Справа № 6-10/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2011 р. Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак Р.М.

при секретарі Кобеляцькій О.А.

з участю представника ВДВС - ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Глобине заяву старшого державного виконавця про розяснення заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець ВДВС Глобинського РУЮ ОСОБА_1, посилаючись на ст. 221 ЦПК України, звернувся до суду з заявою про розяснення заочного рішення Глобинського районного суду від 15 листопада 2010 року у справі № 2-3706/2010, згідно якого : збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ? частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини; відкликано з виконання виконавчий лист № 2-508/05 від 13 квітня 2005 року, виданий на підставі рішення Глобинського районного суду від 13.04.2005 року для приєднання до матеріалів цивільної справи.

Мотивував тим, що ст. 32 Закону України Про виконавче провадженняпередбачено вичерпний перелік заходів примусового виконання рішень, зокрема, звернення стягнення на заробітну плату(заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника. Резолютивна частина названого заочного рішення вказівки про стягнення аліментів не містить, а зазначає лише про збільшення їх розміру до ? частки. Крім цього, в звязку з відкликанням виконавчого документу, виконавче провадження підлягає закінченню, що унеможливлює провадження виконавчих дій по ньому.

В судовому засіданні старший державний виконавець І.М. Халявка свою заяву підтримував, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ній.

Стягувач ОСОБА_2 прохала вирішити заяву на розсуд суду. Вказала, що право її дитини на отримання аліментів в даний час порушено, оскільки ВДВС відкликала попередній виконавчий лист, а стягнення по новому виконавчому листові протягом кількох місяців не проводяться.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши цивільні справи № 2/508/05 та № 2-3706/10, встановив наступне.

За рішенням Глобинського районного суду від 13 квітня 2005 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; 13.04.2005 року видано виконавчий лист № 2-508/05.

29.03.2008 року Олександру виповнилося 18 років, тому стягнення аліментів на нього було припинено, а на утримання ОСОБА_4 продовжувалося стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) боржника, тобто половина розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Це відповідало припису ч.3 ст. 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої , якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

28.09.2010 року ОСОБА_2, посилаючись на те, що матеріальний стан її колишнього чоловіка покращився, звернулася до суду з позовом, в якому прохала збільшити розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_5 до ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини.

Суд, заочним рішенням від 15 листопада 2010 року зазначений позов задовольнив, вважаючи, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і доведені належними доказами. Так, ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Рішення набрало законної сили 14.02.2011 року.

16.03.2011 року позивач одержала виконавчий лист № 2/3706/2010. 24.03.2011 року у ВДВС Глобинського РУЮ по ньому було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, резолютивна частина заочного рішення судом була сформульована відповідно до позовних вимог ОСОБА_2, за межі яких суд не мав права виходити.

Нормою ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, законодавець передбачив, збільшення вже стягнутих аліментів за попереднім рішенням суду, тому вказівка про стягнення аліментів в конкретному випадку (тобто в наступному рішенні суду) не є обовязковою, достатнім є зазначення розміру збільшеної частки аліментів, яка виходячи зі змісту попереднього рішення суду підлягає стягненню.

На думку суду, резолютивна частина заочного рішення суду від 15 листопада 2010 року про збільшення розміру, аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, до ? частки його заробітку (доходу) викладена чітко, має однозначне тлумачення: з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 мають стягуватися аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини, замість аліментів в розмірі 1/6 частки, що стягувалися раніше відповідно до рішення Глобинського районного суду від 13 квітня 2005 року та вимог ч.3 ст. 183 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Виходячи з викладеного, суд не має повноважень на розяснення дій працівників ВДВС у виконавчому провадженні.

Керуючись ч.1 ст. 192 СК України, ст. ст. 210, 221 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву старшого державного виконавця Халявки І.М. задовольнити частково.

Розяснити, що резолютивна частина заочного рішення Глобинського районного суду від 15.11.2010 року про збільшення розміру аліментів, які вже стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ? частки його заробітку доходу означає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 мають стягуватися аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини, замість аліментів в розмірі 1/6 частки, що стягувалася раніше відповідно до рішення Глобинського районного суду від 13 квітня 2005 року та вимог ч.3 ст. 183 СК України.

В розясенні дій щодо виконавчого провадження відмовити, оскільки це виходить за межі компетенції суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7