Cправа №6-349/11
УХВАЛА

05.12.2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

при секретарі Небесній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання старшого державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон відносно ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець посилається на те, що на виконанні у другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4075/10 від 11 лютого 2010 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 108 586,77 грн. та 85 850 грн. на користь АКБ «Одеса-Банк»та виконавчого листа № 2-2007/11 від 25 травня 2011 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 467 863,18 грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Станом на 16 вересня 2011 року, боржником рішення суду не виконано.

Вислухавши пояснення головного державного виконавця другого Київського відділу ДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувають виконавчі провадження, а саме за номером 24710157 про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження заставленого АКБ «Одеса-Банк»за договором засіви від 8 травня 2008 року № 415, шляхом продажу з публічних торгів автомобіля Mercedes-Benz Vito, 2002 року випуску, білого кольору, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 за заставною вартістю 85850 гривень в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання ОСОБА_1 перед ВАТ АКБ «Одеса-Банк», за номер 24710242 про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 108 586,77 грн. на користь АКБ «Одеса-Банк», та виконавче провадження за номером 26946672 про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 467 863,18 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3».

Постановою другого Київського ВДВС Одеського МУЮ від 18 липня 2011 року, в порядку виконання виконавчого листа за номером 2-4075/10, виданого 11 лютого 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Одеса-Банк»грошової суми в розмірі 108 586,77 грн. накладено арешт та заборонено його відчуження майна, ОСОБА_1, а саме автомобіль НОМЕР_2, Mercedes Benz Vito, державний номер НОМЕР_1.

30 травня 2011 року постановою другого Київського ВДВС Одеського МУЮ, в порядку виконання виконавчого листа за номером 2-4075/10, виданого 11 лютого 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Одеса-Банк»грошової суми в розмірі 195 811,47 грн. накладено арешт на грошові кошти в сумі 195 811,47 грн., що містяться на розрахунковому рахунку, який належить боржнику.

9 вересня 2011 року до другого Київського ВДВС Одеського МУЮ надійшла заява від ліквідатора ВАТ АКБ «Одеса-Банк»про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. У статті 5 зазначеного закону вказані права та обвязки державного виконавця з яких вбачається, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом останній має право: накласти арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством, якщо у боржника відсутнє майно, здійснювати заходи розшуку такого майна, звертатися до суду з поданням про розшук боржника. Крім того відповідно п.п. 2,8 ч 1 ст. 6 Закону України»Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України та якщо до нього подано цивільний позов до суду-до закінчення провадження у справі.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд за кордон, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобовязань.

В даному випадку запропонований спосіб забезпечення позову по відношенню до ОСОБА_1 щодо обмеження у праві виїзду за межі України є передчасним, а необхідність його застосування недоведена, так-як відсутні докази зміни, або наміру змінити постійне місце проживання, відсутні підтвердження звернення державного виконавця і відмови чи бездіяльності уповноваженого державного органу, що розглядає заяви громадян України про надання права і оформлює відповідні документи на виїзд за кордон, про невжиття заходів по відношенню заборони виїзду за кордон відповідача.

Закон уповноважує суд тільки обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

Для можливості вирішення вказаного клопотання необхідно надати перелік документальних доказів, що підтверджують вказані обставини, що не здійснено державним виконавцем.

Крім того, право особи на вільне пересування є основоположною Конституційною складовою правового статусу особи. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»(зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

При викладених обставинах не вбачається обґрунтованості припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню рішення суду та що взагалі є підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені подання старшого державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон відносно ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий Салтан Л. В.