АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1439/2011 Головуючий у І інстанції Стамбула М.В
Категорія 21 Доповідач Базіль Л.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця О6 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Базіль Л.В.

суддів: Лісової Г.Є., Семиженко Г.В., при секретарі Конотоп О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 27 січня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі продажу укладеним, визнання права власності на частину житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.06.1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6.

10.06.1998року вони за рахунок спільних коштів придбали у ОСОБА_4 34/100 частини домоволодіння №87 по пров.

Проточний в місті Херсоні. Але лише після смерті чоловіка, яка настала 08.03.2007 року, з'ясувалося, що угода купівлі-продажу частини домоволодіння була оформлена договором дарування, який укладений між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з іншої сторони і посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу.

Посилаючись на те, що придбана частина житлового будинку була придбана не безоплатно просила суд визнати укладений догс дарування удаваним та визнати укладеним між ОСОБА_4В однієї сторонита ОСОБА_6 з іншої сторони договір

купівлі-продажу 34/100 домоволодіння № 87, розташованого в місті

Херсоні пров. Проточний та визнати за нею право особистої

приватної власності на 34/200 спірного домоволодіння.

Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсон 27.01.2011 року позовні вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ОСОБА_1, ОСОБА_1 А

подали апеляційну скаргу в якій порушують питання про скасува ухваленого рішення та постановления нового рішення про відмов задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведені обставин, які суд вважає встановленими, невідповідні висновків суду обставинам справи.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представні апелянтів підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених ній.

ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційної інстані доводів апеляційної скарги не визнала, пояснивши, що вона піс укладення шлюбу з ОСОБА_6 і до теперішнього часу проживає

в домоволодінні № 87 розташованого по пр. Проточному в

Херсоні.

В 1998 році вони з чоловіком вирішили придбати у ОСОБА_4 34/100 частини домоволодіння, які в свій час йому карточний борг подарував батько ОСОБА_8 Вона особисто д придбання частини домоволодіння позичала кошти. Ціна части домоволодіння була визначена в 1500 доларів СІЛА. Проте, що фактично був укладений договір дарування вона не знала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть учас1 в справі та які з'явилися в судове засідання, перевірив! матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скари колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарі підлягає частковому задоволенню, а ухвалене місцевим судс рішення частковому скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, ш 26.06.1993 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (Ворощук зареєстрували шлюб (а.с.6)

Після реєстрації шлюбу проживали однією сім»єю в частині домоволодіння № 87, розташованому за адресою м. Херсон,

пр.Проточний, яке належало ОСОБА_8 та його матері ОСОБА_7, що сторонами не оспорювало ся.

10.06.1998року між ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_6 і ОСОБА_7, з іншої сторони, був укладений договір дарування 34/100 частини домоволодіння № 87,

розташованого за адресою м. Херсон пр..Проточний, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстрований за № 1489 (а.с.8).

Але, з пояснень позивача і матеріалів справи судом встановлено, що договір дарування не був безоплатним, оскільки ОСОБА_4 отримав 1500.00 доларів США від ОСОБА_8 про що він повідомив суд в своїй письмовій заяві (а.22).

Після укладення договору дарування частки будинку, позивач разом з чоловіком та його матір»ю вселилася в нього та провели в ньому ремонт, що не оспорювалось сторонами.

З зазначеного виходить, що сторонами договору виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, якими є: право відповідача на продажу належної йому частки жилого

будинку; факт передачі відповідачем та факт прийняття

позивачем цієї частки будинку, визначення сторонами продажної ціни частки будинку/ факт оплати частки будинку за договором купівлі-продажу.

Враховуючи зазначене, а також встановлений судом факт про те, що до укладення договору дарування ОСОБА_4 і ОСОБА_8, ОСОБА_7 були

сторонніми особами і на період 10.06.1998 р. між ними не було таких стосунків, які б могли спонукнути ОСОБА_4 безоплатно подарувати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 належне йому нерухоме майно, суд вважає за можливе визнати, що між ними фактично було укладено договір купівлі-продажу 34/100 частки жилого будинку № 87, розташованого в м. Херсоні пр. Проточний для приховання якого вони уклали договір дарування.

Приймаючи до уваги зазначене вище судова колегія дійшла висновку, що зазначений договір дарування частки нерухомого майна є удаваним правочином тому, що:

-відповідно до ст.58 ЦК УРСР, яка діяла на час укладання та оформлення угоди, якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

- як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.14 постанови «Про судову практику в справах про визнання угод

недійсними» від 28.04.78р. №3,що діяв на час спірних

правовідносин - встановивши, що угода укладена з метою приховати іншу угоду, суд відповідно до ч.2 ст.58 ЦК УРСР визнає, що сторонами укладена та угода, яку вони дійсно мали на увазі.

Разом з тим, суд першої інстанції визнав укладеним мі*

ОСОБА_4 з однієї сторони, та ОСОБА_6 з іншої сторони договір купівлі - продажу 34/100 частини домоволодіння N1 87, розташованого за адресою м. Херсон пр. Проточний не звернув уваги, що стороною в спірному правочині є ще й ОСОБА_7

ОСОБА_10, яку безпідставно усунув від прав покупця.

Відповідно до ст.ст.22, 28 Кодексу про шлюб та сім»ю, який діяв на час спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю та в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки

визнаються рівними.

При ухвалені рішення суд першої інстанції не врахував вищі викладеного та помилково дійшов висновку, що договір купівлі - продажу частки нерухомого майна відбувся лише між двома особами

-ОСОБА_4 та ОСОБА_6, визначивши право особистої приватної власності за позивачем в розмірі 34/200 спірногс) домоволодіння.

При таких обставинах, судова колегія дійшла висновку, що судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням

нового рішення.

Керуючись ст.58 ЦК в редакції 1963 року, ст.ст.22,28 Кодексу про шлюб та сім»ю, ст. ст.ЗОЗ, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_11 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 27 січня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1! ОСОБА_2 про визнання договору даруванк| недійсним, визнання договору купівлі-продажу укладеним, визнання права власності на частину житлового будинку в частині визнані* укладеним договору купівлі-продажу та визнання за ОСОБА_5 права особистої приватної власності на 34/200 частини домоволодіння № 87 розташованого за адресою м.

Херсон пр. Проточний скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати укладеним між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_6, ОСОБА_7 з іншої сторони договір купівлі- продажу 34/100 частин домоволодіння № 87, розташованого за

адресою м Херсон пр. Проточний, укладений 10.06.1998 року.

Визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на 17/200 частин домоволодіння №87, розташованого за адресою м. Херсон пр. Проточний.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

Цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді