КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-83/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Мізюн Р.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконними дій щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, в якому просив суд звернути стягнення на квартиру загальною площею 46,50 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки та стягнути судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні вказувала, що між позивачем та відповідачем по справі - ОСОБА_3 08 листопада 2007 року був укладений кредитний договір № NKТGG4, на підставі якого позивач надав ОСОБА_3 кредит у сумі 151500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2028 року. В забезпечення виконання зобовязання між позивачем та ОСОБА_3 08.11.2007 року був укладений договір іпотеки № NKTGG4, відповідно до якого ОСОБА_3 передала в іпотеку ЗАТ КБ «ПриватБанк» нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 46,50 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1.

Відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 30.04.2009 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 158417,04 грн.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати незаконними дії щодо одностороннього підвищення банком відсоткової ставки за кредитним договором, посилаючись на те, що свої зобовязання по кредитному договору вона виконувала в повному обсязі та про існування заборгованості дізналась лише після отримання позовної заяви про звернення стягнення на квартиру. Вказане стало можливим через те, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку, в порушення вимог п. 8.9 кредитного договору, без її повідомлення та узгодження, з 01.02.2008 року збільшив за даним договором відсоткову ставку з 15.00% до 30.00% річних. Тому такі дії позивача за первісним позовом порушують її права і законні інтереси як споживача кредитних послуг та не відповідають нормам чинного законодавства України.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просила задовольнити, зустрічний позов не визнала та просила відмовити в задоволенні, оскільки позивач діяв в межах діючого законодавства та не порушував право відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов підтримала, просила задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що задоволенні позовних вимог ЗАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити, а вимоги зустрічні позовної заяви ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 08 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № NKTGG4, на підставі якого позивач надав ОСОБА_3 кредит у сумі 1551500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2028 року. В забезпечення виконання зобовязання між позивачем та ОСОБА_3 08.11.2007 року був укладений договір іпотеки № NKTGG4 відповідно до якого ОСОБА_3 передала в іпотеку ЗАТ КБ «ПриватБанк» нерухоме майно, - саме квартиру, загальною площею 46,50 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_2.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється шляхом щомісячного платежу для погашення заборгованості за кредитом. Фактично відповідач первісним позовом вчасно та відповідно до умов договору проводила розрахунок за вказані» договором з ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно до п. 8.9 укладеного між сторонами кредитного договору, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом певних випадках, але відповідно до процедури встановленої цим пунктом, ЗАТ «ПриватБанк» повинен надіслати позичальнику повідомлення про зміну відсоткової ставки за 14 календарних днів до набрання чинності змін.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа ЗАТ КБ «ПриватБанк» за вихідним номером 20.1.3.2/6-34585 від 25.12.2008 року ОСОБА_3 фактично з 01.02.2009 року підвищено відсоткова ставка за кредитним договором з 15.00% до 30.00 %.

но до вимог ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна договору, відповідно до ст. 654 ЦК України вчиняється у такій саме формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначена норма є імперативною і не робить виключень для випадків змін договору в односторонньому порядку.

Згідно з вимогами ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, яка введена 12 грудня 2008 року та набрало чинності 9 січня 2009 року, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підвищення відсоткової ставки за кредитним договором відносно ОСОБА_3 відбулось в односторонньому порядку в порушення умов договору та чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

З урахуванням того, що відповідачем за первісним позовом належним чином виконувались зобовязання за договором, суд вважає за таких умов відсутнє право звернення ПАТ «Приват Банк» до суду із позовом про звернення стягнення на заставне майно.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Закритого акціонерного товариства комерційного банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення - відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконними дій щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором № NKTGG4 від 08.11.2007 року.

Зобовязати Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» здійснити зниження ОСОБА_3 відсоткової ставки за користування кредитом згідно договору № NKTGG4 від 08.11.2007 року до 15.00% річних.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Безпрозванний