Справа № 2-1/2011 року
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2011 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючої - суддi ОСОБА_1,
секретаря - Візнович Х.В., Бондаренко І.Г., Сльозко Ж.І.,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
двокатів - ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Долинi справу за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя та позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування вартості будівельних матеріалів,-
Позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому просить поділити спільне нерухоме майно, нажите з відповідачкою під час перебування у шлюбі, виділивши йому частину будинковолодіння, яке розташоване за адресою: с. Оболоня, вул. Пачовського, 5 Долинського району Івано-Франківської області, вартість якого складає 214756,00 гривень, або зобовязати відповідачку сплатити йому половину вартості будинковолодіння, поділити рухоме майно, нажите ним та відповідачкою під час перебування у шлюбі, наступним чином: трактор колісний «Т-25А», д.н. НОМЕР_1, 1984 року випуску, вартістю 1867,00 гривень, виділити йому, автомобіль марки «Опель Кадет», д.н. НОМЕР_2, вартістю 5896,79 грн., виділити відповідачці, стягнути з відповідачки судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_8, який розірвано у 2006 році. Під час перебування у шлюбі вони побудували житловий будинок з господарськими спорудами в с. Оболоня по вул. Пачовського, 5 Долинського району Івано-Франківської області і за спільні кошти придбали інше рухоме майно.
В судовому засiданнi позивач-відповідач ОСОБА_7 позовнi вимоги уточнив, зіславшись на вищевикладені обставини, просив поділити між ним та відповідачкою будинковолодіння по вул. Пачовського, 5 в с. Оболоня, виділивши йому частину будинковолодіння згідно таблиці № 10 та компенсувавши різницю за відхилення від ідеальних часток. З судовою будівельно-технічною експертизою згідний. А також, у звязку з тим, що відповідачка переписала трактор, який належав їм на праві спільної сумісної власності, їхньому сину, який проживає після розірвання шлюбу з нею, тому просить йому виділити автомобіль «Опель Кадет», а відповідачці - трактор. Проведення переобладнання будинку при його поділі буде здійснювати тільки за згодою виконкому Оболонської сільської ради, до якого звернувся із відповідною заявою.
Щодо позовних вимог ОСОБА_9, то даний позов він визнає частково. Не заперечує, що будівельні матеріали були придбані за її кошти та кошти її чоловіка, але щодо будівельних робіт, то частково дані роботи проводив він самостійно, за інші оплачували він та дружина. З сумою, вказаною в експертизі не згідний, так як на той час їхні витрати були значно меншими, тому згідний оплатити фактично понесені витрати.
Відповідачка ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_10 в судовому засіданні позов ОСОБА_7 не визнали. Пояснили, що будинок є незавершеним, незданий в експлуатацію, відповідач участі у його будівництві не брав. Всі будівельні матеріали були придбані батьками ОСОБА_8, а тому права на частку у будинку у позивача нема. Щодо трактора, то ще за час шлюбу ОСОБА_8 переписала його на сина ОСОБА_10, а тому він не може бути спільною сумісною власністю. Автомобіль був придбаний за кошти, які отримав з Німеччини у спадок батько ОСОБА_8, а позивач тільки перегнав його та користувався ним. Ні частку будинку, ні грошову компенсацію та судові витрати відповідачка повертати не буде, оскільки ОСОБА_7 в будинку не проживає та не вчинив жодних дій щодо його збереження та підтримання в належному вигляді, тому просили у позові відмовити. Щодо позовних вимог ОСОБА_9, то даний позов вони визнають повністю, так як остання та її покійний чоловік справді придбали всі будівельні матеріали та провели всі будівельні роботи у цьому будинку.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши здобутi в судовому засiданнi докази в їх сукупностi, вважає, що позов ОСОБА_7 та позов ОСОБА_9 пiдлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Ч. 1 ст. 63 цього кодексу передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ч. 1 ст. 70 зазначеного кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ № 013844 від 24.10.2006 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за № 169 від 24.10.2006 року. Шлюб розірвано в судовому порядку згідно рішення Долинського районного суду 30.06.2006 року (т. 1 а.с. 28, т. 2 а.с. 44).
Про те, що будівництво будинковолодіння по вул. Пачовського, 5 в с. Оболоня Долинського району розпочате сторонами за час перебування в шлюбі та що цей будинок належить їм на праві спільної сумісної власності свідчать їхні пояснення, а також:
-витяг з рішення виконкому Оболонської сільської Ради народних депутатів № 88 від 13.11.1986 року, відповідно до якого було виділено за рахунок фонду сільської ради земельну ділянку 0,10 га для будівництва житлового будинку ОСОБА_8 в с. Оболоня по вул. Стефаника (т. 1 а.с. 11);
-будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, що виділена індивідуальному забудівнику ОСОБА_8, зареєстрований по району 16.02.1987 року № 78 (т. 1 а.с. 10-18);
-рішення виконавчого комітету Оболонської сільської ради № 40 від 31.08.2006 року, з якого встановлено, що житловому будинку, який побудований за час спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8, присвоєно поштову адресу с. Оболоня, вул. Пачовського, 5 (т. 1 а.с. 26);
-довідка № 1387 від 10.08.2006 року, видана Івано-Франківським ОБТІ, відповідно до якої готовність недобудованого житлового будинку в с. Оболоня по вул. Пачовського, 5 складає 87 % і вартість в цінах 2006 р. складає 179222,00 грн. (т. 1 а.с. 29).
Отже, в судовому засіданні встановлено, що сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя належить будинковолодіння в с. Оболоня по вул. Пачовського, 5 Долинського району. Вказаний будинок розпочатий будівництвом за час перебування сторін у шлюбі, стан його готовності на час звернення до суду становив 87 %. З висновком судової будівельно-технічної експертизи сторони згідні. Позивач не заперечує, щоб йому виділили меншу частину будинку зі сплатою грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки та після отримання згоди виконкому готовий провести його переобладнання. Відповідачка вважає, що позивачу не повинна належати жодна частина будинку чи компенсація за неї, так як він участі у будівництві не брав, будинок незавершений та не введений в експлуатацію.
Таким чином, суд приходить до висновку, що будинковолодіння по вул. Пачовського, 5 в с. Оболоня є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи визначений єдиний варіант розподілу вказаного будинковолодіння. Суд вважає, що зазначений варіант є доцільним та оптимальним, а тому, оскільки сторони не досягли згоди про його поділ у добровільному порядку, позов в цій частині належить до задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Згідно довідки № 816/10 про залишкову вартість транспортного засобу, складеної 19.09.2006 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, ринкова залишкова вартість автомобіля марки «Опель Кадет» на момент дослідження становить 5896,79 грн. (т. 1 а.с. 23).
В судовому засіданні позивач заявлені вимоги уточнив, просив вказаний автомобіль передати йому, так як після розірвання шлюбу по даний час він перебуває у його користуванні та обслуговуванні, а трактор залишився у володінні та користуванні його колишньої дружини.
Твердження представника відповідачки ОСОБА_10 про те, що вказаний вище автомобіль був придбаний за кошти ОСОБА_11, а тому повинен бути переданий ОСОБА_9 як спадкоємиці не знайшло свого підтвердження в ході розгляд справи, оскільки будь-яких доказів про те, що ОСОБА_11 придбав спірний автомобіль за власні кошти та для особистого користування, не представлено. Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з моменту придбання вказаного автомобіля із заявами про повернення їм автомобіля марки «Опель Кадет» чи визнання незаконною реєстрацію його на ОСОБА_7 не зверталися.
Таким чином суд приходить до переконання, що автомобіль марки «Опель Кадет», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки автомобіль є неподільною річчю та не може бути поділений між сторонами в натурі, позивач тривалий час користується ним, несе затрати на збереження його у належному стані, тому суд приходить до переконання, що спірний автомобіль слід виділити ОСОБА_7, зобовязавши останнього сплатити відповідачці половину його вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.
Ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Про те, що сторонами за час перебування у шлюбі придбано трактор марки Т-25А, 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, свідчить копія свідоцтва про реєстрацію машини серії АК № 364879 від 07.07.1999 року (т. 1 а.с. 20).
Відповідно до повідомлення експериментального творчо-виробничого обєднання «Придністровя» № 34 від 25.10.2006 року трактор Т-25А, який являвся у власності ОСОБА_8, переоформлений у власність ОСОБА_12 згідно довідки-рахунку ТН « 066740 виданої 04.07.2006 року (т. 1 а.с. 31).
В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2006 року було ухвалене рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами. До вступу даного рішення в законну силу спірний трактор був переоформлений ОСОБА_8 на сина ОСОБА_12 ОСОБА_7 дії відповідачки не оскаржував, а тому є підстави вважати, що вони були вчинені за його згодою. На даний час спірний трактор не належить подружжю, а тому не підлягає поділу. Отже, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Таким чином позов ОСОБА_7 належить до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Про те, що ОСОБА_13 була дружиною ОСОБА_11, свідчить копія свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 916646 від 07.08.1965 року, відповідно до якого ОСОБА_11 та ОСОБА_14 одружилися 07.08.1965 року, прізвище дружини після реєстрації одруження ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 51).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 178707 від 29.12.2004 року ОСОБА_11 помер 29.12.2004 року, актовий запис № 230 (т. 1 а.с. 52).
Як вбачається зі змісту рішення Долинського районного суду від 10.06.2005 року єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_11, є ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 171-173).
З оглянутих в судовому засіданні оригіналів накладних, на яких маються відмітки про оплату, та квитанцій вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 проводили оплату за придбання будівельних матеріалів в період з 1990 року по 2003 рік, копії цих документів долучено до матеріалів справи (т. 1 а.с. 62-88).
В судовому засіданні ОСОБА_9 ствердила, що зазначені у накладних матеріали були витрачені на будівництво будинковолодіння по вул. Пачовського, 5 в с. Оболоня, про що не заперечили відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та представник останньої ОСОБА_10 Одночасно третьою особою не представлено жодного доказу про те, що вона чи її чоловік за власний рахунок проводили будівельні роботи у спірному будинку.
Отже, позов ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.
На пiдставi ст.ст. 60-61, 63, 65, 68-72, 114-115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 316, 319, 368-370, 372, 1218, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя задоволити частково.
Розділити житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться по вул. Пачовського, 5 вм. Долина Івано-Франківської області.
Виділити ОСОБА_7 наступні приміщення в будинку:
І - гараж площею 45.4 кв.м.
ІІ - комора площею 16,7 кв.м.
Всього площі по підвалу 62.1 кв.м.
1-6 житлова кімната площею 16,0 кв.м.
1-7 житлова кімната площею 14,2 кв.м.
Всього по наземній частині 30,2 кв.м.
Виділити ОСОБА_8 наступні приміщення в будинку:
ІІІ комора площею 19.7 кв.м.
Всього площі по підвалу 19.7 кв.м.
1-1 коридор площею 12.3 кв.м.
1-2 кухня площею 9.6 кв.м.
1-3 ванна площею 3.0 кв.м.
1-4 житлова кімната площею 11.2 кв.м.
1-5 житлова кімната площею 27,1 кв.м.
1-8 житлова кімната площею 14,8 кв.м.
Всього площі по наземній частині 78.0 кв.м.
Горище, призначене для обслуговування несучих та огорожуючих конструкцій даху та горищного перекриття над житловими приміщеннями, які знаходяться під ним, виділити в користування кожному зі співвласників над виділеними їм приміщеннями.
Витрати по переобладанню будинковолодіння: демонтуванню дверного блоку і замуруванню дверного прорізу між коридором 1-1 та житловою кімнатою 1-7, демонтуванню дверного блоку і замуруванню дверного прорізу між житловою кімнатою 1-5 та житловою кімнатою 1-6, переобладнанню електрозабезпечення, газопостачання та опалення житлового будинку покласти на сторін у рівних частках.
Виділити в спільне користування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 господарські будівлі та споруди: вбиральню (літер. Д), ворота (літер.N1), ворота (літер.N2), ворота (літер.N3), огорожу (літер.N4), огорожу (літер.№5), криницю (літер.№6).
Літню кухню, стайню та шопу виділити ОСОБА_8.
Виділити ОСОБА_7 автомобіль марки «Опель Кадет», держ. номер НОМЕР_3.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 половину вартості автомобіля марки «Опель Кадет», держ. номер НОМЕР_3, в сумі 2948,38 (дві тисячі девятсот сорок вісім гривень 38 копійок).
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 900,00 (девятсот) гривень за проведення судової будівельно-технічної експертизи згідно договору № 03/03-09 від 03.03.2009 року, 850,00 (вісімсот пятдесят) гривень судового збору та 15,00 (пятнадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, сплачені нею при поданні позовної заяви до суду.
В решті позовних вимог відмовити.
Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування вартості будівельних матеріалів задоволити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: