АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3552/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що в результаті роботи в шкідливих умовах на підприємствах відповідача він захворів на професійне захворювання. За висновком МСЕК від 27 травня 1996 року йому первинно встановлена втрата професійної працездатності на 40% та визнано інвалідом третьої групи. За висновком повторної МСЕК від 1 червня 2006 року йому встановлена втрата працездатності на 55%.

Посилаючись на те, що в зв'язку з ушкодженням здоров'я він переносить моральні страждання, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено частково у розмірі 1 500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення, як незаконного, постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги та перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за час роботи на підприємствах ВАТ «Павлоградвугілля» захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК від 27 травня 1996 року йому первинно встановлена втрата професійної працездатності на 40% та визнано інвалідом третьої групи. За висновком повторної МСЕК від 1 червня 2006 року - встановлена втрата працездатності на 55%, професійне захворювання стало наслідком тривалої дії тяжких і шкідливих умов праці позивача.

За таких обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачу, внаслідок професійного захворювання, спричинено моральну шкоду, яку відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України повинен сплатити відповідач.

Розглядаючи виниклий спір, суд в досить повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку доказам в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди є безпідставними, оскільки сам факт отримання професійного захворювання і втрати при цьому працездатності свідчать про наявність моральної шкоди.

Посилання скарги на відсутність медичного висновку щодо спричинення позивачу моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наявність такого висновку не є обов'язковою для суду при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди.

Безпідставним є посилання апелянта на незаконність стягнення з нього морального відшкодування, оскільки відповідальність за спричинення шкоди здоров'ю працівника під час виконання ним своїх трудових обов'язків законодавцем покладена саме на роботодавця, який відповідно до вимог ч.2 ст.153 КЗпП України повинен забезпечувати безпечні та нешкідливі умови праці. Посилання товариства на свідомий вибір ОСОБА_2 роботи з небезпечними та шкідливими умовами праці не може бути прийняте до уваги, оскільки такий вибір позивача відповідає положенням ст.43 Конституції України щодо його права на належні, безпечні і здорові умови праці та не звільняє роботодавця від зобов'язання їх забезпечувати.

Доводи апеляційної скарги про порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом суперечить вимогам п.3 ст.268 ЦК України щодо непоширення позовної давності на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: