07.04.2011 Справа № 2-64/11
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Заріцького С.М.,

при секретарі - Смілянець І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми позики, -

встановив:

У листопаді 2009 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 25 травня 2006 року він передав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в якості позики грошові кошти в сумі 50000,00 грн., що стверджується розпискою, яку надали відповідачі. Дана позика надавалася відповідачам для переоформлення документів на земельну ділянку, що розташована в с. Н. Дубечня вул. Котовського,1 Вишгородського району Київської області. Переоформити земельну ділянку відповідачі зобовязувалися до 25.05.2007р., але взятих на себе зобов'язань не виконали.

Вказуючи, що відповідачі не дотрималися своїх зобовязань щодо продажу земельної ділянки або повернення суми позики позивач на підставі ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України яв стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суму позики з врахуванням індексу ля інфляції та 3% річних в розмірі 80454 грн., а також 17015,07 грн. відсотків за користування позикою та суЗдові витрати по справі в сумі 1004 ,70 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх в йому обсязі.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позовних вимог не визнали і пояснили, що не отримували позики від ОСОБА_5, а підписи в розписці про отримання позики не їхні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому названим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, »знаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З висновку експерта №7310/10-11 судово-почеркознавчої експертизи, складеного 08.02.2001р. вбачається, що підпис від імені ОСОБА_4 у рядку праворуч від друкованого псу «Тимошенко C.B.» у розписці від 25.05.2006р. складеній від імені ОСОБА_4 на імя ОСОБА_1. виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_2 або, можливо з виконанням даного підпису із застосуванням технічних томів, зокрема, шляхом перерисовки на просвіт з використанням як «модель» якогось справжнього підпису ОСОБА_2

Підпис від імені ОСОБА_3 у рядку праворуч від друкованого запису «ОСОБА_3Б.» у розписці від 25.05.2006р., складеній від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з деяким наслідуванням підпису ОСОБА_3

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що розписка про отримання суми позики підписана не відповідачами, а іншою особою, що вказує на те, що відповідачі не отримували їй позики.

Захисту підлягає лише порушене право. Оскільки позивач не довів, а суд не встановив, що о право було порушеним і підлягало захисту, суд вважає доцільним відмовити у позові через сутність правових підстав для його задоволення, тому суд приходить до висновку про відмову задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.3,58,59, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_6 про стягнення суми позики - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: