Справа № 6-76/11
Провадження № 6/409/8967/11
У Х В А Л А

26 грудня 2011 року м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши в судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Держаний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить розглянути питання про тимчасове обмеження права виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в м. Дніпродзержинську по бульвару Будівельників, 6 8.

В обґрунтування зазначає, що на виконанні державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 42 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2136 від 23 грудня 2009 року щодо стягнення солідарно з Гелієва ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 147000,00 грн., суми пені в розмірі 187000,00 грн. та судових витрат в розмірі 1730 грн., загальна сума стягнення з урахуванням стягнення виконавчого збору становить 369303 грн. Згідно з вимогами ст. ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 лютого 2010 року та було надано термін для добровільного виконання рішення протягом семи днів. Але до теперішнього часу рішення суду боржниками не виконане, і можливим є виїзд боржника за кордон України. 11 березня 2011 року від стягувача ОСОБА_4 до відділу надійшла заява щодо прийняття державним виконавцем заходів про обмеження права виїзду боржника за кордон, оскільки стягувач вважає можливим уникнення боржника від сплати суми заборгованості за рішенням суду. В звязку з тим, що згідно Указу Президента України « Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 року № 261/2008, та спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної Прикордонної служби України твід 27 травня 2008 року № 25-5347 «Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства» наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її в праві виїзду за межі України, вважає, що є підстави для застосування до боржника ОСОБА_2 тимчасового обмеження права виїзду за кордон.

У відкрите судове засідання державний виконавець Рутковський О.В. не зявився, про дату, місце та час розгляду подання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч .2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши в судовому засіданні подання державного виконавця та додані до неї документи, приходить до висновку про відмову у задоволення заяви «про тимчасове обмеження виїзду за межі України» з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.124 Конституції України, рішення судів є обовязковим для виконання на всей території України.

Згідно ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", оформлення і видача паспорта / проїзного документа здійснюється громадянам України: які постійно проживають в Україні, - територіальними органами та підрозділами міграційної служби. Згідно п.13 Постанови, підставою для оформлення паспорта / проїзного документа чи обґрунтованої відмови у його видачі є рішення, прийняте начальником (або його заступником) відповідного територіального органу або підрозділу, посадовою особою дипломатичного представництва чи консульської установи України в порядку, встановленому відповідно ДМС і МЗС.

Відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» на контрольно-пропускному пункті Державної прикордонної служби у ході перевірки паспортів службові особи КПП з'ясовують також наявність обмежувальних обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а у разі потреби проводять опитування громадян, які прямують через державний кордон, для з'ясування питань, пов'язаних із їх пропуском через державний кордон.

За наявності обмежувальних обставин, вказаних у Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у зазначеній постанові, громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України. Про ці обставини Державна прикордонна служба України дізнається на підставі доручення правоохоронного органу, форма якого затверджена додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 2001 р. №35 «Про затвердження Положення про порядок надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень правоохоронних і розвідувальних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон України».

Згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України, від 22 січня 2001 р. №35 «Про затвердження Положення про порядок надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень правоохоронних і розвідувальних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон України», доручення Державній прикордонній службі правоохоронними і розвідувальними органами надаються відповідно до їх компетенції за наявності правових підстав, визначених законодавством, а також даних про намір особи прямувати у визначений термін через державний кордон України.

Згідно з п.5 зазначеної постанови, доручення оформляються на бланку за зразком згідно з додатком за підписом: Міністра внутрішніх справ або його заступників, начальників головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управлінь, відділів МВС на транспорті або їх заступників; Голови СБУ або його заступників, начальників обласних управлінь СБУ або їх заступників; Голови Служби зовнішньої розвідки або його заступників; начальників регіональних управлінь Держприкордонслужби або їх заступників. У Держприкордонслужбі доручення можуть оформлятися також за підписом Голови Держприкордонслужби або його першого заступника - директора Департаменту охорони державного кордону; начальника Управління державної охорони або його заступників; Голови Державної податкової адміністрації або його заступників, голів державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі або їх заступників; Голови Державного департаменту з питань виконання покарань або його заступників, начальників управлінь (відділів) зазначеного Департаменту в Автономній Республіці Крим, областях, м.Києві та Севастополі або їх заступників; Генерального прокурора України, прокурора Автономної Республіки Крим, прокурорів областей, мм. Києва та Севастополя, міських, районних, міжрайонних прокурорів, військових прокурорів, транспортних прокурорів, інших прокурорів або їх заступників; начальника Головного управління розвідки Міноборони.

Згідно статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З огляду на зазначені вище вимоги чинного законодавства України, та з увагою на той факт, що достатніх доказів щодо наміру боржника ОСОБА_2 виїхати за межі України не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволення заяви «про тимчасове обмеження виїзду за межі України», оскільки це порушить конституційне право ОСОБА_2 на свободу пересування, вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України та існуючий порядок тимчасового обмеження виїзду громадян України з України. Доказів наявності в даному випадку «виняткового випадку» заявником суду не надано.

Окрім зазначеного, заявник, посилаючись в обґрунтування заяви на ст.217 ЦПК України, не прийняв до уваги, що нормою даної статті передбачено можливість визначення судом, який ухвалив рішення, порядку його виконання, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання, при винесенні рішення суду, а не після набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ч.1 ст.33, ст.124 Конституції України, ст.ст.210, 217, 373 ЦПК України, ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», п.4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України, від 22 січня 2001 р. №35 «Про затвердження Положення про порядок надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень правоохоронних і розвідувальних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон України», суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя А.Б.Ковальова