Справа №2-1045/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді - Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Контакт Жилстрой» про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Контакт Жилстой» про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця та визнання права власності, вказавши, що згідно договору купівлі продажу від 17.04.2008 року, ОСОБА_2 купувала квартиру АДРЕСА_1 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Контакт Жилстрой». Позивачка вважає, що дана квартира повинна належати їй на праві приватної власності, оскільки придбана на кошти позивачки.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просила визнати недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця та визнання за нею права власності.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_3 позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти позову.

Вислухавши пояснення позивача та відповідачів, дослідивши й оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

17.04.2008 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контакт Жилстрой» - з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що кошти на придбання вказаної квартири вона заробляла працюючі в Італії а також займала частину коштів, для своєчасного внесення платежів, її пояснення підтвердив свідок ОСОБА_7. Наявність коштів на придбання спірної квартири підтверджена матеріалами справи.

В той же час, позивач при наявності можливості оформлення доручення на підставі якого її представник міг представляти її інтереси та укладати від її імені угоди, позивач не зробила цього.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним в частині покупця, позивач у силу ст. 10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Між ОСОБА_2 з одної сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контакт Жилстрой» - з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_2 прийняла від ТОВ «Контакт Жилстрой» у власність зазначений житловий будинок та сплатила за нього визначену за домовленістю сторін грошову суму у розмірі 251894,00 грн., яка була сплачена до підписання договору.

Ст. 217 ЦК України передбачає можливість визнання недійсною окремої частини правочину, але визнання правочину недійсним в частині сторони правочину законодавством не передбачено.

Зазначене міститься і в розясненнях п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»

Судом встановлено, що визнання правочину недійсним в частині сторони правочину законодавством не передбачено відповідно до ст. 217 ЦК України та розяснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Переведення прав покупця та обовязків покупця передбачено ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі. Правовідносинам сторін в цій справі вказана норма матеріального права не відповідає.

Застосування вказаної норми матеріального права може мати місце лише в тому випадку, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. В даній справі такій вимозі закону позов не відповідає, оскільки неможливо припустити, що правочин було б вчинено за участю позивача, або за відсутності покупця ОСОБА_2.

Вибраний позивачем ОСОБА_1 спосіб захисту прав покупця, які вона вважає порушеними, законодавством не передбачений.

Таким чином позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Контакт Жилстрой» про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині покупця та визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом надання в 10-дневний строк з дня проголошення рішення (отримання його копії) апеляційної скарги.

Суддя :