Справа № 1407/2-459/11
УХВАЛА

"07" лютого 2011 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини, яка підлягає відібранню ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ :

03 лютого 2011 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 та неповнолітньої дитини, яка підлягає відібранню - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що боржником не виконується судове рішення, яким у неї відібрано неповнолітнього ОСОБА_2

Вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Разом з тим суди уповноважені на розгляд заяв та подань державного виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження у випадках та порядку, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та інших випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Проте ні зазначеним Законом, ні нормами Цивільного процесуального кодексу України, ні нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника або інших осіб у виконавчому провадженні до виконання рішення суду, а тому зазначене подання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому суддя вважає за необхідне відповідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України відмовити у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини, яка підлягає відібранню ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: