Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-3423/11
РІШЕННЯ

Іменем України

19 жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Крістіни Салаватовни про оспорювання батьківства

в с т а н о в и в:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд з актового запису №12, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції 11.01.2011 року про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити відомості про нього як батька дитини та стягнути із відповідача всі понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою по даній справі.

10.08.2010 року шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано.

28.08.2010 року відповідач народила доньку ОСОБА_2, 11.01.2011 року зареєструвала її народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції. Батьком народженої дитини в актовому записі в порядку ч. 1 ст. 122 СК України був записаний він.

Далі зазначає, що відповідач неодноразово говорила, що він не є батьком її новонародженої дочки. З підстав оспорювання батьківства змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що в 1998 році він зареєстрував шлюб із відповідачкою Від спільного подружнього життя в них 01.04.1999 року народився син ОСОБА_4.

У серпні 2010 року між ним та ОСОБА_3 був розірваний

Додав, що при реєстрації народження ОСОБА_2 у відділі РАЦСу він був присутній та знав, що саме його записали батьком дитини. При цьому вже на момент реєстрації народження ОСОБА_2 він знав, що не є її біологічним батьком. Згоду на його реєстрацію батьком давав особисто, так як необхідно було отримати свідоцтво про народження дитини.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що в травні 2009 року вона залишала позивача та стала проживати з іншим чоловіком від якого 28.08.2010 року народила дочку ОСОБА_5. При реєстрації дитини в органах РАЦСу їй повідомили, що можуть записати батьком лише колишнього чоловіка, шлюб з яким був розірваний 10.08.2010 року. Фактично біологічним батьком дитини є ОСОБА_6 з яким вона спільно проживає та займається вихованням дочки.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини.

Правилами ст.. 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком вона знала, що не є її батьком.

Судом встановлено, що сторони по даній справі перебували в зареєстрованому шлюбі.

10.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2010 року народилася ОСОБА_2, про що свідчить відповідне свідоцтво про народження. Батьком в свідоцтві про народження ОСОБА_2 вказаний позивач по даній справі ОСОБА_1

В судовому засіданні при розгляді даної справи по суті позивач підтвердив той факт, що момент реєстрації народження ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану знав, що не біологічним батьком дитини, однак змушений був це зробити. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що позивач не має права оспорювати батьківство ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді даної справи по суті судом не було встановлено законних підстав для прийняття такого визнання, з урахуванням також пояснень позивача по суті заявлених ним вимог.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог з підстав викладених вище.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 136 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Крістіни Салаватовни про оспорювання батьківства відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.П.Маценко