Справа № 2-1162/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2011 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 5.12.2007 року. Від даного шлюбу мають дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач добровільно допомоги не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі.

Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує згадану норму ст. 180 Сімейного кодексу України.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує.

Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що відповідач є інвалідом війни і звільнений від сплати судового збору відповідно до п.8 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80-82, 180-183 СК України, ст.ст. 81, 88, 174 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 листопада 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Звільнити сторони від сплати судового збору.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5