Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2- 490
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2011 року Новоодеський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2011року позивач звернувся до Новоодеського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 10063(десять тисяч шістдесят три) грн. 11 коп., з яких 9500грн. основного боргу, 473грн.32коп. відсотків за користування коштами позики та 89грн. 79коп. пені за кожен день прострочення грошового зобовязання.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 28 лютого 2010 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики за яким позивач позичив відповідачу 9500(девять тисяч пятсот)грн. на строк до 20 вересня 2010року, на підтвердження укладення вказаного договору позики ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надала позивачу розписку. У встановлений строк ОСОБА_2 вказану суму позики не повернула.

Позивач зазначив .що після 20 вересня 2010року він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, на що отримував у відповідь, що зараз у неї такої суми коштів немає, і що вона поверне борг пізніше, згодом ОСОБА_2 взагалі почала уникати зустрічі і розмови з позивачем, не відповідала на численні телефонні дзвінки, не бажаючи підіймати питання про борг.

Станом на день подачі позовної заяви відповідачем борг не повернено, а тому ОСОБА_1 вирішив звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики.

ОСОБА_1 зауважив, що у відповідності до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку.

Позивач зазначив, що облікова ставка встановлена Національним банком складала в період з 12.08.2009року по 08.06.2010року -10,25%; з 08.06.2010року по 08.07.2010року 9,5%; з 08.07.2010року по 10.08.2010року - 8,5%; та з 10.08.2010року - 7,75% річних, що є загальнодоступною інформацією на офіційному сайті НБУ.

Позивач вказав, що виходячи вищевказаних відсотків облікової ставки НБУ встановлених на відповідні періоди відповідач крім основної суми боргу має сплатити йому відсотки за користування коштами позики у сумі 473грн.32коп. виходячи з розрахунку:

- в період з 12.08.2009року по 08.06.2010року - (99днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 10,25%=264грн.

- в період з 08.06.2010року по 08.07.2010року ( 30 днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 9,5% = 74грн 17коп.

- в період з 08.07.2010року по 10.08.2010року ( 33 дні х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 8,5% = 73грн.

- в період з 10.08.2010року по 20.09.2010року ( 31 день х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 7,75% = 62грн. 53коп.

Позивач додав, що відповідно до ст. 625 ст. 1050 Цивільного кодексу України позичальник який своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А тому він вважаю, що відповідач повинен сплатити йому пеню в розмірі 3% річних за весь час прострочення виконання зобовязання, тобто за період з 20.09.2010року по 13.01.2011року (за 115днів) з розрахунку ( 115 днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 3% = 89грн. 79коп.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила що вона заборгувала позивачу набагато меншу суму близько 4000грн., хоча факт написання нею власноручно розписки вона не заперечує, та вказала що коштів необхідних для повного повернення боргу у неї не має.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що вони були свідками як ОСОБА_2 власноручно написала розписку про те що позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 9500грн. при цьому жодних заперечень і зауважень щодо суми боргу відповідачем виказано не було.

З матеріалів справи видно, що

28 лютого 2010 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договори позики за якими позивач позичив відповідачу 9500(девять тисяч пятсот)грн. на строк до 20 вересня 2010року, на підтвердження укладення вказаного договору позики ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надала позивачу розписку. У встановлений строк ОСОБА_2 вказану суму позики не повернула.

Позивач зазначив .що після 20 вересня 2010року він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, на що отримував у відповідь, що зараз у неї такої суми коштів немає, і що вона поверне борг пізніше, згодом ОСОБА_2 взагалі почала уникати зустрічі і розмови з позивачем, не відповідала на численні телефонні дзвінки, не бажаючи підіймати питання про борг.

Станом на день подачі позовної заяви відповідачем борг не повернено, а тому ОСОБА_1 вирішив звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики.

ОСОБА_1 зауважив, що у відповідності до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку.

Позивач зазначив, що облікова ставка встановлена Національним банком складала в період з 12.08.2009року по 08.06.2010року -10,25%; з 08.06.2010року по 08.07.2010року 9,5%; з 08.07.2010року по 10.08.2010року - 8,5%; та з 10.08.2010року - 7,75% річних, що є загальнодоступною інформацією на офіційному сайті НБУ.

Позивач вказав, що виходячи вищевказаних відсотків облікової ставки НБУ встановлених на відповідні періоди відповідач крім основної суми боргу має сплатити йому відсотки за користування коштами позики у сумі 473грн.32коп. виходячи з розрахунку:

- в період з 12.08.2009року по 08.06.2010року - (99днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 10,25%=264грн.

- в період з 08.06.2010року по 08.07.2010року ( 30 днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 9,5% = 74грн 17коп.

- в період з 08.07.2010року по 10.08.2010року ( 33 дні х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 8,5% = 73грн.

- в період з 10.08.2010року по 20.09.2010року ( 31 день х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 7,75% = 62грн. 53коп.

Позивач додав, що відповідно до ст. 625 ст. 1050 Цивільного кодексу України позичальник який своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А тому він вважаю, що відповідач повинен сплатити йому пеню в розмірі 3% річних за весь час прострочення виконання зобовязання, тобто за період з 20.09.2010року по 13.01.2011року (за 115днів) з розрахунку ( 115 днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 3% = 89грн. 79коп.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судому засіданні пояснили, що вони були присутні при написанні ОСОБА_2 розписки про те що вона позичила у ОСОБА_1 9500грн., при цьому зі сторони відповідача жодних зауважень щодо суми боргу не було.

З матеріалів справи видно, що 28 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики за яким позивач позичив відповідачу 9500(девять тисяч пятсот)грн. на строк до 20 вересня 2010року, на підтвердження укладення вказаного договору позики ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надала позивачу розписку, що підтверджується поясненнями сторін, свідків та відповідною розпискою.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Станом на 13 січня 2011року відповідачем борг не повернено в повному обсязі.

Згідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку.

Враховуючи, що облікова ставка встановлена Національним банком складала в період з 12.08.2009року по 08.06.2010року -10,25%; з 08.06.2010року по 08.07.2010року 9,5%; з 08.07.2010року по 10.08.2010року - 8,5%; та з 10.08.2010року - 7,75% річних, відповідач має сплатити позивачу відсотки за користування коштами позики в сумі 473грн.32коп. виходячи з розрахунку:

- в період з 12.08.2009року по 08.06.2010року - (99днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 10,25%=264грн.

- в період з 08.06.2010року по 08.07.2010року ( 30 днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 9,5% = 74грн 17коп.

- в період з 08.07.2010року по 10.08.2010року ( 33 дні х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 8,5% = 73грн.

- в період з 10.08.2010року по 20.09.2010року ( 31 день х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 7,75% = 62грн. 53коп.

Відповідно до ст. 625 та ст. 1050 Цивільного кодексу України позичальник який своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 3% річних за весь час прострочення виконання зобовязання, тобто за період з 20.09.2010року по 13.01.2011року (за 115днів) з розрахунку ( 115 днів х (9500грн./100 % / 365 днів у році)) х 3% = 89грн. 79коп.

Пояснення відповідача про те, що сума позики фактично була меншою підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

З наведеного видно, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу, відсотків за користування коштами позки та пені за просторочення виконання грошового зобовязання, обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 порушила умови договору позики, не виконує взяті на себе зобовязання, ухиляється від повернення позики то відповідно до умов укладеної угоди та ст. 625, ст.1046, ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049, ст. 1050 Цивільного кодексу України, станом на 13.01.2011року загальна сума заборгованості яку ОСОБА_2 повинна сплатити позивачу складає 10063(десять тисяч шістдесят три) грн. 11 коп., з яких 9500грн. основного боргу, 473грн.32коп. відсотків за користування коштами позики та 89грн. 79коп. пені за кожен день прострочення грошового зобовязання.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 526, 533, 549, 550, 610, 611, 625, 1046-1050, 1167 ЦК України, -

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215 та 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, 10063(десять тисяч шістдесят три) грн. 11 коп. заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100(сто)грн. 63 коп. державного мита, та 120(сто двадцять) грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу

протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: