Справа № 4-с-19 /11 р.
У Х В А Л А

26 травня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Ковальовій С.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби.

Заявник мотивував свої вимоги тим, що постановою державного виконавця Заводського ВДВС ОСОБА_2 від 10 жовтня 2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого 29.07.2010 року Ленінським районним судом м.Миколаєва про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 у розмірі ? всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2010 року до її повноліття. 9 грудня 2010 року державним виконавцем було винесено розпорядження про направлення виконавчого листа за місцем його роботи, в якому зазначено про необхідність стягнення аліментів з ОСОБА_5 у розмірі 50 відсотків його заробітку до повного погашення заборгованості з 26.05.2010 року, а потім у розмірі ? частини всіх видів заробітку. Вказував на те, що він не отримував постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зазначене розпорядження, як це передбачено вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Крім того державний виконавець ні при надходженні виконавчого документа ні після його звернення з заявою про перерахунок заборгованості у звязку з добровільною сплатою аліментів не підрахував розмір його заборгованості по аліментам, яка утворилася з 26.05.2010 року.

Посилаючись на те, що в звязку з не визначенням заборгованості по аліментам, що утворилася з 26.05.2010 року не з його вини до теперішнього часу не проводиться стягнення аліментів з його заробітку за місцем роботи та такими діями державного виконавця порушені його права та права неповнолітньої дитини, просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій по стягненню аліментів на утримання доньки, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, зобовязати Заводський відділ державної виконавчої служби винести нове розпорядження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку. У судовому засіданні заявник підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Представник державної виконавчої служби ОСОБА_6 в судовому засіданні 20.04.2011 року, вказуючи на те, що при здійсненні виконавчих дій державний виконавець діяв виключно в межах і на підставі Закону України «Про виконавче провадження, просила в задоволенні скарги відмовити.

В судове засідання 11 травня та 26 травня 2011 року представник Заводського ВДВС в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи Заводський відділ ДВС повідомлений судом належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та державного виконавця, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів скарги вбачається, що у Заводському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2010 року і до її повноліття.

Згідно зі ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні.

Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Згідно з розпорядженням державного виконавця від 09.12.2010 р. направленого за місцем роботи заявника утримання аліментів з ОСОБА_1 має проводитись у розмірі 50% заробітку до повного погашення заборгованості, а потім у розмірі ? всіх видів заробітку. Суму заборгованості ОСОБА_1 по аліментах з 26.05.2010 року державним виконавцем не визначено.

З метою зменшення заборгованості по аліментам, яка рахується з 26 травня 2011 року заявник з січня 2011 року добровільно сплачує аліменти на картковий рахунок ОСОБА_4, в звязку з чим звертався до Заводського ВДВС із заявами щодо визначення розміру заборгованості з 26.05.2010 року і зменшення її розміру на суму фактично сплачених ним аліментів.

Як вбачається з матеріалів скарги розрахунок заборгованості по аліментах ні при надходженні виконавчого документа для виконання ні після звернення ОСОБА_1 з заявами про її обчислення державним виконавцем визначено не було.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що право заявника у виконавчому провадженні підлягає захисту шляхом покладення обовязку на Заводський відділ державної виконавчої служби обчислити розмір заборгованості ОСОБА_1 із сплати аліментів з 26.05.2010 року з врахуванням фактично сплачених ним коштів.

В іншій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованою. Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції задовольнити частково.

Зобовязати Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції обчислити розмір заборгованості ОСОБА_1 із сплати аліментів з 26.05.2010 року з врахуванням фактично сплачених ним аліментів, направивши відповідний розрахунок за місцем роботи боржника.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Н.А. Спінчевська