Справа № 2-970/11
У Х В А Л А

"24" листопада 2011 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Примаченко В. О. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

В С ТА Н О В И В :

У жовтні 2011 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, у якій позивач просить зобовязати «Білоцерківський виконавчий комітет міської ради» визнати за позивачем право власності на нерухоме майно кухню розміром 16,30 м2 та ванну розміром 8,3 м2 самовільно збудовані за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою від 14.11.2011 року зазначена позовна заява залишена без руху та позивачу запропоновано не пізніше пяти діб з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки.

Позовна заява залишена без руху у звязку із тим, що подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не вказано точне найменування відповідача у позовній заяві вказано, що відповідачем є виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, тоді як вимоги предявлені до «Білоцерківського виконавчого комітету міської ради»,

Всупереч ч.4 ст. 119 ЦПК України позовна заява не відповідає вимогам встановленим законом.

Відповідно до ст. 26 Закону «Про основи містобудування» спори питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За таких обставин звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво може мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Пред'являючи вимоги «Білоцерківського виконавчого комітету міської ради», позивачем не викладено обставини, які б вказували на наявність спору про право.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Зокрема, у позовній заяві позивачем не викладені обставини з посиланням на відповідні докази щодо відсотка готовності обєкта самочинного будівництва, не викладені обставини з посиланням на відповідні докази про відповідність стану обєкта самочинного будівництва державним будівельним нормам (стану несучих конструкцій, фундаментів, стін, перекриття, забезпечення інженерними мережами, тощо), не викладені обставини з посиланням на відповідні докази щодо відповідності обєкта вимогам природоохоронного, санітарно-гігієнічного, протипожежного законодавства.

Крім того позивачем не викладені позовні вимоги в контексті ст. 376 ЦК України, якою передбачено визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, а не зобовязання будь-яких орган визнати право власності за особою.

Станом на 24 листопада 2011 року позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 14.11.2011 року.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню у звязку з тим, що не відповідає вимогам статті 119, 120 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.121, ст.210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2