Справа № 22ц-591/11 Головуючий в І інстанції
Категорія 67 Доповідач Колісниченко А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Колісниченка А.Г.,

суддів Вербицької Л.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі Прохоровій І.С.,

за участю прокурора Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2007 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_4, зацікавлена особа: відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

До суду із зазначеною заявою звернулась ОСОБА_3 ОСОБА_4, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року, її мати ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_3 в 1988 році прибула на територію УРСР і почала працювати на Херсонському бавовняному комбінаті. В 1990 році заявниця приїхала до матері з Вєтнаму і стала проживати разом з нею у гуртожитку за адресою: м. Херсон, вул. І.Кулика,139/4. З 20.05.1994 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 почала працювати на Каховському заводі залізобетонних виробів маляром. Зараз, вона бажає набути громадянства та отримати паспорт громадянина України. Таке право їй надано ст.8 Закону України «Про громадянство», але для цього необхідно встановити факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 року. Просила встановити у судовому порядку факт постійного проживання в Україні з 1990 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2007 року встановлено факт постійного проживання заявника на території України з 1990 року.

Дане рішення оскаржено прокурором. У поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким заявнику у задоволенні його вимог відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_3 ОСОБА_4 заяви про встановлення факту проживання на території України до 1991 року вбачається, що встановлення цього факту необхідне для набуття громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Частиною 1 цієї статті передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_1, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

На думку колегії заявницею не надано доказів на підтвердження того, що вона на законних підставах постійно проживала на території України до 1991 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що оскільки заявниця станом на 24.08.1991 року була неповнолітня, а мати заявниці знаходилась на території України відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року, а тому проживали в Україні тимчасово на період її роботи. Після завершення договору вони мали повернутись до Вєтнаму, але не зробили цього і таким чином перебували на території України без законних підстав.

Заявниця є громадянинкою Вєтнаму.

За таких обставин висновок суду про можливість встановлення факту постійного проживання заявниці на території України до 1991 року є помилковим, а тому ухвалене рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2007 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: