Справа №2-3575/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2011 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарі Зінчук М.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 У звязку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просив розірвати його шлюб із відповідачем.

У судове засідання сторони не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач щодо задоволення позову не заперечує та просила залишити дитину на проживання з нею.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 18.09.1996 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1376. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач та відповідач припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться.

Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними та залишити дитину на проживання з матірю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.110 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 18 вересня 1996 року, актовий запис №1376, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишити на подальше проживання з матірю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: С.М. Полонець