Справа № 22Ц-80/11

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Сороки Л.А.

при секретарі: Мандрик С.В.

за участю: представника ПАТ «Універсал Банк»- ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»про розірвання кредитного договору за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.11.2010 року , -

В с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 27.11.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №15/04/1328к-07 за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 64920,00 доларів США терміном на 84 місяці з датою погашення 26.11.2014р. ОСОБА_2 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в розмірі 12,5 % річних.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.11.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний»та ОСОБА_2 укладено договір застави ,згідно якого останній передав у заставу належне йому майно на праві власності, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG 3/0 TDI V6, 2007 року випуску.

Крім того, 27.11.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний»та ОСОБА_4 укладено договір поруки ,за яким остання зобовязалась перед позивачем нести солідарну майнову відповідальність за виконання зобовязань по кредитному договору № 15/04/1328к-07 від 27.11.2007р.

Проте ОСОБА_2 свої зобовязання за договором належним чином не виконував і станом на 07 липня 2009 року допустив заборгованість в сумі 515959,10 грн., що еквівалентно 67554,25 доларів США, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту 43935,03 грн., що еквівалентно 5752,39 доларів США, заборгованість по сумі кредиту 414245,86 грн, що еквівалентно 54236,99 доларів США, несплачені відсотки 50964,62 грн., що еквівалентно 6672,77 доларів США, пеня 6813,59 грн, що еквівалентно 892,10 доларів США. Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

В ході розгляду справи банк збільшив розмір позовних вимог на підставі ст. 31 ЦПК України ,посилаючись на збільшення періоду нарахування заборгованості і просив стягнути станом на 07.06.2010 року заборгованість в розмірі 618355,47 грн., що еквівалентно 78062,37 доларів США з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 117170,76 грн., що еквівалентно 14791,86 доларів США;заборгованість по сумі кредиту - 358023,12 грн., що еквівалентно 45197,52 доларів США; несплачені відсотки - 126997,29 грн., що еквівалентно 16032,38 доларів США; пеня 16164,30 грн., що еквівалентно 2040,61 доларів США. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути солідарно з відповідачів (а. с. 95).

06.05.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом (а.с.61) до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»про розірвання кредитного договору, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.11.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний»та ним було укладено кредитний договір №15/04/1328к-07. Відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору) останній мав сплачувати щомісячно суму в розмірі 772,86 доларів США, що включає в себе тіло кредиту та відсотки. З 11.05.2008р. з боку банку в односторонньому порядку було збільшено майже вдвічі суму щомісячного платежу, що є істотним порушенням умов договору та ряду норм цивільного законодавства. Такі дії з боку банку зробили неможливим виконання грошових зобовязань за кредитом, що зумовило нарахування платежів на відсотки та нарахування пені. Крім того відбулась істотна зміна обставин, а саме значне зростання курсу долара США (валюти кредиту) до гривні України, внаслідок чого зменшився сімейний дохід, що значно вплинуло на його платоспроможність. ОСОБА_2 вважає що його права та інтереси, як сторони за кредитним договором істотно порушені, тому даний договір необхідно розірвати та визначити розмір несплаченої суми кредиту в сумі 396916,45 грн., звільнити від сплати пені та встановити графік погашення несплаченої суми кредиту у розмірі 396916,45 грн. виходячи з термінів визначеними в кредитному договорі, а саме на 67 місяців рівними частинами.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.11.2008 року позов публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 618355,47 грн.,з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 117170,76 грн.; заборгованість по сумі кредиту - 358023,12 грн.; несплачені відсотки - 126997,29 грн.: пеня 16164,30 грн. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк»судові витрати.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк»про розірвання кредитного договору, визначення розміру несплаченої суми кредиту у розмірі 396916,45 грн., звільнення від сплати пені за користування кредитом та встановлення графіку погашення несплаченої суми кредиту у розмірі 396916,45 грн. на 67 місяців рівними частинами - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального права та постановити нове, яким його позовні вимоги задоволити, а позов ПАТ «Універсал Банк»задовольнити частково на суму 396916,45 грн. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 за договором поруки може нести солідарну відповідальність перед банком лише в розмірі суми ,яка вказана в договорі поруки.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник банку вважає рішення суду законним і обґрунтованим ,а доводи скарги безпідставними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 27.11.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 15/04/1328к-07., згідно якого банк надав а позичальник отримав на певних умовах кредит в розмірі 64920 доларів США терміном погашення до 26.11.2014 року із сплатою 12,5 % річних за користування кредитом , поступовим щомісячним погашенням його згідно графіку ,а ОСОБА_2 зобов'язався повністю повернути кредит до 26.11.2014 року. В забезпечення виконання зазначеного договору були укладені договори застави та поруки, поручителем по якому виступила ОСОБА_4

Постановляючи рішення по справі про задоволення вимог позивача ,суд виходив з того, що взяті на себе зобов'язання по кредитному договору ОСОБА_2 не виконував, порушив умови договору ,а тому повинен достроково повернути банку заборгованість у розмірі залишку суми кредиту, процентів і інших передбачених договором платежів. При цьому нести відповідальність перед позивачем на всю суму заборгованості повинен солідарно зі своїм поручителем ОСОБА_4

З останнім висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить матеріалам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 7.1.3.ст. 7 кредитного договору, банк має право, у випадку порушення або невиконання Позичальником умов кредитного договору, достроково стягнути всю суму заборгованості за кредитним договором (суму кредиту, процентів за користування ним) із нарахуванням штрафних санкцій, передбачених Договором.

Відповідно до 10.3 договору банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором ,а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору ,а позичальник зобов'язаний повернути банку суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи у випадках передбачених п.п.10.3.1-10.4 договору ,зокрема ,у випадку якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені даним договором.. Згідно п.6.1.4. договору при настанні випадків передбачених п.п.10.3-10.4 даного договору, позичальник зобов'язався достроково погасити заборгованість по кредиту та процентах в повному розмірі ,а також оплатити всі суми пені і штрафів. Невиконання Позичальником зобов'язань, передбачених цим пунктом є підставою для примусового стягнення всієї заборгованості за даним договором.

Згідно ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини ,на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог та заперечень ,крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

З матеріалів справи, розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 з травня 2008 року допускав порушення терміну платежів за кредитним договором .

Отже ,у банку згідно п.п.10.3, були підстави вимагати дострокового погашення всієї заборгованості по кредитному договору.

З матеріалів справи вбачається ,що банк направляв ОСОБА_2В вимогу по достроковому поверненню кредиту через неналежне виконання останнім умов договору. Внаслідок порушення виконання грошових зобовязань у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором , яка станом на 07.06.2010р. року згідно розрахунку становить 618355, грн., що еквівалентно 78062,37 доларів США з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 117170,76 грн., що еквівалентно 14791,86 доларів США; заборгованість по сумі кредиту - 358023, грн., що еквівалентно 45197,52 доларів США; несплачені відсотки - 126997,29 грн., що еквівалентно 16032,38 доларів США; пеня 16164,30 грн., що еквівалентно 2040,61 доларів США.

Суд вірно встановив обставини справи , перевірив їх доказами ,які оцінив в порядку ст.212 ЦПК України, правильно застосував норми права і дійшов підставного висновку про необхідність дострокового стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту, що складає станом на 07.06.2010 року згідно розрахунку 618355,47 грн.

Доводи скарги про те, що банк не мав права в односторонньому порядку відносити сплачені ним суми лише на погашення відсотків, за рахунок чого збільшена щомісячна сума до сплати, не заслуговують на увагу, оскільки умовами укладеного сторонами і підписаного кредитного договору, зокрема, п.6.1. передбачено порядок зарахування сплачених коштів в першу чергу - для сплати процентів за кредит ,в другу-сплата штрафних санкцій та пені і лише в третю чергу - на погашення основної суми кредиту.

П. 4.4 ст. 4 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Нарахування процентів за фактичну кількість календарних днів користування кредитом здійснюється щомісячно. Нарахування процентів за користування кредитом в поточному місяці проводиться банком в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому дню поточного місяця. Нарахування процентів в останній робочий день року здійснюється за період з останнього робочого дня попереднього місяця по 31 грудня включно. Сплата процентів здійснюється Позичальником не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. П. 9.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування кредитними коштами, позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі 0,5 % від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.

Суд вірно встановив, що передбачений порядок нарахування процентів та вказана загальна сума в додатку № 1 до кредитного договору в розмірі 64920,00, що дорівнює сумі отриманого кредиту, свідчать про невключення суми відсотків до графіку погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ,що суд вірно дійшов висновку , що банк в односторонньому порядку не збільшував суму щомісячного платежу, оскільки графіком погашення визначено розмір щомісячного платежу лише щодо тіла кредиту, оскільки навіть з простих арифметичних підрахунків вбачається, що разом з сумою відсотків, порядок нарахування яких визначено п. 4.4 ст. 4 договору ,платіж складав би значно більшу ,ніж вказано в графіку суму.

Не були також порушені умови щодо порядку зарахування грошових коштів, оскільки такий порядок визначений п.6.1.2 кредитного договору. А відтак, наявні підстави для нарахування пені за невиконання грошових зобовязань та відсутні підстави для визначення заборгованості у розмірі 396916,45 грн. і встановлення графіку погашення її рівними частинами на 67 місяців.

А тому є безпідставними і ті доводи скарги, що банк змінював в односторонньому порядку належні до сплати щомісячні суми і що такі дії є зміною істотних умов договору ,які є підставою для розірвання договору на підставі ст. 651 ЦК України.

Разом з тим , колегія суддів вважає ,що з висновком суду про необхідність солідарної відповідальності ОСОБА_4 на всю суму заборгованості за даним кредитним договором погодитись не можна ,оскільки він суперечить договору поруки та вимогам закону.

Так ,відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.ч.1,2 ст.554 ЦК у разі у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В той же час, з договору поруки (а.с.17) вбачається ,що поручитель ОСОБА_4 зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_2 ,що виплавають з даного кредитного договору лише в розмірі 22 870 доларів США ,що складає за курсом на 07.06.2010 року суму 181 160,13 грн.

Отже ,саме в такому розмірі може нести солідарну відповідальність по зобов'язаннях ОСОБА_2

Тому доводи скарги щодо цього є підставними. Рішення суду в цій частині не відповідає матеріалам справи і вимогам закону ,а тому підлягає зміні. В іншій частині рішення суду постановлено з додержанням норм закону ,а тому підстав для його скасування колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 08 листопада 2010 року змінити.

Після слів «суму заборгованості в розмірі " замість "618355,47 грн." додати «181 154 грн.13 коп., а з ОСОБА_2 суму заборгованості 437 201, 34 грн."

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: