АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2011 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Деревянка О.Г.

суддів Красвітної Т.П., Черненкової Л.А.

при секретарі Горлаковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Південний радіозавод» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Південний радіозавод» (далі за текстом ВАТ «Південний радіозавод») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановила:

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 10.06.2010 року працював на ВАТ «Південний радіозавод» начальником групи по правовим та претензійним питанням.

Наказом № 115к від 15 жовтня 2010 року його звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 21 жовтня 2010 року.

Вважаючи таке звільнення незаконним позивач просив суд визнати наказ № 115к від 15.10.2010 року про його звільнення незаконним, поновити його на раніше займаній посаді, стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення, судові витрати.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, визнано незаконним та скасовано наказ №115-к ВАТ «Південний радіозавод» від 21 жовтня 2010 року в частині звільнення ОСОБА_2, поновлено позивача на посаді начальника групи по правовим та претензійним питанням ВАТ «Південний радіозавод»,стягнуто з ВАТ «Південний радіозавод» на користь ОСОБА_2 14779,36 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 3211 грн.84 коп.

В апеляційній скарзі ВАТ «Південний радіозавод», посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права та на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 Постанови „ Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК , вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обгрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Постановляючи рішення про поновлення на роботі ОСОБА_2 та стягуючи на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про звільнення позивача підписаний не повноважною особою, а тому є незаконним і підлягає скасуванню в частині звільнення позивача.

Але з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що з 10.06.2010 року ОСОБА_2 працював на ВАТ «Південний радіозавод» начальником групи по правовим та претензійним питанням.(а.с.2,3)

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2010 року ВАТ «Південний радіозавод» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на один рік до 28.08.2011 року. Ліквідатором ВАТ «Південний радіозавод» призначено ОСОБА_3. (а.с.2223)

21 серпня 2010 року ліквідатором ВАТ «Південний радіозавод» № 2 ОСОБА_3 видано наказ про звільнення усіх працівників підприємства з 21.10.2010 року, у звязку з ліквідацією підприємства (п.1 ст. 40 КЗпП України), із ознайомленням працівників з цим наказом, зокрема під розпис ОСОБА_2, (а.с.67-68)

Наказом № 115к від 15 жовтня 2010 року, у звязку з ліквідацією підприємства, з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 21 жовтня 2010 року звільнено в тому числі ОСОБА_2.(а.с.16-17)

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2010 року провадження у справі про банкрутство ВАТ «Південний радіозавод» зупинено, у звязку з надходженням апеляційної скарги на постанову від 20.08.2010 р. (а.с.24)

Постановою Дніпропетровського Апеляційного Господарського суду від 27.12.2010 р. постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2010 року скасовано, (а.с.30-32)

Постановою Вищого Господарського суду України від 17 березня 2011 року постанову Дніпропетровського Апеляційного Господарського суду від 27.12.2010 р. скасовано, постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2010 року залишено без змін, (а.с.58- 60)

Згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації.

Пленум ВСУ в п.19 постанови від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснив, що розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобовязані зясувати чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержало власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнювальний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Суд при розгляді спору про поновлення на роботі зобовязаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мала місце ліквідація підприємства) і не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення штату або чисельності працівників, створення або ліквідації підприємства. При перевірці законності проведення звільнення працівників з підстав, визначених п. 1 ст. 40 КЗпП України, суд зобовязаний перевірити чи мали місце зміни в організації виробництва і праці на підприємстві у звязку з його ліквідацією.

Як встановлено судом та підтверджується поданими доказами, такі зміни мали місце.

Відповідачем додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника. Позивача про наступне вивільнення попереджено за два місяці, в звязку з цим у відповідача були підстави для проведення звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки звільнення відбувалось у звязку з ліквідацією підприємства.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про скасування наказу № 115к від 15.10.2010 р., а саме в частині його звільнення, не грунтуються на законі і задоволенню не підлягають. Не можна також погодитись з посиланням позивача про те, що наказ про його звільнення видано не повноважною особою, оскільки такі доводи в силу вище викладеного є необгрунтованими та спростовуються постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2011 р..

За таких обставин, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог.

Керуючись,ст.ст. 209,218,303,307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Південний радіозавод» задовольнити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким ОСОБА_2 у задоволенні позову до Відкритого акціонерного товариству «Південний радіозавод» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді