Справа № 2 - 1433 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 квітня 2011 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності. Позивачка вказувала на те, що 2 жовтня 2004 року між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Проте із відповідачем вони проживали однією сімєю ще з листопада 2001 року. У квітні 2004 року вони разом з відповідачем вирішили придбати квартиру, для чого відповідачем укладено із акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 8000 дол. США строком на 10 років на придбання квартири. 8 квітня 2004 року було укладено договір купівлі-продажу чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, яку було оформлено на імя відповідача. Посилаючись на те, що квартира була придбана ними спільно, коли вони проживали однією сім єю, за кошти, що належали їм з відповідачем, просила суд визнати спірну квартиру обєктом права спільної сумісної власності.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги позову, просив про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду подав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив про те, що позов ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю він визнає.

Заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 2 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб. 8 квітня 2004 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, на імя відповідача ОСОБА_3 було придбано чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 55965 грн.

18 жовтня 2004 року на імя позивачки оформлено кредитний договір у банку на суму 4236 дол. США з цільовим використанням на проведення ремонту нерухомого майна. 12 серпня 2005 року на імя позивачки оформлено другий кредит в банку на суму 5815 дол. США з цільовим призначенням на проведення ремонту нерухомого майна.

Згідно наявної у справі довідки ЖКП «Південь» від 20.01.2011 року до укладення шлюбу, позивачка була зареєстрована у спірній квартирі.

Відповідно до ч.1 ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими і підлягають звадоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності задовольнити.

Визнати, що квартира АДРЕСА_2 є обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська