Справа № 2-830/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Колодко Л.В.

при секретарі: Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором і звернення стягнення на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з названим позовом і просить розірвати кредитний договір №014/2085/119/011313 від 22.03.2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством „ОСОБА_1 Аваль та ОСОБА_2. Стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль в особі Київської регіональної дирекції ПАТ „ОСОБА_1 Аваль заборгованість за кредитним договором від 22.03.2007 року в розмірі 242121 (двісті сорок дві тисячі сто двадцять одна) гривень 33 копійки та судові витрати в розмірі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) гривень. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на нерухоме майно: двокімнатну квартиру №39, що знаходиться за адресою: м. Переяслав-Хмельницький Київської області, по вулиці Оболонна, 2Б житловою площею 28,3 кв.м, загальною площею 49,80 кв.м, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою 28.03.2007 року, реєстр №888.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором збільшив до 312966 (триста дванадцять тисяч девятсот шістдесят шість) гривень 81 копійки, просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково. Визнає позовні вимоги про розірвання кредитного договору від 22.03.2007 року та про стягнення заборгованості за кредитним договором з врахуванням збільшення позовних вимог та судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду з позовом. В позові про звернення стягнення на нерухоме майно просить відмовити, так як йому позивачем не направлялось письмових вимог про усунення порушень.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

22.03.2007 року між відкритим акціонерним товариством „ОСОБА_1 Аваль, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „ОСОБА_1 Аваль, і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/2085/119/011313 відповідно до якого банк надав відповідачу у вигляді не відновлювальної лінії в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) доларів США на споживчі цілі, строком до 21.03.2027 року з сплатою 13,250% річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

Валютою зобовязання сторони визначили долар США, що не суперечить ч.3 ст. 533 ЦК України.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 22.03.2007 року „ОСОБА_1 Аваль та відповідач уклали договір іпотеки відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру №39, що знаходиться за адресою: м. Переяслав-Хмельницький Київської області, по вулиці Оболонна, 2Б житловою площею 28,3 кв.м, загальною площею 49,80 кв.м, що належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою 28.03.2007 року, реєстр №888.

Цивільно-правові правовідносини сторін регулюються главою 71 ЦК України та Законом України „Про іпотеку.

13.04.2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між відкритим акціонерним товариством „ОСОБА_1 Аваль, правонаступником якого є ПАТ „ОСОБА_1 Аваль, і відповідачем укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/2085/119/011313 від 22.03.2007 року, згідно умовами якої з 14.04.2009 року розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту був зменшений, а фактична заборгованість за сумою кредиту збільшена на суму заборгованості за процентами, в звязку з чим відбулася зміна строку погашення заборгованості.

Позивач повністю виконав умови кредитного договору, що підтверджується заявою на видачу готівки №РХМ/27-85 від 28.03.2007 року та валютним ордером №011313 від 28.03.2007 року. Натомість відповідач порушив виконання взятих на себе зобовязань.

Станом на 28.11.2011 року заборгованість відповідача перед банком становить 312966 (триста дванадцять тисяч девятсот шістдесят шість) гривень 81 копійка, з них: 29063 (двадцять девять тисяч шістдесят три) долари США 16 центів сума непогашеного кредиту або 232205 (двісті тридцять дві тисячі двісті пять) гривень 93 копійки, 2920 (дві тисячі девятсот двадцять) доларів США 51 цент або 23333 (двадцять три тисячі триста тридцять три) гривні 99 копійок заборгованість за відсотками, 7187 (сім тисяч сто вісімдесят сім) доларів США 62 цента або 57426 (пятдесят сім тисяч чотириста двадцять шість) гривень 89 копійок нарахованої пені за порушення невиконання зобовязань.

В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідач частково сплачуючи грошові кошти позивачу, порушив не тільки умови договору, а й вимоги Закону.

Відповідно до норми ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка застосовується до спору сторін згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики відповідач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

В силу вимог ст. 549 ЦК України та умов кредитного договору відповідач має сплатити позивачу пеню за порушення зобовязань.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач ставить вимогу про розірвання договору в судовому порядку.

За правилами ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. На виконання відповідачем взятих на себе зобовязань у вигляді неповернення боргу частинами є істотним, оскільки позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору (проценти за користування кредитом).

За вищеназваних обставин суд прийшов до висновку, що борг відповідача перед позивачем має місце, підстави для дострокового розірвання кредитного договору передбачені договором та не суперечать Закону.

За цих обставин, кредитний договір №014/2085/119/011313 від 22.03.2007 року слід достроково розірвати та стягнути з відповідача 312966 (триста дванадцять тисяч девятсот шістдесят шість) гривень 81 копійку.

Позовні вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 35, Закону України „Про іпотеку від 05.06.2003 року №898-IV, у разі порушення основного зобовязання та умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З досліджених письмових доказів не вбачається, що позивачем направлялась відповідачу письмова вимога про усунення порушень з виплати кредиту.

Недотримання позивачем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для відмови в позові.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: розірвати кредитний договір від 22.03.2007 року і стягнути заборгованість за кредитним договором. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 35 Закону України „Про іпотеку від 05.06.2003 року №898-IV, ст.ст. 526, 533, 549, 651, 653, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль в особі Київської регіональної дирекції публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором і звернення стягнення на нерухоме майно задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір №014/2085/119/011313 від 22.03.2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством „ОСОБА_1 Аваль і ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер 304380427) на користь публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль в особі Київської регіональної дирекції публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль (р/р НОМЕР_1, МФО 322904, код ЄДРПУО 23494105, 01601 м. Київ вулиця Пирогова, 7-7б) заборгованість за кредитним договором №014/2085/119/011313 від 22.03.2007 року у розмірі 312966 (триста дванадцять тисяч девятсот шістдесят шість) гривень 81 копійка, з них: 232205 (двісті тридцять дві тисячі двісті пять) гривень 93 копійки непогашеного кредиту, 23333 (двадцять три тисячі триста тридцять три) гривні 99 копійок заборгованості за відсотками, 57426 (пятдесят сім тисяч чотириста двадцять шість) гривень 89 копійок нарахованої пені за прострочення строків погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль в особі Київської регіональної дирекції публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Аваль 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) гривень судовий витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Колодко