Справа № 22-ц-2521/11 Головуючий у І інстанції Овдієнко К.М.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 28.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого : Поліщука М.А.

суддів : Голуб С.А., Малорода О.І.

при секретарі: Ходаковській А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Відкритого акціонерного товариства ОСОБА_5 «Надра» про визнання договору поруки недійсним,

встановила:

В листопаді 2010 року позивачка предявила в суді названий позов посилаючись на те, що 19 грудня 2007 року між її чоловіком ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра» ( далі ОСОБА_5) був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_3 поручився перед Банком за виконання умов кредитного договору ОСОБА_4.

Оскільки вона не давала своєї згоди на укладання такого договору, цей договір виходить за межі дрібного побутового і явно не відповідає інтересам сім»ї, позивачка просила суд визнати вказаний договір поруки недійсним.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення задовольнивши її позов. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_3 тимчасово безробітний, а ОСОБА_5 пред»явив позов до Шевченківського районного суду м.Києва про стягнення всієї заборгованості за кредитним Договором. Крім того, апелянт зазначає, що надання кредиту в іноземній валюті не відповідає вимогам законодавства.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 84/П/78/2007-840 ( далі кредитний Договір). Відповідно до п.1.1. кредитного Договору банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 136687 доларів США 50 центів з кінцевим терміном його повернення до 19 грудня 2022 року та сплатою відсотків у розмірі 12,39.

В забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, відповідач ОСОБА_3 19.12.2007 року уклав з ВАТ КБ «Надра» договір поруки. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_3 поручився солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за належне виконання лемішок А.М. взятих на себе зобов»язань за кредитним Договором.

15.12.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що порука є способом забепезчення виконання зобов»язання, а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю, а тому згода подружжя на укладання договору поруки не вимагається..

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст.. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником.

Зі змісту наведеної норми випливає, порука є угодою, щодо прийняття перед третьою особою на себе обов»язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов»язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов»язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Оскільки договір поруки не є угодою щодо розпорядження майном, згода подружжя не укладання договору поруки не потрібна.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Ті обставини, що ОСОБА_3 на даний час є безробітним і ОСОБА_5 пред»явив позов про розірвання кредитного договору ніяким чином не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Також не було предметом розгляду в даній справі правомірність укладення кредитного договору в іноземній валюті, а тому ці доводи також є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду, а тому відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :