-АМ № 049978 від 14.11.1998 року ( а.с. 10 ) .

Однак , оформити спадщину в державній нотаріальній конторі на своє імя , ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом не має можливості , так як ОСОБА_2 після смерті сина ОСОБА_3 не одержала свідоцтва про право на спадщину, а також із-за того, що в свідоцтві на право спільної часткової власності не вказаний розмір часток кожного із співвласників.

Дані правовідносини регулюються:

- згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч.1 с. 1223 ЦК України передбачає , що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ст.1270 ЦК України

Оскільки судом доведено, що спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори зави про прийняття спадщини, спадкоємців які мали б право на обов'язкову частку у спадщині немає , тому з огляду на вищевикладене, суд вважає, що спадкові права позивача ОСОБА_1 підлягають судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на все спадкове майно , так як він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2

Крім того, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 331, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на трикімнатну квартиру , площею 62,9 кв.м., вартістю 58804 грн. за № 1 в будинку № 66 по вул. Алеї в смт. Стрижавка Вінницького району та області. Право власності на яку зареєстровано ВООБТІ 24.11.2010 року за співвласниками ОСОБА_2, яка померла 01.03.2011 року та ОСОБА_3 , який помер 31.12.2000 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: