Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа №2-275/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Місінкевича А.Л.

при секретарі Цмикало Т.В.

розглянувши в судовому засіданні в смт. Ярмолинці справу за позовом ОСОБА_1 до Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 подала позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Баламутівка Ярмолинецького району Хмельницької області по вулиці Широкій, 49 в порядку спадкування за заповітом. В позові вказала, що 11.09.2010 року померла її мати ОСОБА_2. Мати проживала в будинку, який знаходився в селі Баламутівка. При житті мати склала заповіт, яким заповіла все своє майно після її смерті їй. З метою успадкування майна після смерті матері вона звернулась в нотаріальну контору де їй повідомили, що видати свідоцтво про спадщину не має можливостей, оскільки на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на нього її матері ОСОБА_2

На сьогодні в неї підтверджуючими документами на право власності на дане домоволодіння є свідоцтво про право власності, яке видано в 1990 році на імя її діда - батька матері - ОСОБА_3. Проте дід помер 09 серпня 1988 року, тобто воно видано після смерті діда. На момент смерті діда домоволодіння мало статус колгоспного двору, іншими членами крім діда були, ще її мати та бака -ОСОБА_4. Спадкоємці після смерті діда - її мати та бабка прийняли спадщину та проживали в даному будинку до і після смерті діда, а також були членами колгоспного двору і їм належала частка в майні даного двору. 20 липня 1992 року померла її бабка - мати моєї матері ОСОБА_4, після смерті бабки її мати, як спадкоємиця першої черги в силу ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, оскільки продовжувала проживати в будинку, тобто фактично вступила у володіння та користування майном. Після смерті своєї матері вона прийняла спадщину шляхом подачі зави в нотаріальну контору та хотіла отримати свідоцтво про спадщину, але цього зробити не може оскільки відсутні правоустановлюючі документи на будинок, які видані на імя покійної матері. Тому вона звернувся в суд з метою оформлення спадщини та захисту своїх прав та просить визнати за ним право власності на будинок із надвірними будівлями в порядку спадкування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив визнати право власності на будинок з надвірними будівлями в с. Баламутівка Ярмолинецького району Хмельницької області.

Представник Баламутівської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте повідомив, що виконком Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району просить справу розглядати без участі їх представника, та не заперечує в визнанні права власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 на будинок з надвірними будівлями в с. Баламутівка Ярмолинецького району Хмельницької області по вулиці Широкій, № 49, який належав ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та свобод сторін та інших осіб. Одночасно обґрунтованість позовних вимог підтверджується представленими позивачем доказами.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 помер 02 липня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно свідоцтва про право особистої власності від 19.03.1990 року, яке було видано на імя ОСОБА_3 виконавчим комітетом Ярмолинецького районної ради народних депутатів зазначено, що на підставі рішення виконкому Ярмолинецького районної ради народних депутатів за № 77 від 20.04.1989 року ОСОБА_3 є головою колгоспного двору і йому належить на права особистої власності житловий будинок із будівлями та спорудами за адресою вул. Широка. 49 в с. Баламутівка Ярмолинецького району. Згідно довідки за № 265 від 07.06.2011 року виписки із погосподлароських книг Баламутівської сільської ради за 1986-1990 роки по особовому рахунку № 48 членами колгоспного двору були: ОСОБА_3 - голова двору до 09.08.1988 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружина, член колгоспного двору, а з 10.08.1998 року голова двору, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка, член колгоспного двору. А згідно іншої довідки за № 267 від 07.06.2011 року по даному погосподарському номеру за 2005- 2010 роки членами двору є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 і голова двору до 11.09.2010 року. Відповідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а ОСОБА_2 померла 11.09.2010 року. Перебування позивачки в родинних стосунках із ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження, а зміна прізвища підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Перебування ОСОБА_4 із ОСОБА_3 у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження, а свідоцтвом про народження ОСОБА_2, підтверджується, що вона є донькою ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

Після його смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на колгоспний двір із житлового будинок з надвірними будівлями, яку прийняли та успадкували ОСОБА_4 його дружина та ОСОБА_5 , як донька. Після смерті ОСОБА_4 також відкрилась спадщина на спадкове майно, яке прийняла та успадкувала ОСОБА_2

Прийняття спадщини позивачкою після смерті ОСОБА_2 підтверджується заявою до приватного нотаріуса Ярмолинецького нотаріального округу ОСОБА_6 про прийняття спадщини від 18.02.2011 року ОСОБА_1 після смерті її матері ОСОБА_2 Відповідно заповіту від 13 липня 1999 року ОСОБА_2 все свої майно заповіла ОСОБА_1 і заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Відповідно довідки за № 74 від 09.02.2011 року підтверджується, що до дня смерті та після смерті ОСОБА_3 з ним проживала його донька ОСОБА_2, яка фактично вступала в управління та володіння спадковим майном.

Зібрані по справі докази вказують, що померлому ОСОБА_3 належав будинок із надвірними будівлями, спадщина не перейшла до держави і не визнана відумерлою, спавдкоємці після його смерті є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які прийняли спадщину, оскільки є спадкоємцями першої черги, але документально її не оформили, крім того вони були членами колгоспного двору і їм також належить право спільної сумісної власності на житловий будинок та по господарські будівлі, інших спадкоємців не має, таким чином житловий будинок та майно після смерті ОСОБА_3 належить ОСОБА_4В та ОСОБА_7 Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_2, а після її смерті спадщину за заповітом прийняла позивачка. Отже, після смерті ОСОБА_3 і інших спадкоємців, які прийняли спадщину після його смерті єдиним спадкоємцем всього мана є ОСОБА_1 Позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за заповітом, право власності спадкодавців не припинено, а відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця на право на спадщину, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. За таких обставин суд задовольняє позов, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання його права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями № 49 по вул. Широка в с. Баламутівка Ярмолинецького району Хмельницької області загальною площею 93,7 кв.м., літню кухню площею 20,5,5 кв.м., сараїв площею 8,1 кв.м., 45,0 кв.м., 6,0 кв.м., 5,0 кв.м., поргибу площею 5,1 кв. м. уборної та огорожі, що належали ОСОБА_3, який помер 09 серпня 1988 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий підпис

копія вірна

Суддя А.Л. Місінкевич