Справа № 2-1516/11
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2011 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Стадника І.М.,

при секретарі Барановій О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в районний суд з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні.

З 2008 року відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей, знаючи, що вони потребують цього.

Вона ніде не працює і тому їй важко самій утримувати двох дітей.

На думку позивачки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, оскільки він має мінливий, але досить значний дохід

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Будучи допитаною за правилами допиту свідків пояснила, що з червня 2011 року вони з відповідачем не проживають разом. Але ще приблизно три роки тому як відповідач припинив надавати допомогу на утримання дітей, тобто ні на харчування, ні на одяг коштів не надає, крім того дітьми взагалі не цікавиться.

Також пояснила, що сама вона не працює і ніколи не працювала. На даний час її матеріальним забезпеченням, а також дітей піклуються її батьки.

При цьому додала, що витрати на дітей полягають у наступному: 6000 грн. на рік вартість навчання у школи сина та перебування дочки у дитячому садочку; 4000 грн. на рік витрати на харчування дітей; 400 грн. на місяць вартість відвідування двох дітей спортивних секцій та 3000 грн. на місяць - транспортні витрати.

А тому вважає, що відповідач маючи високі доходи, оскільки займається автомобільним бізнесом, в змозі сплачувати такий розмір аліментів про який вона просить, а саме по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з січня 2008 року, оскільки саме з того часу припинив забезпечувати дітей всім необхідним.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги в такому розмірі як просить позивачка не визнав. Будучи допитаним за правилами допиту свідків пояснив, що на початку літа дружина, нічого не пояснивши, забрала дітей та залишила його, а сама пішла проживати до своїх батьків. Він намагався надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак позивачка відмовилась, пояснивши свою відмову тим, що подарунки і гроші він буде надавати після рішення суду.

Сплачувати такий розмір аліментів про який просить позивачка 1500 грн. на кожну дитину щомісячно він не в змозі, оскільки його дохід становить приблизно 1500-2000 грн., на місяць, крім того на його фактичному утриманні знаходяться батьки пенсійного віку.

А тому погоджується сплачувати на кожну дитину по 350 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін по справі, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у них 02 грудня 1999 року народився син ОСОБА_7, а 27 жовтня 2005 року дочка ОСОБА_8 (копії свідоцтв про народження - а.с. 3, 4), які проживають з матірю та перебувають на її утриманні.

Відповідач не виконує передбаченого ст. 180 СК України обовязку утримувати неповнолітніх дітей, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей здорові, перебувають на утриманні матері, яка має обмежені можливості їх утримувати, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів здоровий, працездатний, інших утриманців не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів в сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Стягнення аліментів такого розміру не ставить відповідача в невигідне становище, оскільки навіть після відрахування аліментів в нього залишатиметься достатньо коштів для свого утримання.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому вимога позивачки щодо стягнення аліментів з січня 2008 року задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, від сплати яких звільнено позивачку.

На підставі ст. 180, 182, 184 СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 169 ч. 4, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с. Лаврівка Вінницького району та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та дочки ОСОБА_8, 27 жовтня 2005 року, в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 серпня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття та з індексацією цієї суми відповідно до закону.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: