У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанська Н. К.

суддів: Міцнея В.Ф., Ружила О.А.

секретар: Скрипник С.В.

за участю: представника ВАТ КБ НадраОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства комерційний банк Надрав особі філії ВАТ КБ НадраЧернівецького регіонального управління, ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 лютого 2011 року,

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відкритого акціонерного товариства комерційний банк Надрав особі філії ВАТ КБ НадраЧернівецького регіонального управління (далі ВАТ КБ Надра), ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним.

Зазначав, що між ВАТ КБ Надрата ОСОБА_3 22 березня 2007 року укладено кредитний договір у сумі 117000 доларів США.

Зобовязання за договором кредиту забезпечено договором поруки, який укладено 22 березня 2007 року між ВАТ КБ Надрата позивачем.

Посилаючись на те, що договір кредиту, а відповідно і договір поруки, укладений в іноземній валюті, без відповідного дозволу (ліцензії), з порушенням його прав як споживача фінансових послуг, а також під вливом погрози звільнення з роботи просив визнати договір поруки недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 лютого 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити.

Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

У справі встановлено, що між ВАТ КБ Надрата відповідачем ОСОБА_3 22 березня 2007 року укладено договір кредиту №ZZZ560773, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 117000 доларів США на умовах повернення з платою за користування кредитом 11,99% річних терміном до 21 березня 2027 року.

Зобовязання за договором кредиту забезпечено договором поруки, який укладено 22 березня 2007 року між ВАТ КБ Надрата позивачем ОСОБА_2.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Доводи апелянта в основному зводяться до тверджень про те, що кредитування в іноземній валюті на території України потребує індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Частиною 2 ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролювід 19 лютого 1993 року Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом; генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання; індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції.

У п. в частини 4 названої статті йдеться про необхідність отримання індивідуальної ліцензії на здійснення операцій щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі.

Проте на даний час такі межі законодавством не встановлено.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки та банківську діяльністькошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Згідно ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльністьна підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Таким чином діюче законодавство не містить заборони комерційним банкам надавати кредити фізичним особам в іноземній валюті.

З матеріалів справи вбачається, що Національним банком України відповідачу ВАТ КБ Надрабуло надано банківські ліцензії та дозволи (а.с. 40-42)), а тому ВАТ КБ Надрамав право укладати кредитні договори в іноземній валюті та вимагати у позичальника їх виконання у такій валюті.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд не дослідив докази вчинення ним правочину під впливом насильства, то вони є безпідставними, оскільки суд в своєму рішенні зазначив, що позивач дану обставину не довів в судовому засіданні жодними доказами. Не зазначені докази про вчинення над позивачем насильства з метою підписання договору поруки, які б мав дослідити суд першої інстанції і яким не дав оцінки, і в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі повно зясованих обставин справи, із додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03