Справа № 2-774/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2011 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Чабан Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкти самочинного будівництва, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на обєкти самочинного будівництва, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння №172 по вулиці Трансформаторній в м. Дніпропетровську.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_3. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження позивачки, свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після якого вона взяла прізвище Лисенко. Іншою спадкоємицею після ОСОБА_3 є його донька відповідачка по справі ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.03.1965 року, актовий запис №624.

На підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська №1324 від 14.08.1968 року ОСОБА_3 було дозволено закінчити будівництво житлового будинку по вул. Рилєєва, 235А у м. Дніпропетровську. Рішенням виконкому АНД райради від 15.01.1982 року за №35 домоволодінню №235А по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську присвоєно нову адресу: м. Дніпропетровськ, вул. Трансформаторна, 172.

21 червня 2002 року ОСОБА_3 помер, актовий запис №1106 від 02.07.2002 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній в м. Дніпропетровську. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем та була зареєстрованою в домоволодінні.

Звернувшись із заявою про прийняття спадщини, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки їх батько за життя не оформив правовстановлюючі документи на домоволодіння, тому вважається самовільним.

На даний час домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську складається з: житловий будинок літ. А-1, житловою площею 71,7 м.кв., загальною площею 161,6 м.кв., літня кухня літ. Б, сіні літ. б, погріб під б, убиральня літ. В, душ літ. Г. Акт приймання і введення в експлуатацію даних будівель був затверджений Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №241/10 від 15.08.2008 року.

Позивачка після смерті батька постійно мешкає у домоволодінні №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську, фактично прийняла спадщину, відповідачка ОСОБА_2 фактично спадщину не приймала, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, у зв'язку з чим позивачка просила суд встановити факт прийняття нею спадщини та визнати за нею право власності на домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську, яке складається з: житловий будинок літ. А-1, житловою площею 71,7 м.кв., загальною площею 161,6 м.кв., літня кухня літ. Б, сіні літ. б, погріб під б, убиральня літ. В, душ літ. Г, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 21 червня 2002 року.

Позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Виконкому Амур-Нижньодніпровського районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, просив справу слухати у його відсутності, рішення поновити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства, про що надав письмову заяву.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову не заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_3. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження позивачки, свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після якого вона взяла прізвище Лисенко. Іншою спадкоємицею після ОСОБА_3 є його донька відповідачка по справі ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.03.1965 року, актовий запис №624.

На підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська №1324 від 14.08.1968 року ОСОБА_3 було дозволено закінчити будівництво житлового будинку по вул. Рилєєва, 235А у м. Дніпропетровську. Рішенням виконкому АНД райради від 15.01.1982 року за №35 домоволодінню №235А по вул. Рилєєва у м. Дніпропетровську присвоєно нову адресу: м. Дніпропетровськ, вул. Трансформаторна, 172.

21 червня 2002 року ОСОБА_3 помер, актовий запис №1106 від 02.07.2002 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній в м. Дніпропетровську. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем та була зареєстрованою в домоволодінні, що підтверджується домовою книгою та штампом в її паспорті.

Звернувшись із заявою про прийняття спадщини, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки їх батько за життя не оформив правовстановлюючі документи на домоволодіння, тому вважається самовільним.

На даний час домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську складається з: житловий будинок літ. А-1, житловою площею 71,7 м.кв., загальною площею 161,6 м.кв., літня кухня літ. Б, сіні літ. б, погріб під б, убиральня літ. В, душ літ. Г. Акт приймання і введення в експлуатацію даних будівель був затверджений Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №241/10 від 15.08.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 30 Земельного Кодексу УРСР (в редакції 18.12.1990 року) передбачає, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Згідно зі ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Ч.2 ст.413 ЦК України передбачає, що право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, може бути відчужене землекористувачем або передаватися у порядку спадкування.

Крім того, у випадку розміщення об'єкту нерухомості на земельній ділянці, наданій у користування, право користування зазначеною земельною ділянкою переходить до набувача разом із правом на зазначений об'єкт нерухомості, відповідно до ст.377 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Оскільки питання про визнання права власності на обєкти самочинного будівництва вирішується в судовому порядку та враховуючи, що самочинно збудовані будівлі були збудовані ОСОБА_3 за власні кошти на наданій в користування земельній ділянці, не порушуючи права інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за померлим ОСОБА_3 право власності на домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську.

Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після померлого 21 червня 2002 року ОСОБА_3, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську, яке складається з: житловий будинок літ. А-1, житловою площею 71,7 м.кв., загальною площею 161,6 м.кв., літня кухня літ. Б, сіні літ. б, погріб під б, убиральня літ. В, душ літ. Г, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 21 червня 2002 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) ст. ст. 328, 331, 376, 377, 413, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_3, який помер 21.06.2002 року, право власності на домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську, як за забудовником.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого 21.06.2002 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №172 по вул. Трансформаторній у м. Дніпропетровську, яке складається з: житловий будинок літ. А-1, житловою площею 71,7 м.кв., загальною площею 161,6 м.кв., літня кухня літ. Б, сіні літ. б, погріб під б, убиральня літ. В, душ літ. Г, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 21 червня 2002 року.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження в апеляційний суд через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга в апеляційний суд через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: