Справа № 2 - 4034 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2010 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В подальшому до участі у справі залучений у якості співвідповідача ОСОБА_3

Позивач вказує на те, що 11 липня 2008 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-400/094/2008. Згідно договору банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 64000, 00 дол. США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті та фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних з кінцевим терміном повернення 11 липня 2023 року.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань 11 липня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

Відповідачі зобовязання за кредитним договором не виконують, у звязку з чим, станом на 13 жовтня 2010 року утворилась заборгованість у сумі 556520 грн. 57 коп.

Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 525,526,530,551,552,543,610-615,1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 556520 грн. 57 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В подальшому позовні вимоги позивачем збільшені до 1214150 грн. 81 коп.

У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнений позов та просила про його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, проте просила суд зменшити суму пені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2008 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-400/094/2008. Згідно договору банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 64000, 00 дол. США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті та фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних з кінцевим терміном повернення 11 липня 2023 року.

11 липня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його зобовязань перед кредитором..

Згідно п.1.1 кредитного договору позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату і сплатити відповідну плату за користування кредитом.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту.

Згідно п.4.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань відповідачі зобовязані сплатити позивачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення.

Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим, станом на 6 квітня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 1214150 грн. 81 коп., в тому числі: сума заборгованості за кредитом 487085 грн. 37 коп., що еквівалентно 61155,52 дол. США, сума заборгованості по сплаті процентів 72431 грн. 14 коп. (9094,02 дол. США), пеня 654634 грн. 30 коп..

За таких обставин суд вважає, що позов банку на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 553, 610, 611, 625, 651, 1050 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідачів на користь банку слід стягнути заборгованість в сумі 589516 грн. 51 коп., зменшивши розмір пені до 30000 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.4 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати (1700 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. ІТЗ) у рівних частках з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 487085 грн. 37 коп. заборгованості за кредитом, 72431 грн. 14 коп. заборгованості по сплаті процентів, 30000 грн. 00 коп. пені, а всього 589516 (пятсот вісімдесят девять тисяч пятсот шістнадцять) грн. 51 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 1700 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. інформаційно-технічних витрат у рівних частках, а саме: по 850 грн. 00 коп. судового збору та по 60 грн. інформаційно-технічних витрат з кожного із відповідачів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська