Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-182/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

25 березня 2011 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Юрчука М. І. секретаря судових засідань ОСОБА_1 з участю позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

02.02.2011 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пред'явили позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної пошкодженням майна- коня, в послідуючому проданому на вимушений забій, який належав їхньому спадкодавцеві- Марценюку ОСОБА_5, який помер 05.10.2004 року: майнової шкоди- 791 грн.50 коп. кожному та моральної- по 563 грн. кожному.

Обгрунтовуючи вимоги, позивачі зазначили, що після смерті ОСОБА_6 вони і ОСОБА_7 в рівних долях успадкували майно все його майно , в тому числі і коня, яким вони всі користувалися. 25 серпня 2009 року відповідач ОСОБА_8 взяв у ОСОБА_7 вище вказаного коня, а увечері їм стало відомо, що ОСОБА_4 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду і кінь отримав значні тілесні ушкодження, що змусило його продати на м"ясо заготiвельникам, так як кінь міг не вижити. 26.08.2009 року ОСОБА_7 здав коня заготівельникам за 2 250 гривень.

Оскільки по вині співучасників дорожнього руху сталася втрата коня, де ОСОБА_4 порушив п.7.3 Правил дорожнього руху України -рухався в темну пору доби з невстановленими на гужовому возі червоним та білим ліхтарями, внаслідок чого на керовану ним гужову повозку автомобіль здійнив наїзд, тому позивачі вважають, що свою вину в частині заподіяння майнової шкоди -2/3 чатини вартістю коня повинен ввиплатити їм ОСОБА_4, що становить 1583 грн, а кожному- по 791 грн.50 коп. . Оскільки спадкового кона вони використовували в сільській місцевості для ведення селянського господарства.

В судовому засiданнi позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги із підстав, викладених в позовній заяві.

Вiдповiдач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, не повідомив причини неявки, не подав заяви про відкладення розгляду справиі не подав заперечення на позовну заяву. Про час та місце розгляду справи він повідомлений 15.02.2011 року, тому на підставі ст. 169 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивачів, оглянувши матеріали справи та оцінивши докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню повністю, а позов ОСОБА_3 частково.

Суд встановив, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 є спадкоємцями майна померлого 05.10.2004 року ОСОБА_6, який був для ОСОБА_2 чоловіком, а іншим- батьком. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 04.12.2008 року Баранівською державною нотаріальною конторою, Житомирської області.

20.10.2010 року по факту пошкодження і втратою коня для спадкоємців і відшкодування матеріальної і моральної шкоди, Баранівським районним судом Житомирської області ухвалене рішення по справі № 2-462/2010 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, яким позов задоволено частково, де стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 кошти по відшкодуванню шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки- загибелі коня: матеріальної- 791 грн.50 коп., та моральної шкоди -563 грн.. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 08.12.2010 року рішення Баранівського районного суду залишено біз зміни.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

В даній справі беруть участь ті самі особи- позивачі спадкоємці із заявленим позовом з того самого спору і з тих самих підстав до одного того ж відповідача, що і в попередній справі, рішення по якій набрало законної сили.

Судом встановлено і доведено, що 25.08.2009 року ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_9 взяв коня, (що є спадковим майном після померлого ОСОБА_9Г.), якого підпряг у віз до свого коня і поїхав на автошлях Васьковичі-Шепеівка по своїх справах. Віз не був обладнаний ліхтарями. Увечері, коли стемніло, ОСОБА_4 рухався по крайній правій частині проїзної частини дороги, де водій вантажного автомобіля, який рухався в попутному напрямку ОСОБА_10, здійснив ззаді на воза наїзд, внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження. Кінь ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, який був зданий заготівельникам ВРХ за 2250 грн., які отримав ОСОБА_7.Вартість кона була визначена 7000 грн.. Відшкодуванню підлягає матеріальна шкода трьом спадкоємцям по 2333 грн.(7000-вартість коня : 3). Враховуючи часткове задоволення грошовим відшкодуванням- 2250 грн., підлягає до стягнення з винних осіб сума 4750 грн.( 7000-2250). Для кожного спадкоємця підлягає до відшкодування матеріальна шкода-1583 грн.33 коп. ( 4750 : 3). Постановами по адміністративних протоколах два водії-автомобіля і гужоової повозки визнанні винними за ст. 124 КУпАП.

Суд врахував обставини, при яких сталася дорожньо-транспортна пригода, що водій автомобіля при засліпленні зустрічним транспортним засобом не прийняв мір до зупинки транспортного засобу, але якби на возі, яким керував відповідач, були встановлені ліхтарі, водій автомобіля їх побачив би і при засліпленні, тому суд вважає, що їх вина у втраті позивачами коня є в рівних частках і вони: водій автомобіля і водій гужової повозки ОСОБА_4 повинні відшкодовувати матеріальну і моральну шкоду кожен в ? частині заподіяної шкоди.

Оскільки для кожного спадкоємця підлягає до стягнення ? частина від 1583 грн.33 коп., то з ОСОБА_4 на користь позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підлягають стягненню кошти по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної втратою спадкового коня- по 791 грн.50 коп. (1583.33 :2).

Суд вважає, що заподіянням ушкодження коню, а в подальшому його загибеллю- вимушеним забоєм, власникам коня заподіяна моральна шкода і суд вважає, що вона заподіяна для позивача ОСОБА_2, яка фактично використовувала його із сином ОСОБА_7 в с. Хижівка у господарстві, для ведення сільського господарства, тому оцінює заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 563 грн..

Суд відмовляє в позові ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, заподіяною втратою коня, оскільки вона проживає в місті Баранівка- на значній відстані від села Хижівка. Вона не надала суду доказів, що вона використовувала цього коня для своїх потреб і їй заподіяна моральна шкода.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачів в рівних частка стягуються понесені ними судові витрати.

Керуючись ст.ст.8,10,15,60,61,88,212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1166,1167,1187,1188,1258,1261,1267 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково..

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 кошти по відшкодуванню шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки- загибелі коня: матеріальної- 791 грн.50 коп., та моральної шкоди -563 грн.; стягнути понесені судові витрати: судовий збір -25 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом- 60 грн.., а всього-1440 грн..

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 кошти по відшкодуванню шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки- загибелі коня: матеріальної- 791 грн.50 коп. і понесені судові витрати: судовий збір -25 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом- 60 грн.., а всього-877 грн.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині стягнення коштів по відшкодуванню моральної шкоди за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі і були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення..

. Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 30 березня 2011 року в приміщенні Баранівського районного суду.

Суддя: ОСОБА_11