Справа № 2-875/11р./1222
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2011року м. Попасна

Суддя Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В., вивчивши заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПриватБанкпро забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та не рухоме майно та тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_2 в праві виїзду за кордон, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2.

Одночасно позивач в своїй заяві просить суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та не рухоме майно та тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_2 в праві виїзду за кордон, мотивуючи вимоги тим, що громадянинові України може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо до нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі та накладання арешту (в межах позовних вимог) на грошові кошти та рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, мотивуючи вимоги тим, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, так як відповідач може здійснити дії, направлені на приховання, відчуження належного йому майна.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, та забороною вчиняти певні дії, що стосується предмету спору.

Як вбачається з заяви, позивач просить суд накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2, однак не підтверджує доказами - яке майно і на підставі яких правовстановлюючих документів належить відповідачу і на яке саме майно відповідача необхідно накласти арешт, та які грошові кошти і на яких рахунках вони знаходяться. Не зазначено вартість майна, що унеможливлює визначення співмірності виду забезпечення позову розміру позовних вимог.

Заява про забезпечення позову у спорах, що випливають з кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом, а наведеного виду забезпечення позову ЦПК не передбачає.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішуються при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають з кредитних правовідносин, в порядку, передбаченому статтею 377-1 ЦПК.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-155 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПриватБанкпро забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та не рухоме майно та тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_2 в праві виїзду за кордон.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.В. Лизенко