АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Ляпченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Екологія Україна», треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, відкрите акціонерне товариство «ХДІ страхування» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Екологія Україна», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач вказував на те, що 18 травня 2010 року ОСОБА_3, керуючи в силу трудових правовідносин належним відповідачеві автомобілем НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним йому автомобілем «ОСОБА_5 Крузер» реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням. В результаті цього йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді рваної рани обличчя та струсу головного мозку, а вказаний автомобіль зазнав механічних ушкоджень, чим йому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 287 791,63 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. Вказані суми та судові витрати позивач просив стягнути з відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2010 року (а.с.56) до участі у справі в якості третіх осіб залучені ОСОБА_4 та ВАТ «ХДІ Страхування».

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення, як незаконного і необґрунтованого та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги та перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з наявності вини водія ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 18 травня 2010 року, та з того, що заподіяну позивачеві шкоду повинен відшкодувати відповідач на підставі ст. ст.1187, 1172 ЦК України, але відмовив в задоволенні позову у звязку з недоведеністю розміру майнової шкоди та недоведеністю заподіяння моральної шкоди.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони зроблені передчасно без всесторонньо повного та обєктивного дослідження обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що механізм скоєння дорожньо-транспортної пригоди судом узагалі не досліджувався і фактичні її обставини встановлені не були.

З дослідженого апеляційним судом адміністративного матеріалу №3-1986 відносно ОСОБА_3 вбачається, що 18 травня 2010 року на перехресті вулиць Київської і Криворіжської у м.Дніпропетровську ОСОБА_6, яка керувала автомобілем Ніссан-Тііда реєстраційний номер АЕ 03300 КМ створила аварійну обстановку, чим змусила ОСОБА_2, який керував автомобілем «ОСОБА_5 Крузер» реєстраційний номер НОМЕР_2 вжити засоби гальмування, в результаті чого на нього скоїв наїзд автомобіль НОМЕР_1 під керування ОСОБА_3

Постановою УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 28 травня 2010 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом ДТП зі складенням адміністративних протоколів відносно ОСОБА_6 за ст.122 ч.4 та ст.126 КУпАП і ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП та направленням їх до суду для прийняття остаточного рішення.

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2010 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Дані про розгляд судом адміністративних протоколів відносно ОСОБА_6 в матеріалах справи відсутні.

Постановою заступника прокурора м.Дніпропетровська від 25 червня 2010 року скасовано постанову УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 28 травня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом вказаного ДТП і матеріали повернено для проведення додаткової перевірки, результати якої невідомі.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди завданої в результаті ДТП, позивач фактично поставив питання про стягнення з відповідача ринкової вартості автомобіля, яким він володів на відповідній правовій підставі, оскільки з доданого до позовної заяви висновку спеціаліста вбачається, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість і відновлювати даний автомобіль економічно недоцільно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 у позовній заяві зазначив правові підстави й просив задовольнити позов згідно зі ст.1187 ЦК України.

Виходячи з того, що правові підстави позову визначає позивач, а дана норма права не може бути підставою для стягнення ринкової вартості автомобіля, крім того, відсутні дані про всіх осіб винних в скоєнні даного ДТП, в задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та норми закону, що регулюють встановлені правовідносини, висновки суду суперечать матеріалам справи, постановлене судове рішення, на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України, підлягає зміні в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову, а апеляційна скарга позивача - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2011 року змінити в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову відповідно з даним рішенням, а в іншій частині - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: