Справа № 2-2675/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Зінчук А.О.

з участю прокурора Клок О.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Луцької міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, акціонерного комерційного інноваційного банку (надалі АКІД) Укрсиббанк, відділення № 391 АКІД Укрсиббанк, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4, про витребування з чужого незаконного володіння майна, зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання добросовісним набувачем, -

в с т а н о в и в:

Прокурор міста Луцька в інтересах держави в особі Луцької міської ради 19.11.2010р. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 олександра Олександровича, ОСОБА_1, акціонерного комерційного інноваційного банку (надалі АКІД) Укрсиббанк, відділення № 391 АКІД Укрсиббанк, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4, про витребування з чужого незаконного володіння секції № 15 по вул.Сагайдачного, 1 у місті Луцьку.

Позовні вимоги мотивує тим, що прокуратурою міста Луцька проведено перевірку з приводу контролю за використанням комунального майна Луцької міської ради. Встановлено, що у 2007 році арбітражний керуючий ОСОБА_5 будучи призначеним згідно постанови господарського суду Волинської області від 22.03.2007р. ліквідатором ЗАТ Лізинг-нерухомість, діючи всупереч вимогам ст.26 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутомвключив до складу ліквідаційної маси підприємства, об'єкти житлового фонду секції № 15, 19, 23 гуртожитку по вул. Сагайдачного, 1 в м. Луцьку, які в разі банкрутства підприємства повинні передаватися до комунальної власності відповідних територіальних громад, знаючи при цьому, що у вказаних помешканнях на законних підставах проживають малозабезпечені сім'ї, яким згідно чинного законодавства видано ордери на проживання.

ОСОБА_5В, уклав із директором філії Волинський акціонерний центрДАК Національна мережа аукціонівугоду про надання послуг по організації та проведенні аукціону з реалізації цього майна. З0.05.07 секція № 15 у будинку № 1 по вул.Сагайдачного в м. Луцьку була продана ОСОБА_2, 11.06.07 приватним нотаріусом ОСОБА_6 видане свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке зареєстровано в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.06.08 у справі № 2-320/07 позов прокурора м.Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі Луцької міської ради до ЗАТ ЛН, ОСОБА_5, ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов' язання передати у комунальну власність, задоволено. Однак, протягом розгляду вказаної справи в суді 12.07.07р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі- продажу секції № 15 будівлі по вул. Сагайдачного,1 в м.Луцьку. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_1Й 11.01.08р. уклади договір купівлі-продажу вищевказаної секції. Після чого право власності на вказане майно перейшло до ОСОБА_1Й, який весь цей час проживав спільно із ОСОБА_2

11.01.08р. між АКІБ Укрсиббанкта ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № НОМЕР_1 про надання кредиту на суму 85970 доларів США, на забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору був укладений договір іпотеки від 11.01.08р., предметом вказаного договору іпотеки є чотирьохкімнатна секція № 15 площею 90,7 кв.м., яка знаходиться по вул. Сагайдачного, 1 в м.Луцьку. Однак, взятих на себе зобов'язань по кредитному договору не виконував, рішенням Луцького міськрайонного суду у справі № 2-3052/09 позов АКІБ Укрсиббанкдо ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: чотирьохкімнатну секцію № 15 площею 90,7 кв.м., яка знаходиться по вул,. Сагайдачного, 1 в м.Луцьку.

За даним фактом 15.06.10р. відносно ОСОБА_5, ОСОБА_1И, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_7 порушено кримінальну справу,за заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою , вчиненого в особливо великих розмірах у складі організованої групи за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст. 190КК України, крім того відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1Й порушено кримінальну справу за підроблення документів, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Вказані дії ОСОБА_2, ОСОБА_1 є неправомірними, враховуючи наступне.

У 2007 році до господарського суду Волинської області була подана позовна заява першого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Луцької міської ради до ВАТ Волиньрембуд, Волинської обласної ради, Волинської обласної державної адміністрації про визнання недійсним акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, зобов'язання зменшити розмір статутного фонду ВАТ Волиньрембудвизнання будівлі гуртожитку по вул. Сагайдачного, 1 в м. Луцьку обєктом комунальної власності. Рішенням суду від 23.04.08р. у справі № 22/42-77 даний позов було задоволено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.09р., ухвалою Вищого господарського суду від 07.10.10р. вказане рішення господарського суду Волинської області залишено в силі, а апеляційну та касаційну скарги без задоволення.

Згідно з вищезазначеним рішенням господарського суду визнано неправомірною приватизацію Волинського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту в частині включення до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженого 25.10.93р., будівлі по вул. Сагайдачного(Тельмана), 1 в м. Луцьку вартістю на момент приватизації 7515,50 крб., зобов'язано ВАТ Волиньрембудвиключити із статутного фонду, зменшити розмір статутного фонду на суму його вартості, та визнати вказаний гуртожиток об'єктом комунальної власності Луцької міської ради. Таким чином, власником вказаного гуртожитку є Луцька міська рада, а тому згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, заволоділа ним.

Посилаючись на вищенаведене, просить суд витребувати з чужого незаконного володіння секцію № 15 по вул. Сагайдачного, 1 в м. Луцьку.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити, уточнила позовні вимоги та просила витребувати у відповідачів та передати Луцькій міській раді секцію № 15 по вул. Сагайдачного, 1 в м. Луцьку.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, подав до суду зустрічну позовну заяву та вважає його безпідставним та незаконним, посилаючись на те, що предметом спору за первісним позовом є нерухоме майно: 4-х кімнатна житлова секція №15 в житловому будинку по вул. Сагайдачного 1 в м. Луцьку. Дане житло було придбане ним у встановленому законом порядку, згідно укладеного правочину, договору купівлі-продажу, укладеним між ним та ОСОБА_3 11.01.2008р., посвідченого нотаріально і зареєстрованого в державному реєстрі правочинів. На даний час вказаний правочин є чинним. Позивачем не наведено достовірних доказів, які спростовують добросовісність сторін у зазначеному правочині (договорі купівлі-продажу). Вважає себе добросовісним набувачем, таким, що законно набув право власності на оспорюване за первісним позовом майно. Просив задовольнити позовні вимоги, в задоволенні позову прокурора просив відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3, представник акціонерного комерційного інноваційного банку Укрсиббанкта третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали зустрічні позови до Луцької міської ради та просять визнати їх добросовісними набувачами спірного майна.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов прокурора підлягає до задоволення , а в задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_3 слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що у 2007 році арбітражний керуючий ОСОБА_5, будучи призначеним згідно постанови господарського суду Волинської області від 22.03.2007р. ліквідатором ЗАТ Лізинг-нерухомість(згідно копій витягів з реєстру права власності на нерухоме майно, виданих 24.05.2007р. ВОБТІ секції 13, 15, 17, 19, 20, 22, 23 у будинку № 1 по вул.Сагайдачного в місті належали ЗАТ ЛНна підставі договору купівлі-продажу), діючи всупереч вимогам ст.26 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутомвключив до складу ліквідаційної маси підприємства, об'єкти житлового фонду секції № 15, 19, 23 гуртожитку по вул. Сагайдачного, 1 в м. Луцьку, які в разі банкрутства підприємства повинні передаватися до комунальної власності відповідних територіальних громад, знаючи при цьому, що у вказаних помешканнях на законних підставах проживають малозабезпечені сім'ї, яким згідно чинного законодавства видано ордери на проживання.

ОСОБА_5В, уклав із директором філії Волинський акціонерний центрДАК Національна мережа аукціонівугоду про надання послуг по організації та проведенні аукціону з реалізації цього майна. З0.05.07 секція № 15 у будинку № 1 по вул.Сагайдачного в м. Луцьку була продана ОСОБА_2, 11.06.07 приватним нотаріусом ОСОБА_6 видане свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке зареєстровано в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.06.08 у справі № 2-320/07 позов прокурора м.Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі Луцької міської ради до ЗАТ ЛН, ОСОБА_5, ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов' язання передати у комунальну власність, задоволено. Однак, протягом розгляду вказаної справи в суді 12.07.07р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі- продажу секції № 15 будівлі по вул. Сагайдачного,1 в м.Луцьку. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_1Й 11.01.08р. уклади договір купівлі-продажу вищевказаної секції. Після чого право власності на вказане майно перейшло до ОСОБА_1

11.01.08р. між АКІБ Укрсиббанкта ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № НОМЕР_1 про надання кредиту на суму 85970 доларів США, на забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору був укладений договір іпотеки від 11.01.08р., предметом вказаного договору іпотеки є чотирьохкімнатна секція № 15 площею 90,7 кв.м., яка знаходиться по вул. Сагайдачного, 1 в м.Луцьку. Однак, взятих на себе зобов'язань по кредитному договору не виконував, рішенням Луцького міськрайонного суду у справі № 2-3052/09 позов АКІБ Укрсиббанкдо ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: чотирьохкімнатну секцію № 15 площею 90,7 кв.м., яка знаходиться по вул,. Сагайдачного, 1 в м.Луцьку.

За даним фактом 15.06.10р. відносно ОСОБА_5, ОСОБА_1И, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_7 порушено кримінальну справу,за заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою , вчиненого в особливо великих розмірах у складі організованої групи за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст. 190КК України, крім того відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1Й порушено кримінальну справу за підроблення документів, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Вказані дії ОСОБА_2, ОСОБА_1 є неправомірними, враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про визнання угод недійснимивід 28.04.78р. під обманом у таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мають істотне значення для угоди, тобто при укладенні договорів купівлі-продажу, іпотеки ОСОБА_2, ОСОБА_1 , ввели в оману, уклавши вказаний договір фактично розпорядилися майном, яке на момент відчуження їм вже не належало.

Крім того, в 2007 році до господарського суду Волинської області була подана позовна заява першого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Луцької міської ради до ВАТ Волиньрембуд, Волинської обласної ради, Волинської обласної державної адміністрації про визнання недійсним акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, зобов'язання зменшити розмір статутного фонду ВАТ Волиньрембуд визнання будівлі гуртожитку по вул. Сагайдачного, 1 в м. Луцьку обєктом

комунальної власності. Рішенням суду від 23.04.08р. у справі № 22/42-77 даний позов було задоволено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.09р., ухвалою Вищого господарського суду від 07.10.10р. вказане рішення господарського суду Волинської області залишено в силі, а апеляційну та касаційну скарги без задоволення.

Згідно з вищезазначеним рішенням господарського суду визнано неправомірною приватизацію Волинського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту в частині включення до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженого 25.10.93р., будівлі по вул. Сагайдачного( Тельмана), 1 в м. Луцьку вартістю на момент приватизації 7515,50 крб., зобов'язано ВАТ Волиньрембуд виключити із статутного фонду, зменшити розмір статутного фонду на суму його вартості, та визнати вказаний гуртожиток об'єктом комунальної власності Луцької міської ради.

Таким чином, власником вказаного гуртожитку є Луцька міська рада, а тому згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, заволоділа ним.

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2007 року прокурор міста Луцька звертався в суд в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі Луцької міської ради до закритого акціонерного товариства ЛН, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та приватного нотаріуса ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, зобов'язання передати майно у комунальну власність. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2011 року позов прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі Луцької міської ради до закритого акціонерного товариства Лізинг- Нерухомість, ОСОБА_5, ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволено, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання добросовісним набувачем майна відмовлено. Визнано недійсним свідоцтво, видане 11.06.2007 р. приватним нотаріусом ОСОБА_6, яким посвідчено, що ОСОБА_2 належить право власності на майно, яке складається з 4-кімнатної секції № 15, що знаходиться у місті Луцьку по вулиці Сагайдачного, 1 загальною площею 90,9 кв.м, житловою - 51,2кв.м, яке придбане за суму 33 276 грн., що раніше належало товариству з обмеженою відповідальністю Лізинг-Нерухомість, на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.1997р.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2011 року дане рішення залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконаннях цього правочину.

Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача).

Оскільки останнім власником спірної секції є ОСОБА_1, який передав цю секцію в іпотеку при укладанні кредитного договору АКІБ УкрСиббанкі рішенням Луцького міськрайонного суду звернено стягнення на предмет іпотеки, зазначену секцію передано АКІБ УкрСиббанк,тому саме у ОСОБА_1 та АКІБ УкрСиббанкслід витребувати чотирьохкімнатну секцію № 15, що знаходиться в гуртожитку по вулиці Сагайдачного,1 в місті Луцьку та передати Луцькій міській раді.

Приймаючи до уваги, що позов прокурора задоволено, тому підстав для задоволення зустрічних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_3 немає.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60 , 212-215 ЦПК України ст.ст. 216, 230, 328, 387 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1, акціонерного комерційного інноваційного банку Укрсиббанкмайно - 4-кімнатну секцію № 15, що знаходиться у місті Луцьку по вулиці Сагайдачного,1 загальною площею 90,9 кв.м, житловою 51,2кв.м та передати Луцькій міській раді.

Стягнути з ОСОБА_1, акціонерного комерційного інноваційного банку Укрсиббанк332,76 грн. (триста тридцять дві гривні сімдесят шість копійок) судового збору; по 166,38 грн. (сто шістдесят шість гривень тридцять вісім копійок) з кожного; та 120 грн. (сто двадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи; по 60 (щістдесят) грн. з кожного .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання добросовісним набувачем відмовити.

В задоволенні позову прокурора до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта