Справа № 22Ц-1878/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 37 Доповідач: Матківська М. В.

Р І Ш Е Н Н Я
Апеляційного суду Вінницької області
від 15 червня 2011 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :
Головуючого: Матківської М.В.
Суддів : Медяного В.М., Чорного В.І.
При секретарі : Сніжко О.А.
За участю : позивача ОСОБА_2К і її представника адвоката ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5
розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання заповітів недійсними, -
В с т а н о в и л а :
У березні 2010 року ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсними двох заповітів, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 квітня 2009 року померла їх сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка до своєї смерті проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 у с. Крутогорб Гайсинського району по вул. Лісовій, 28, яка за два дні до своєї смерті, а саме: 21 квітня 2009 року залишила заповіт на ОСОБА_5, яким заповіла їй все належне своє майно. 3 червня 2009 року помер ОСОБА_7, який також на випадок своєї смерті залишив підписаний 25 травня 2009 року заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_5. Дітей у померлих не було. Вони являлися єдиними спадкоємцями за законом другої черги і протягом шестимісячного строку звернулися у державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Оскільки заповіти померлих підписані не спадкодавцями, вони просили визнати їх недійсними.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначила, що рішення суду вважає незаконним, необгрунтованим, постановленим з порушення норм матеріального і процесуального права.

Позивач ОСОБА_4 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 і її представник та позивач ОСОБА_4, яка приєдналася до апеляційної скарги, підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити.

Відповідач апеляційну скаргу не визнала, просить її відхилити, а правильне рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За правилами ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Оскільки по справі має місце неправильне застування норм матеріального права, що є обов'язковою підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду поза межами доводів апеляційної скарги у повному обсязі.

По справі встановлено, що подружжя ОСОБА_7 ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 померла 23 квітня 2009 року, а ОСОБА_7 помер 3 червня 2009 року. Після їх смерті залишилося спадкове майно. Спадкоємцями другої черги за законом ОСОБА_6 являються її рідні сестри позивачі по справі, які в межах шестимісячного терміну 14 жовтня 2009 року, подали у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Секретар Кунянської сільської ради Гайсинського району ОСОБА_10 21 квітня 2009 року посвідчила і зареєструвала в реєстрі за № 17 заповіт від імені ОСОБА_6 та 25 травня 2009 року посвідчила і зареєструвала в реєстрі за № 31 заповіт від імені ОСОБА_7, за якими спадкодавці усе належне їм майно заповіли жительці села Крутогорб Гайсинського району ОСОБА_5. Згідно із висновком судової почеркознавчої експертизи № 2082 від 07.02.2011 року рукописні записи у відповідних графах заповіту від імені ОСОБА_6 від 21 квітня 2009 року вірогідно виконала особа середнього (30-35 років) віку, яка має практику постійного виконання рукописних записів, а підпис у графі "підпис" заповіту від імені ОСОБА_7 від 25 травня 2009 року та у журналі для реєстрації нотаріальних дій по Кунянській сільській раді (реєстровий № 31) виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом, згідно зі статтею 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Стаття 1247 ЦК України зазначає загальні вимоги до форми заповіту, згідно яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

За правилами частини 4 статті 207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Судом встановлено, що секретар Кунянської сільської ради Гайсинського району ОСОБА_10 21 квітня 2009 року посвідчила і зареєструвала в реєстрі за № 17 заповіт від імені ОСОБА_6 (а. с. 4), а 25 травня 2009 року посвідчила і зареєструвала в реєстрі за № 31 заповіт від імені ОСОБА_7 (а. с. 5), яким кожен із них заповів своє майно ОСОБА_5..

Також судом встановлено, що позивачі по справі являються спадкоємцями за законом другої черги і вони подали заяву 14 жовтня 2009 року до Гайсинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (а. с. 99-100). Відповідач ОСОБА_5, являючись спадкоємцем за заповітами, 3 липня 2009 року подала до Гайсинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а. с. 98).

Заповіт є правочином і до нього застосовуються загальні положення про правочин, визначені статтями 202-214 ЦК України та положення про недійсність правочинів, визначених статтями 215-236 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Разом з тим, стаття 1257 ЦК України визначає спеціальні правила щодо підстав нікчемності заповіту і наслідків недійсності заповіту. Так, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Колегія суддів вважає, що секретарем Кунянської сільської ради Гайсинського району були складені заповіти з порушенням вимог щодо їх форми, які повинні бути підписані особисто заповідачами або за наявності випадків, визначених ч. 4 ст. 207 ЦК України іншою особою, із зазначенням причин цього.

Судом встановлено, що підпис у графі "підпис" заповіту від імені ОСОБА_7 від 25 травня 2009 року і в журналі для реєстрації нотаріальних дій по Кунянській сільській раді за № 31 виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № 2082 від 7 лютого 2011 року (а. с. 124б 124д).

Також цим висновком підтверджено, що рукописні записи у відповідних графах заповіту від імені ОСОБА_6 від 21 квітня 2009 року вірогідно виконала особа середнього (30-55 років) віку, яка має практику постійного виконання рукописних записів. Підписи від імені ОСОБА_6 у графі "підпис" заповіту від 21 квітня 2009 року та у журналі для реєстрації нотаріальних дій по Кунянській сільській раді за реєстровим № 17 мають розбіжності за транскрипцією ( у реєстрі між елементом навкруг підпису і штрихами зв'язок відсутній), за ступенем виробленості рухів, темпом виконання, напрямком виконання штрихів ( у заповіті вниз праворуч, у реєстрі нотаріальних дій вниз ліворуч). Дані підписи за загальним виглядом, транскрипцією, зв'язністю, ступенем виробленості рухів, темпом виконання, формою, напрямком лінії підпису збігаються з підписами ОСОБА_7, а тому не можуть бути визнані як достовірні підписи ОСОБА_6. За відсутності достатньої кількості і достовірних зразків підпису ОСОБА_6 неможливо вирішити питання чи виконано підпис ОСОБА_6 в заповіті і в журналі (а. с. 124г).

Відповідно до вимог статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На виконання таких вимог цивільного процесуального закону і згідно положень статей 57-59, 62, 63, 66 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що заповіти були складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тому їх необхідно визнати нікчемними. Волевиявлення заповідача має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Волевиявлення заповідачів: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 при складанні заповітів згідно матеріалів справи й доказів, що містяться в них, судом не встановлено.

За таких підстав рішення суду не може бути визнано законним і обґрунтованим, а тому підлягає до скасування.

Виходячи із встановлених по справі обставин та керуючись нормами матеріального права, колегія суддів вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, якщо висновки суду не відповідають обставинам справи і судом допущено порушення норм матеріального права.

По справі встановлено невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи і неправильно застосовані норми матеріального права, що служить підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про визнання заповітів недійсними.

Заперечення відповідача на апеляційну скаргу являються безпідставними, оскільки суперечать встановленим по справі обставинам і не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203, 207, 215, 1217, 1233, 1234, 1247, 1257 ЦК України, ст. 10, 60, 212, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 березня 2011 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання заповітів недійсними задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, посвідчений секретарем Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 21 квітня 2009 року і зареєстрований в реєстрі за № 17 від імені ОСОБА_6.

Визнати недійсним заповіт, посвідчений секретарем Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 25 травня 2009 року і зареєстрований в реєстрі за № 31 від імені ОСОБА_7.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :