Справа №22-ц-3100/11 03.11.2011 03.11.2011 03.11.2011
Справа № 22ц-3100/11 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

3 листопада 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Кутової Т.З.,

при секретарі судового засідання Калашниковій А.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі -ПАТ«Брокбізнесбанк»)

на ухвалу

Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2011 року

постановлену за позовом

ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2011 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 серпня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_4 Уточнюючи позовні вимоги у червні 2011 року, позивач просив стягнути з позичальника та поручителя ОСОБА_6 в солідарному порядку 8897,44 долара США, еквівалент 70943 грн. 74 коп.

14 квітня 2011 року судом постановлена ухвала про забезпечення позову, накладено арешт на будинок № 25 по вул. Радянській в смт. Велика Корениха в м. Миколаєві, якій належить відповідачці.

За її заявою, ухвалою того ж суду від 11 жовтня 2011 року заходи забезпечення позову скасовані.

В апеляційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк» просить скасувати останню ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви. На думку апелянта, підстав для скасування заходів забезпечення позову у суду не було.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову від 14 квітня 2011 року та обираючи спосіб забезпечення накладення арешту на будинок відповідачки, суд виходив з можливості відповідачки реалізувати будинок, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Скасовуючи вказані заходи ухвалою від 11 жовтня 2011 року суд вважав, що арешт перетворився у неспівмірний спосіб забезпечення позову, оскільки позичальник сплачує частково кредит, та має намір виконувати свої обовязки.

Проте, з такими висновками погодитися не можна, оскільки суд дійшов до них з порушенням вимог процесуального закону.

Як виходить зі змісту ст. 151, ст. 154 ЦПК України, та розяснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

На вимоги процесуального закону суд уваги не звернув, а тому не зазначив в ухвалі про те, які обставини, що зумовили застосування арешту, змінилися. Тоді як позивач від позову не відмовився, і ставить питання про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором, в яку він включив поточну заборгованість та суму кредиту, що підлягає стягненню достроково. Не досліджено питання можливості розпорядження відповідачкою будинком, не визначено його ціни, не перевірено в достатній мірі можливість забезпечення виконання рішення суду за рахунок іншого майна.

Щодо розрахунків заборгованості відповідачів перед банком, на які посилався суд в ухвалі, то вони по - перше, є неконкретними, а по - друге, визначення суми заборгованості повязано з розглядом справи по суті.

Оскільки судом порушено порядок встановлений для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову колегія суддів вважає, що ухвалу необхідно у відповідності з п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2011 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: