Справа № 2-661/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі: головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Ширай Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та трьох відсотків річних за прострочення грошового зобовязання

встановив

Позивач звернувся до суду із названим позовом та у судовому засіданні пояснив, що 13 червня 2010 року він позичив відповідачу 160 000 гривень. Про одержання зазначеної суми відповідач надав позивачу розписку та зобов'язався повернути вказані кошти до 01.08.2010 року, але у визначений домовленістю строк гроші не повернув. Від виконання грошового зобов'язання відповідач ухиляється.

Позивач зазначив, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому відповідно до ст. 625 ЦК України повинен сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми за час прострочення зобов'язання.

Просив стягнути з відповідача на його користь 160 000 гривен борг за договором позики та три проценти річних за прострочення грошового зобов'язання у розмірі 1 400 гривень.

Відповідач позов визнав, пояснив, що гроші за договором позики не повернув через скрутне фінансове становище.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач 13 червня 2010 року позичив відповідачу 160 000 гривен, а останній отримав кошти та зобов'язався їх повернути до 01 вересня 2010 року.

У визначений договором строк відповідач кошти не повернув.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. В розумінні ч.2 ст.1047 ЦК України, якщо договір укладається в простій письмовій формі, його укладення може бути здійснено як у формі окремої угоди, так і шляхом обміну листами, телеграмами тощо. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач не повернув позичені кошти у визначений договоромстрок, ці кошти мають бути стягнені з відповідача примусово.

Задоволенню підлягає і вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за прострочку виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних у розмірі 1 400 гривень відповідач не оспорює.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 10,11,60,179,212ЦПК України, ст.ст. 625,1047,1049 ЦК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов'язання задовольнити.

Стягути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики з урахуванням 3-ох процентів річних у розмірі 161 400 (сто шістдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Рішення протягом 10-днів з дня його проголошення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_3