Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 2-376/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2011 смт.Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області,

у складі: судді Мовчана О.Г.

при секретареві Рикун І.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду смт Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на обовязкову долю у спадщині за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2011 року на адресу Михайлівського районного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,5470 га, що розташована на території Михайлівської селищної Ради, призначена для особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021408 від 22 грудня 2004 року, що залишилася після смерті бабки позивача ОСОБА_7, яка померла 14 жовтня 2009 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, 14 жовтня 2009 року, померла бабка позивача ОСОБА_7. За життя померлою, а саме 05 жовтня 2009 року було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8, який внесено до реєстру правочинів за № 1937.

Відповідно до заповіту, належну їй земельну ділянку площею 5,5470 га, ОСОБА_5 заповіла онуку ОСОБА_1, тобто позивачу по справі.

Після звернення до нотаріуса, позивачу стало відомо, що його право на отримання спадкового майна заперечується відповідачами, якими утримуються документи на земельну ділянку, чим створюються штучні завади до оформлення права власності позивача, в звязку з чим останній змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На обґрунтування своїх доводів, позивачем надані суду:

- світлокопія паспорту та ідентифікаційного коду;

- світлокопія свідоцтва про смерть ОСОБА_5;

- світлокопія заповіту від 05 жовтня 2009 року;

- світлокопія Державного акту серії ЗП № 021408;

- світлокопія оголошення про загублений державний акт на право власності на земельну ділянку та копія оголошення про спростування оголошення про втрату державного акту на землю, які розміщені у газеті «Михайлівські новини».

В судовому засіданні, позивач та його представник підтримали позовні вимоги, пославшись на створення перешкод з боку відповідачів та обставини викладені у позовній заяві.

В процесі розгляду справи, а саме 17 серпня 2011 року, на адресу Михайлівського районного суду від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 з вимогами визнання права власності на обовязкову долю у спадщині за заповітом. Зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідно до зустрічного позову, відповідачі не заперечують проти права позивача на отримання спадини за заповітом, проте не погоджуються з обсягом спадкового майна, яке має перейти до позивача. Зокрема відповідачі погоджуються з позовними вимогами лише у розмірі 6/8, оскільки вважають що у відповідності до положень ст.1241 ЦК України вони мають право на 1/8 частину на кожного від спадкового майна, оскільки є непрацездатними дітьми спадкодавця, а отже мають право на обовязкову долю.

На обґрунтування своїх доводів відповідачами надано документи аналогічні документам наданим позивачем та світлокопії пенсійних посвідчень, Крім того відповідачами для огляду у судовому засіданні надано оригінал Державного акту.

Відповідач ОСОБА_6, в судових засіданнях підтримав вимоги відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та не заперечував проти вимог позивача ОСОБА_1 в частині 6/8 від спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_5 (батько позивача) просив суд вирішити питання відповідно до діючого законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про потребу часткового задоволення позовних вимог та повного задоволення вимог зустрічного позову, виходячи з наступного:

- відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі;

- відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях;

- відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими учасниками, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню;

- в судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2009 року, померла бабка позивача ОСОБА_7. За життя померлою, а саме 05 жовтня 2009 року було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8, який внесено до реєстру правочинів за № 1937. Під час звернення до нотаріальної контори, позивачем було зясовано що його право на отримання спадщини не визнається ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вважають що вони мають право на обовязкову долю у спадковому майні. Факт складення заповіту саме померлою, на користь саме позивача, непрацездатність відповідачів, визнаються сторонами по справі й не потребують доказування. Спір має місце щодо часток спадкоємців у спадковому майні;

- положеннями ст.1222 ЦК України визначено коло осіб, які можуть бути спадкоємцями;

- відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, і лише у разі відсутності заповіту або визнання його не дійсним, не прийнятим або відмови від прийняття спадщини, право на спадкування за законом одержують особи визначені положеннями ст.ст.1261-1265 ЦК України. В судовому засіданні встановлено наявність заповіту на користь позивача, та вчинення останнім дій спрямованих на прийняття спадкового мана. Обставин, що унеможливлюють прийняття спадщини за заповітом судом не встановлено. Положеннями ст.1225 ЦК України, визначено спадкування права власності на земельну ділянку на загальних підставах. Проте положеннями ст.1241 ЦК України, передбачені певні обмеження спадкоємця за заповітом, шляхом надання права на обовязкову частку у спадщині певним особам у тому числі дітям спадкодавця. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця, в наслідок чого, незалежно від змісту заповіту, спадкують половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом, яка з врахуванням кола спадкоємців має складати 1/8 частину на кожного з відповідачів. Питання про зменшення обовязкової частки у відповідності до абзацу другого частини першої статті 1241 ЦК України, перед судом не порушувалось, в звязку з чим суд доходить висновку про потребу часткового задоволення позовних вимог та повного задоволення вимог зустрічного позову.

Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст.328, 1220, 1221-1223, 1233-1235, 1241 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 30, 60, 61 88, 209, 212, 212-217 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 6/8 частини земельної ділянки площею 5,5470 га, що розташована на території Михайлівської селищної Ради, призначена для особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021408 від 22 грудня 2004 року, що залишилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 14 жовтня 2009 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на 1/8 частини земельної ділянки площею 5,5470 га, що розташована на території Михайлівської селищної Ради, призначена для особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021408 від 22 грудня 2004 року, що залишилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 14 жовтня 2009 року.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на 1/8 частини земельної ділянки площею 5,5470 га, що розташована на території Михайлівської селищної Ради, призначена для особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021408 від 22 грудня 2004 року, що залишилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 14 жовтня 2009 року.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9