Справа №22-ц-1556/11 07.06.2011 07.06.2011 07.06.2011
Справа N 22ц 1556/2011. Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 23. Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України.

7 червня 2011 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Ямкової О.О. та Локтіонової О.В.,

із секретарем судового засідання Бобуйок І.Ф.,

з участю:

представників позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Жовтневого управління водного господарства рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 1 квітня 2011 року, ухваленого в цивільній справі за первісним позовом Жовтневого управління водного господарства до ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання такими, що втратили право користування кімнатою в гуртожитку у звязку із припиненням працівником трудових відносин з власником житла та переселення з займаної кімнати в іншу меншою площею та зустрічним позовом ОСОБА_5 до Жовтневого управління водного господарства про покладення обовязку провести перерахунок плати за користування відокремленою кімнатою в гуртожитку та за спожиті комунальні послуги, -

у с т а н о в и л а :

12 березня 2010 року Жовтневе управління водного господарства (далі управління) предявило позов до ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання їх такими, що втратили право користування кімнатою в гуртожитку у звязку із припиненням працівником трудових відносин з власником житла.

Виписані вимоги обґрунтовувало наступним.

Гуртожиток, розташований в будинку № 16 по вул. Ходорова м. Миколаєва знаходиться на балансі управління і використовувався управлінням для забезпечення житлом його працівників.

Спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету Жовтневе управління водного господарства сімї працівника управління ОСОБА_5, що складалася із трьох осіб вона та двоє її малолітніх дітей, було надано кімнату № 201 ( на цей час № 213), житловою площею 36 м-2.

У тому ж році за ордером сімя вселилася в кімнату і стала проживати в ній, уклавши з відповідачем річний договір найму житлового приміщення.

За названим договором сторони домовилися щодо характеру правовідносин, обсягу їх прав та обовязків, порядку розрахунків.

12 жовтня 2007 року трудові відносини між сторонами були припинені, проте відповідач і її діти продовжувала проживати в спірній кімнаті, переукладавши з позивачем у 2007 і 2009 роках, річні, з правом подальшої пролонгації, договори найму житлового приміщення.

Посилаючись на те, що правові підстави поселення відповідачів у кімнату відпали, а також на небажання відповідача оплачувати своє проживання - просило позов задовольнити.

У подальшому управління уточнило вимоги, додавши ще і вимогу про переселення відповідачів із займаної кімнати в іншу кімнату цього ж гуртожитку меншої житлової площі.

28 жовтня 2010 року ОСОБА_5 предявила зустрічний позов до Жовтневого управління водного господарства про покладення обовязку провести перерахунок плати за користування відокремленою кімнатою в гуртожитку, виходячи із тарифів, встановлених облдержадміністрацією для власників житла і за спожиті комунальні послуги по тарифам встановлених для населення, а не від кількості койко-місць, які можна розмістити в займаній нею кімнаті.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 1 квітня 2011 року у задоволенні первісного позову відмовлено за його безпідставністю, а зустрічний - задоволено частково. На управління покладено обовязок провести перерахунок плати за житло та комунальні послуги за тарифами, передбаченими для квартир.

Жовтневе управління водного господарства оскаржило це рішення в частині вирішення зустрічного позову, просило в названій частині скасувати і ухвалити нове про відмову у зустрічній вимозі.

Скаргу обґрунтовувало невідповідністю висновків суду обставинам справи і положенням чинного житлового законодавства.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду 1 інстанції залишити без зміни, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у зустрічному позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач по ньому разом з дітьми мешкають у приміщенні гуртожитку, що знаходиться у їх відособленому користуванні, а тому повинні вносити плату за користування житловою площею по тарифам , встановленим облдержадміністрацією, за розрахунками власника житла та за комунальні послуги по тарифам, встановленим для населення. Оскільки власник житла за нею цього права не визнає, то такі його дії слід визнати незаконними і зобовязати провести перерахунок оплати як належить.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, відповідно до Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків; п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 та п. 4 розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 27 березня 2001 року № 177 Про граничні розміри плати за проживання в гуртожитках робітників та службовців встановлено, що плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Виписані вимоги повинні дотримуватися беззастережно, а правочини, які суперечать їм - є нікчемними.

Як вбачається з матеріалів справи, що у звязку з трудовими відносинами ОСОБА_5 разом з неповнолітніми дітьми була поселена в гуртожиток, розташованому в будинку № 16 по вул. Ходорова м. Миколаєва. Для проживання в їх відособлене користування було виділено кімнату № 213, в яку вони вселилися і в якій стали проживати за річними договорами житлового найму.

12 жовтня 2007 року трудові відносини між сторонами були припинені, проте відповідач і її діти продовжувала проживати в спірній кімнаті, переукладаючи з позивачем у 2007 і 2009 роках, річні, з правом подальшої пролонгації, договори найму житлового приміщення.

Не дивлячись на те, що на день розгляду справи сторони договір найму у письмовій формі не переуклали, відповідачі за первісним позовом продовжують проживати в кімнаті, при цьому, пославшись не невірний підхід управління до нарахування, оплату за проживання не проводять. Попередньо ж, і це оспорюється зустрічним позовом, оплата нараховувалася відповідно до вирахуваної управлінням за власною методикою кількості віртуальних койко-місць, які можна розмістити в кімнаті, а не за виписаними вище правилами.

За таких обставин, вважати, що відповідач, за зустрічним позовом, при нарахуванні квартирної плати та плати за комунальні послуги діяв законно - підстав немає, а тому зустрічний позов підлягав задоволенню.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

В іншій частині рішення не переглядалося, оскільки не було предметом апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Жовтневого управління водного господарства відхилити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 1 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: