Справа № 2«О»-147/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Козака А.В., при секретарі Нікітенковій М.М., за участю: заявника ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, представника зацікавленої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа виконком Довгинцівської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сімєю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду 11.10.2011 року із вказаною заявою, в якій зазначив, що 17.02.2010 року померла його мати - ОСОБА_4. На час смерті вона знаходилася в шлюбі з його нерідним батьком ОСОБА_5, з яким прожила близько 33 років, з яких 13 років у зареєстрованому шлюбі.

З 2005 року, він постійно проживав з матір'ю та вітчимом, оскільки вони були похилого віку, часто хворіли та потребували стороннього догляду, оскільки окрім нього у них більше близьких людей не було, то доглядати за ними було нікому.

Починаючи з того часу та по день смерті вітчима - 18.03.2010 року, більше ніж 5 років, він проживав разом з ними, спільно з ними вів господарство, був пов'язані спільним побутом, мав взаємні права та обов'язки.

В судовому засіданні заявник та його представник - адвокат ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги з підстав викладених у заяві та пояснили суду, що 17.02.2010 року померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 На час смерті вона знаходилась у шлюбі з його нерідним батьком ОСОБА_5, з яким прожила близько 33 років, з яких 13 років у зареєстрованому шлюбі. Після смерті матері, спадщину у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1 прийняли його вітчим - ОСОБА_5 та ОСОБА_1, однак належним чином її не оформили. З 2005 року, його довіритель постійно проживав з матір'ю та вітчимом, оскільки вони були похилого віку, часто хворіли та потребували стороннього догляду, оскільки окрім нього у них більше близьких людей не було, тому доглядати за ними було нікому. Починаючи з того часу та по день смерті вітчима - 18.03.2010 року, більше ніж 5 років, він проживав разом з ними, вів спільно з ними господарство, був пов'язані спільним побутом, мав взаємні права та обов'язки. В звязку з цим просили встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_5, який помер 18.03.2010 року, не менше пяти років на час відкриття спадщини, а саме з 2005 року по 18.03.2010 року, оскільки після смерті вітчима, спадкоємці за законом відсутні, а встановлення даного факту необхідно йому для отримання свідоцтва про право на спадщину на частину вітчима.

Представник зацікавленої особи - виконкому Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_3 заперечувала проти заявлених вимог, оскільки вважає, що в суді не доведений факт спільного проживання заявника з ОСОБА_5 на протязі останніх пяти років, через що просила відмовити у його вимогах.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 пояснила суду, що її чоловік проживав з батьками з 2005 року, вів разом із ними спільне господарство, допомагав їм у побуті. При розгляді кримінальної справи про вбивство ОСОБА_5 її чоловіка було визнано потерпілим. Він також отримував допомогу на його поховання та хоронив свого вітчима.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що ОСОБА_5 проживав разом із його бабусею ОСОБА_4 та вважав його своїм дідусем. Його вітчим ОСОБА_1 з 2005 року по день смерті ОСОБА_5 проживав разом із його бабусею та дідусем, через їх похилий вік доглядав за ними, вони мали спільний бюджет та господарство.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знала давно, в будинок вони вселились в 1998 році. Їх сина ОСОБА_1 бачила у них кожен день, він допомагав їм та доглядав за ними.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знала з 1998 року. У них був син ОСОБА_1, який турбувався про них та проживав разом із ними, але не був зареєстрований. Родичів ОСОБА_5 ніколи не бачила.

Дослідивши докази наявні у справі, заслухавши пояснення заявника та його представника, пояснення представника зацікавленої особи та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 17.02.2010 року померла мати заявника - ОСОБА_4 (а.с.9), а 18.03.2010 року його вітчим ОСОБА_5 (а.с.8).

Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, яку прийняли його вітчим - ОСОБА_5 та він, однак належним чином не оформили.

Згідно акту складеного головою ЖБК «Перемога»від 09.03.2011 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 постійно хворіли, через що разом із ними з 2005 року проживав їх син ОСОБА_1, який і доглядав за ними (а.с.12).

Про те, що ОСОБА_5 був членом сімї заявника свідчить також той факт, що після його вбивства його було визнано потерпілим по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.1 ст.115 КК України (а.с.17-22).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.10.2011 року, частки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 були визнані рівними (а.с.33).

Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї тощо.

Вказана норма права також зазначена в ст.64 ЖК України, де вказано, що членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Виходячи з вищезазначеної правової норми та враховуючи той факт, що до смерті ОСОБА_5, а саме з 2005 року до березня 2010 року, ОСОБА_1 проживав разом з ним однією сім'єю більше п'яти років, тому він відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом після його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Проживаючи разом зі спадкодавцем - ОСОБА_11, який помер 18.03.2010 року на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, про прийняття спадщини, в установлений законодавством строк.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

22.10.2010 року, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса четвертої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало його вітчиму - ОСОБА_5, однак йому було відмовлено в звязку з тим, що після його смерті, відсутній факт родинних відносин між ними (а.с.23).

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, відповідно до п.5 ч.2 ст.234 та п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, приймаючи до уваги вищенаведені докази, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_5 однією сімєю з 2005 року по 18.03.2010 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.1264,1268,1270,1297 ЦК України, ст.3 СК України, ст.64 ЖК України, ст.ст.15,60,62,208-210,212-215,234-235,256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сімєю з ОСОБА_5, який помер 18.03.2010 року, не менше пяти років на час відкриття спадщини, а саме з 2005 року по 18.03.2010 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя Козак А.В.

Суддя: ОСОБА_12