УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2011 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.

при секретарі Дацюк Л.В.

розглянувши в залі суду в м.Володимир-Волинський матеріали цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк(надалі ПриватБанк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 5 710 грн.07 коп. Одночасно з предявленням позову Банк подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань. Заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу відповідачеві паспорта (проїзного документа). Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспорта (проїзного документа) обмежити його у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Перевіривши доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з тексту позовної заяви, ПриватБанк просить стягнути з відповідача в свою користь 5 710 грн.07 коп. заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з тексту позовної заяви, заяви про забезпечення позову, ПриватБанк просить вжити заходів забезпечення позову в звязку з тим, що відповідач не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним договором, в звязку з чим утворилась заборгованість. Будь-які дані про те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду в разі задоволення позову, може бути неможливим чи утруднить його виконання, відсутні.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ПриватБанку про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд-

ухвалив:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанкпро забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, заборони відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу відповідачеві паспорта (проїзного документа), адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспорта (проїзного документа) та обмежити його у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: