Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Беркій О.Ю., Шишка А.І.

секретаря Юрків І.П.

з участю ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2, представника Косівського районного управління юстиції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про скасування постанов державного виконавця Косівського районного управління юстиції про призначення виконання та призначення експерта обидві від 7 червня 2011 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду від 28 вересня 2011 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що постанови державного виконавця Косівського районного управління юстиції про призначення виконання та призначення експерта від 7 червня 2011 року про примусове виконання рішення суду ухвалені державним виконавцем Пантелюком Романом Михайловичем, а підписані державним виконавцем Винничук О.М.. У звязку з цим незрозуміло хто є автором цих постанов і в разі незгоди з такими постановами чиї дії слід оскаржувати.

Ухвалою Косівського районного суду від 28 вересня 2011 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали і задовольнити його скаргу, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку доказам у справі, тому постановив помилкову ухвалу.

___________________________________________________________________________

Справа №22-ц-1857 /2011 головуюча у 1інст. ОСОБА_4

Категорія 57 суддя-доповідач ОСОБА_5

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду у справі законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що у двох постановах державного виконавця від 7 червня 2011 року, винесені державним виконавцем Пантелюком Р.М. і підписані іншим державним виконавцем допущені описки, які не можуть бути підставою для скасування цих постанов.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду щодо встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці розміром 0,2500 га, яка розміщена на присілку Глигул у с. Соколівка Косівького району і належить скаржнику.

За змістом статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Примусове виконання рішень в Україні відповідно до Законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, підрозділу примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно положень частини першої статті 20 вказаного Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома відділами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Враховуючи вимоги ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення у формі постанов з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постанови державного виконавця Косівського районного управління юстиції про призначення виконання та призначення експерта від 7 червня 2011 року про примусове виконання рішення суду за формою і змістом суперечливі, є незрозумілими у частині, хто здійснює примусове виконання рішення суду, оскільки ухвалені державним виконавцем Пантелюком Романом Михайловичем, а підписані державним виконавцем Винничук О.М.(а.с.3,5).

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для відмови ОСОБА_1 у задоволенні скарги, тому така ухвала підлягає скасуванню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Косівського районного суду від 28 вересня 2011 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Скасувати дві постанови ВП №26534268 від 7 червня 2011 року винесені державним виконавцем Косівського районного управління юстиції ОСОБА_3, а підписані державним виконавцем Винничуком О.М. про призначення виконання та призначення експерта з примусового виконання рішення суду щодо встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці розміром 0,2500 га, яка розміщена на присілку Глигул у с. Соколівка Косівського району.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

ОСОБА_6 ОСОБА_5

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_7