Справа № 2-1519/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И.

09.06.2011 року. Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Палій Т.М., позивача,представника відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 заявлено вказаний позов з тих підстав, що відповідач вчинив злочин ,передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.289,ч.1 ст.184 КК України ,вчиненням злочину заподіяв матеріальну і моральну шкоду.Матеріальна шкода полягає у витратах на ремонт та підключення автомагнітоли в сумі 100 грн, придбанні запальнички в сумі 40 грн,обшивки рульової колонки та замку запалення в сумі 30 грн,з урахуванням плати за ремонт загальна сума матеріальної шкоди складає 200 грн. Моральну шкоду обгрунтовує наступним. Побачивши, як невідомі особи намагаються викрасти автомобіль, він та його дружина перенесли нервове потрясіння та психологічний стрес , після цих подій у нього погіршився стан здоровя , він ніс додаткові матеріальні затрати на лікування.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю з підстав , наведених в позові.Суду вказав, що слухання кримінальної справи,в якій він був визнаний потерпілим, тривало майже 2 роки, він вимушений був приймати участь у 12 судових засіданнях, що призвело до додаткових зусиль для організації свого життя.Коли він побачив, що злочинець намагається угнати автомобіль, він почав кричати, потім вискочив з квартири і затримав одного з них.Нервове напруження від побаченого, усвідомлення можливості бути позбавленим власного майна, призвело до погіршення стану здровя, появи нових захворювань . Відповідач не мав права навіть торкатись його власності, а він пошкодив майно.

Представник відповідача позов не визнав.Ствердив, що його довіритель дійсно скоїв злочин і в даний час відбуває покарання. Позивачем не доведено основні засади відповідальності за заподіяну шкоду- наявність шкоди,неправомірність дій та вину відповідача у заподіяння збитків,причинний звязок між винними діями та заподіянням шкоди .Відповідач визнаний винним у замасі на незаконне заволодіння автомобілем , а не в пошкодженні чи викраденні автомагнітоли, іншого майна. Матеріальна та моральна шкода не доведена.Доказів того, що наявні у позивача захворювання є наслідком неправомірних дій відповідача , суду не надано.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача , дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що вироком Бердичівського міськрайонного суду від 24.11.2010 року відповідача засуджено за ч.1 ст.187, ч.1 ст.69, ч.2 ст.289 КК України ( а.с. 9-16)на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. З вироку вбачається, що 25.05.2009 року близько 18 годин відповідач з метою незаконного заволодіння транспортним засобом підійшов до автомобіля ВАЗ -21063 н.з. М32-84 АЕ,відчинив ліву передню дверку автомобіляі сів за кермо. Після чого він руками почав зєднувати дроти запалення ,щоб завести свій автомобіль , але свій намір не довів до кінця,так як був затриманий потерпілим ОСОБА_2.Таким чином, відповідач намагався незаконно заволодіти транспортним засобом ОСОБА_2 вартістю 20000 грн..

Вказаний вирок суду ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2011 року в частині вирішення цивільних позовів скасовано, в решті залишено без змін(а.с.17-20).Отже вина відповідача у вчиненні злочину доведена, вирок суду набрав чинності і згідно з ч.4 ст.61 ЦК України є обовязковим для суду,що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено вирок , з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком суду встановлено, що протоколом огляду місця події зафіксовано пошкодження замка запалення, вилучення автомагнітоли у ОСОБА_4 та оглядом її як речового доказу .

Отже , з вироку суду вбачається, що ОСОБА_5 було пошкоджено замок запалення автомобіля позивача,неправомірно вилучено автомагнітолу з нього.Позивач вимушений був нести витрати на ремонт через такі дефекти як зламана панель, виломаний розєм, не включається автомагнітола, ним сплачено за відновлювальні роботи 100 грн.(а.с.4).

Відповідно до загального правила, визначеного у ч.1 ст..1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вищенаведене дає суду підстави зробити висновок, що заподіяна позивачу майнова шкода була спричинена внаслідок протиправних, злочинних дій відповідача , а тому вимоги про стягнення матеріальної шкоди є частково підставними в сумі 100 грн..

Кожна сторона, як це встановлено ст.ст.10,60 ЦПК України, зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено факту пошкодження запальнички та її придбання за 40 грн., не доведено факту придбання обшивки рульової колонки та замку запалення за 30 грн, факту витрат на ремонт в сумі 30 грн, а тому його вимоги в цій частині задоволенню не пілягають, оскільки жодним доказом в справі не стверджені.

Моральна шкода,як це встановлено ч.1 ст.1167 ЦК України, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини . відповідач вчинив злочин щодо майна позивача,його вина доведена вироком суду .

Замах на незаконне заволодіння відповідачем транспортним засобом, належним позивачу, призвело до порушення його нормальних життєвих звязків , моральних страждань. Він страждав і продовжує страждати через душевні хвилювання через злочинні дії відповідача щодо його майна. Позивач був очевидцем замаху , затримував злочинця, через що переніс нервове потрясіння, був визнаний потерпілим в кримінальній справі, вимушений був неодноразово зявлятись в судові засідання,чим порушено його звичайний спосіб життя .Позивач має певні захворювання( а.с.7,30), а тому моральні страждання від протиправних дій відповідача призводять до необхідності вживання додаткових зусиль для організації його життя. Посилання позивача на заподіяння моральної шкоди його дружині(а.с.3,6,8 )доводів позову про заподіяння саме йому моральної шкоди не стверджують, вказана особа вимоги про відшкодування їй моральної шкоди не заявляла. Суд знаходить частково підставними вимоги про відшкодування моральної шкоди згідно ст.1167 ЦК України і задовольняє такі вимоги в сумі 800 грн. виходячи із принципу розумності і справедливості з врахуванням тривалості і глибини моральних страждань, їх характеру, вимушених змін в житті,можливості відновлення попереднього стану.

З відповідача, згідно з вимогами ст.88 ЦПК України в дохід держави підлягає стягненню державне мито, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову до суду, на користь УДК в м.Бердичеві підлягають стягненню понесені витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11,60,79,81, 88,214,215 ,224-226 ЦПК України , ч.1 ст. 1206 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 100 грн. матеріальної шкоди , 800 грн. моральної шкоди , а також на користь державного бюджету 59,50 грн. державного мита, на користь УДК в м.Бердичеві 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд .

Головуючий :