Справа №2-5718/11

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2011 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.
при секретарі Біжко Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «К.С. Інвест-Сервіс`про скасування договору підряду та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
У лютому 2009 року позивачка звернулася до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеним позовом.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2010 року вищезазначену цивільну справу було направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2010 року вищезазначену цивільну справу було прийнято до свого провадження.
Позивачка у своїх позовних вимогах просила суд:
- анулювати право ОСОБА_3 , як представника власників, на підпис договору підряду №ДК 18/08 від 09 червня 2008 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на установку нової вхідної двері з домофонною системою взамін існуючій металеві двері з кодовим замком за адресою: АДРЕСА_1 ;
- анулювати договір підряду №ДК 18/08 від 09 червня 2008 року між представником власників ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на установку нової вхідної двері з домофонною системою взамін існуючій металеві двері з кодовим замком за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 відновити раніше існуючий порядок входу у під`їзд шляхом установки металевої вхідної двері з кодовим замком та прямим набором коду, без домофонної системи;
- стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь позивачки 1 500 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;
- стягнути з ТОВ «К.С. Інвест-Сервіс`на користь позивачки 500 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;
- витрати по справі покласти на відповідача ОСОБА_2 .
У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю.
Представник відповідача ТОВ «К.С. Інвест-Сервіс`у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення проти позову.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти:
Позивачка є власником приватизованої квартири АДРЕСА_2 .
09 червня 2008 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та мешканцями під`їзду АДРЕСА_3 , було укладено договір підряду ДК 10/08 на виготовлення та монтаж металевих дверей та запірно - переговорного устрою.(а.с.17-18).
Додатком є протокол погодження ціни, протокол зборів мешканців під`їзду, а також відомість.(а.с.20-22).
З мешканцями будинку 09.06.08 року було узгоджено, що буде укладений договір, з їхньої згоди. Збором коштів та підписів займалася особа, уповноважена мешканцями під`їзду ОСОБА_3 .
Встановлення системи обмеженого доступу (домофону) та заміна вхідних дверей є сферою волевиявлення власників квартир, розташованих у під`їзді, та відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України замінені двері є спільною сумісною власністю власників квартир. Тому вони мають право приймати рішення про їх заміну та встановлення будь-якого обладнання в під`їзді на підставі п.1 ч.2 ст.369 ЦК України.
Положеннями ч.2 ст.382 ЦК України встановлено, що власникам квартири у дво або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
Статтею 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю.
Згідно ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК України)
Згідно ст.21 ч.4 ЖК УPCP, громадяни беруть участь у здійснені заходів, спрямованих на поліпшення, використання і забезпечення схоронності житлового фонду.
Згідно з ч.1 ст.177 ЖК УРСР, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитись до санітарно-технічного та іншого обладнання до об`єктів благоустрою, додержуватись правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти та порядку у під`їздах.
Позивачка у своєму позові вказує, що дані роботи було проведено без її згоди, тобто вона була категорично проти їх проведення та її ніхто не повідомив.
Судом встановлено, що після повернення до міста ОСОБА_1 02.09.2008 р., їй безкоштовно був виданий комплект ключів від вхідних дверей, щоб вона мала змогу користуватися новими установленими дверима. Адже в свою чергу позивачка не брала участі у оплаті та ухилилася від надання грошової суми за користування металевими дверима, та переговорного устрою.
Судом встановлено, що в під`їзді, в якому проживає позивачка, крім неї знаходиться ще 35 квартир. Будь-яких претензій з боку інших мешканців щодо встановлення переговорного пристрою та металевих дверей до відповідачів пред`явлено не було, більш того, від них жодних скарг щодо користування не надходило.
З огляду на те, що позивачка має ключі від запірно-переговорного пристрою на загальних дверях під`їзду, прохід до квартири має вільний, а тому на думку суду, права позивачки, як власника і користувача не порушено, оскільки перешкоди у користуванні квартирою у позивачки відсутні.
Позивачка в своїх позовних вимогах посилається на погіршення стану здоров`я, підвищення артеріального тиску, аритмії серця, пульсуючих поштовхів у висках. Але в свою чергу ніяких доказів погіршення здоров`я не надала. ОСОБА_1 в позовних вимогах зазначала, що ліфт часто не працює, і їй важко спускатися з дев`ятого поверху на перший, але до установки металевих дверей та домофонної системи це не має ніякого відношення.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , розуміючи потреби позивачки, пропонував їй безкоштовно (тобто за власний рахунок) встановити в її квартирі переговірний пристрій, який дозволив би їй відкривати відвідувачам вхідні двері дистанційно - натиснувши відповідну кнопку на пристрої, але з невідомих причин позивачка відмовилась від цієї пропозиції.
В позовних вимогах позивачки також зазначено, що незаконними діями ОСОБА_2 їй нанесено моральну шкоду, яка полягає в тому, що грубо порушене її право власності на квартиру, якою вона не може користуватися належним чином, бо обмежено доступ до будинку у зв`язку з тим, що встановлено у під`їзді запірний пристрій, порушено її конституційне право на пересування та інші особисті немайнові права.
Судом встановлено, що встановлення нових вхідних дверей жодним чином не порушує право власності позивачки на її квартиру, не обмежує доступ до будинку та не порушує право на пересування та інші немайнові права позивачки.
Також позивачка. просила суд стягнути з відповідачів відшкодування матеріальних збитків в сумі 2 000 грн., але не надала жодних обґрунтувань та доказів, підтверджуючих, які саме матеріальні збитки були заподіяні та з чого вона виходила при нарахуванні суми матеріальних збитків, які були начебто заподіяні.
У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В порушення ч.1 ст.60 ЦПК України позивачем не було надано жодних доказів вчинення відповідачами дій, яки би перешкоджали їй користуватися її власністю.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 158, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
У позові ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «К.С. Інвест-Сервіс`про скасування договору підряду та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: