№ 2- 8332
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Дніпропетровської області, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради і виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради, треті особи комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації`Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та автогаражний кооператив «Лоцманський`про визнання права власності на гараж,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 червня 2011 року звернувся до суду з позовом до відповідачів інспекції ДАБК Дніпропетровської області, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради і Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська про визнання права власності на об`єкт нерухомості гараж. Позивач у своєму позові та в ході судового засідання посилався на те, що рішенням виконкому йому було дозволено збудувати гараж, але збудувати він його не зміг і будував гараж ОСОБА_4 , у якого він потім і придбав цей гараж, він знаходиться в кооперативі «Лоцманський»: № НОМЕР_1 ; рішенням виконкому № 761 від 20 листопада 1998 року ОСОБА_4 дозволено переоформити вказаний гараж, але оформили це на бувшу дружину позивача, що і було зроблено, гараж передано позивачу і він став ним користуватися, але належним чином документи оформлені про це не були; позивач звернувся в БТІ для отримання технічний паспорт на вказаний гараж, не отримав його і йому рекомендовано питання про право власності на гараж вирішити в судовому порядку. Просив визнати за ним право власності на вказаний спірний гараж, задовільнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачів інспекції ДАБК Дніпропетровської області, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради і Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (в матеріалах справи міститься розписка), в своєму листі на адресу суду проти позову не заперечували, визнали його і просили винести рішення за наявними матеріалами справи по закону на розсуд суду. На підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим слухати справу за відсутності представників вказаних відповідачів.

Представники третіх осіб АГК «Лоцманський`та КП ДМБТІ ДОР в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (в матеріалах справи містяться розписки), в своєму листі на адресу суду проти позову не заперечували, погодилися і визнали позовні вимоги і просили винести рішення по закону на розсуд суду за наявними матеріалами справи без участі їх представників. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності представників вказаних третіх осіб згідно ст. 169 ЦПК України.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (в матеріалах справи містяться розписки). Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаних третіх осіб згідно ст. 169 ЦПК України.

З`ясувавши думку сторін і третіх осіб, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , сімейні стосунки не склалися і шлюб було розірвано, про що позивач отримав свідоцтво 25 лютого 2004 року.

09 березня 1988 року виконкомом Дніпропетровської міської ради було прийнято рішення № 67/9 про відвід виробничому об`єднанню ПМЗ земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва кооперативних гаражів. 15 березня 1988 року був створений авто-гаражний кооператив «Лоцманський», який був зареєстрований згідно рішення № 230 виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська від 15 березня 1988 року, затверджено його Статут.

На підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська ОСОБА_4 було дозволено будівництво гаражу, цей гараж ним було збудовано та зареєстровано - № 359, він ним користувався, утримував та сплачував необхідні платежі до кооперативу. Пізніше ОСОБА_4 звернувся до виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська з заявою про переоформлення даного гаражу на позивача, про що було прийняте рішення № 761 виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська від 20 листопада 1998 року, яким було дозволено переоформити вказаний гараж на ОСОБА_5 . Після прийняття даного рішення ОСОБА_2 стала членом авто-гаражного кооперативу та став користувачем даного гаражу. На протязі усього часу володіння, користування даним гаражем вона добросовісно виконувала обов`язки члена кооперативу, які полягали у своєчасній сплаті членських внесків та плати за гараж. Пізніше ОСОБА_2 звернулася до виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська з заявою про переоформлення даного гаражу на ОСОБА_3 , про що було прийняте рішення № 372 виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська від 20 червня 2002 року, яким було дозволено переоформити вказаний гараж на ОСОБА_3 . Після прийняття даного рішення ОСОБА_3 став членом авто-гаражного кооперативу та став користувачем даного гаражу.

У зв`язку з тим, що своєчасно ОСОБА_4 і ОСОБА_2 не оформили право встановлювальних документів на гараж через органи МБТІ, які б свідчили про право власності на вказаний гараж, сторони не мають можливості звернутися до відповідною установи за отриманням свідоцтва про право власності. Член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж наданий йому в користування, набуває права власності на це майно.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровьска від 18 жовтня 2010 року ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування гаражу з чужого незаконного володіння, визнання угоди по відчуженню гаражу незаконною і повернення права власності, стягнення збитків та моральної шкоди відмовлено, а також ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж відмовлено, рішення набрало законної сили.

Зараз стоїть питання про визнання на права власності на вказаний гараж за позивачем. В добровільному порядку спір не вирішено.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного.

Член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж наданий йому в користування, набуває права власності на це майно. Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому збудував капітальний гараж за власні кошти, вніс в повному обсязі свій пайовий внесок за гараж до кооперативу, позивач також сплатив повністю свій пайовий внесок за гараж, має намір вступити до членів кооперативу і володіє гаражем на підставі рішення виконкому про переоформлення гаражу.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що гаражний кооператив «Лоцманський», в якому знаходиться спірний гараж (користувач земельної ділянки) не заперечує і клопоче про визнання права власності на вказаний гараж № НОМЕР_1 за позивачем, про що є письмове підтвердження; виконані роботи по будівництву гаража не протирічать вимогам закону і проводились з відома гаражного кооперативу та органів місцевої влади з дотриманням будівельних та інших необхідних норм; зустрічні позовні вимоги не заявлені; спадкоємців або претендентів немає, кооператив на гараж не претендує; оформити документи на спірний гараж позивач в іншому передбаченому законом порядку не може; ніяким іншим чином вирішити питання немає можливості. Тому, у зв`язку з необхідністю узаконити вищевказаний об`єкт нерухомості позивач вимушений звернутися з позовом до суду.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

При таких обставинах суд вважає можливим визнати за позивачем право приватної власності на гараж № НОМЕР_1 загальною площею 21.0 кв. м. з підвалом такої ж площі у автогаражному кооперативі «Лоцманський», що розташований в м. Дніпропетровську по провулку Садовому, 3.

Таким чином, позовні вимоги знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, вони є обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 331, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на гараж № НОМЕР_1 загальною площею 21.0 кв. м. з підвалом (такої ж площі) у автогаражному кооперативі «Лоцманський», що розташований в м. Дніпропетровську по провулку Садовому, 3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -