Справа № 2-2847/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року

Комсомольський районний суд м. Херсон у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Відоменко К.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства " Всеукраїнський ОСОБА_3" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

Позивач звернувся до суду із названим позовом, посилаючись на те, що 17 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_3", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_3", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 212-08/Ф/В, відповідно до умов якого банк видав позичальнику кредитні кошти у безготівковій формі розміром 13600гривень строком до 16.06.2011 року зі сплатою 24 процентів річних за користування кредитними коштами.

Розділом 2 кредитного договору строни визначили порядок виконання зобовязань за договором, а саме: відповідач повинен щомісячно до дати, встановлениої графіком, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення на нього готівки у сумі не меншій чергового платежу.

Відповідач, починаючи з вересня місяця 2009 року, зобов'язання за кредитним договором не виконує , в результаті чого станом на 16 вересня 2010 року за відповідачем обліковується борг у сумі 15 680,34 гривні, з яких: борг за кредитом 9 753,76 гривень: по сплаті відсотків 1 788, 04 гривень; 1 904,00 гривень - комісія за РО, штраф за пропуск платежів 2 234,54 гривні.

Просив суд стягнути зазначену суму боргу з відповідача на його користь.

Представник позивача у судовому засідання підтримав позов, просив суд задовільнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, пояснив, що визнає вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та розрахункове обслуговування, а нарахування штрафу є незрозумілим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 17 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_3", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_3", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 212-08/Ф/В, відповідно до умов якого банк видав позичальнику кредитні кошти у безготівковій формі розміром 13 600 гривень строком до 16.06.2011 року зі сплатою 24 процентів річних за користування кредитними коштами.

Позичальник не виконав умови кредитного договору, і у визначений договором строк не повернув кредитні кошти та відсотки за користування ними.

Згідно розрахунку банку заборгованість відповідача по сплаті кредиту складає 9 753,76 гривень, по сплаті відсотків 1 788,04 гривень, 1 904,00 гривень - комісія за РО.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Оскільки відповідач не повернув позичені кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом у визначений договором строк, то ці кошти мають бути стягнені з відповідача примусово.

Сторони у договорі визначили, що позичальник сплачує суми за розрахункове обслуговування кредиту, а тому заборгованість по зазначеним виплатам підлягає стягненню з відповідача.

Розрахунок штрафу у позовній заяві не обґрунтований, не зазначено, виходячи з яких чинників його нараховано.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки позивачем не обґрунтована вимога про стягнення штрафу, то суд відмовляє у задоволенні вимоги про його стягнення.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом, відсотками, розрахунковим обслуговуванням кредиту.

Відповідно до вимог ст.88 з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору пропорційному розміру задоволених вимог 134,46 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Керуючись ст.10,11,60,179,209,212 ЦПК України, ст.ст.526, 549,1048-1050 ЦК України, суд

вирішив

Позов публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3" заборгованість за кредитним договором від 17 червня 2008 року № 212-08/Ф/В, у розмірі 13 445 гривень 80 копійок та судові витрати у розмірі 254 (двісті пятдесят чотири) гривні 46 копійок.

В решті позовних вимог відмовити через необґрунтованість.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_4