Справа № 2-5816/11

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі - Біжко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комекс`третя особа Державна житлово-комунальна інспекція у Дніпропетровській області про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом в якому просила суд:

- визнати недійсними положення що містять підпункти 2.2.10., 2.2.11., 2.2.12. п.2.2. ст.2, підпункт 3.2.1. п.3.2. статті 3, п.4.4. ст.4, п.6.4. ст.6 договору комісії від 01 липня 2007 року № 3/4 з доповненням згідно додаткової угоди № 1 від 01 березня 2008 року;

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Комекс`укласти з ОСОБА_1 й виконавцями житлово-комунальних послуг типові договори про користування електричною енергією, надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надання послуг з вивезення побутових відходів, послуг з газопостачання;

- зобов`язати Державну житлово-комунальну інспекцію у Дніпропетровській області перевірити дотримання законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил стосовно кількості та якості житлово-комунальних послуг, формування цін на житлово-комунальні послуги, що надаються співвласникам багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

Позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 03.12.2008 року і технічним паспортом на квартиру, виготовленим комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації`Дніпропетровської обласної ради. (А.С. 16, 18-20).

Судом встановлено, що придатність квартири позивачки для постійного проживання підтверджена актом від 22 грудня 2008 року державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченої переобладнанням квартири АДРЕСА_3 , що затверджений рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради від 26 грудня 2008 року №1050 і зареєстрований інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 23 січня 2009 року №2161. (А.С. 21, 23-24).

Відповідно до п.10 вищезазначеного акту встановлено, що зовнішні надвірні комунікації холодного та гарячого водопостачання, каналізації, теплопостачання, газопостачання, енергопостачання та зв`язку забезпечують нормальну експлуатацію об`єкта та прийняті міськими експлуатаційними організаціями, а змістом останнього абзацу останнього листа акту, встановлено, що акт є підставою для укладення договорів про постачання на об`єкт необхідних ресурсів.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, позивачці, як власнику квартири належать на правах спільної сумісної власності приміщення загального користування: опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень.

Судом встановлено, що позивачка, як власник квартири, є споживачем житлово-комунальних послуг. Балансоутримувачем будинку є відповідач - ТОВ «Комекс».

Судом встановлено, що з метою забезпечення умов проживання в квартирі, у тому числі задоволення потреби у забезпеченні холодною та гарячою водою, газо- та електропостачанням, опаленням, вивезення побутових відходів, а також отримання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, позивачкою був підписаний підготовлений відповідачем договір комісії від 01 липня 2007 року № 3/4 з додатком №1, яким визначений прогнозний розмір компенсації щомісячних витрат по обслуговуванню будинку, а також утримання прибудинкової території за 1 м2 на 01 квітня 2007 року.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Закон України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів`регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.1 ст.1011 ЦК України, договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч.3 ст.1013 ЦК України, якщо договором комісії розмір плати не визначений, вона виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги.

Відповідно до п.1 ст.1014 ЦК України, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Перелік житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням встановлений ч.1 ст.13 Закону № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги», а саме:

- комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

- послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

- послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

- послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.1 ст.16 та ч.1 ст.19 Закону №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України,встановлено, що істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1875, істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг зокрема є:

- предмет договору (пункт 2);

- вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг (пункт 3);

- порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості (пункт 5); порядок контролю та звіту сторін (пункт 7);

- порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг (пункт 8); визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу (пункт 9);

- порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту) (пункт 10);

- порядок здійснення ремонту (пункт 12).

Відповідно до ч.4 ст.4 ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України є актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно до ч.2 ст.648 ЦК України, особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Для кожного з видів житлово-комунальних послуг, нижчезазначеними актами цивільного законодавства України, врегульовані правила їх надання й порядок застосування тарифів та затверджені типові договори:

- постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

- постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 Правила користування електричною енергією для населення та типовий договір про користування електричною енергією.

- постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року № 1070 Правила надання послуг з вивезення побутових відходів та типовий договір про

надання послуг з вивезення побутових відходів.

- постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 938 Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання;

Таким чином, з вищевикладених приписів чинного законодавства України вбачається, що:

- кожний вид житлово-комунальних послуг надається на підставі відповідного договору, який не може суттєво відрізнятись від змісту відповідного типового договору, затвердженого певною постановою Кабінетом Міністрів України;

- договір на надання певного виду житлово-комунальних послуг не може передбачати менший обсяг прав, обов`язків сторін та якості житлово-комунальних послуг, аніж той, що передбачений типовим договором;

- відсутність в договорі на надання житлово-комунальних послуг істотних умов, встановлених частиною 1 статті 26 Закону № 1875 дає підстави для висновку про відсутність між сторонами договору договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд не знаходить підстав щодо визнання недійсними певних умов договору комісії та вважає за можливе зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Комекс`укласти з ОСОБА_1 й виконавцями житлово-комунальних послуг типові договори про користування електричною енергією, надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надання послуг з вивезення побутових відходів, послуг з газопостачання, а у задоволенні решти позовних вимог відмовити у зв`язку з вищевикладеними обставинами.

Стосовно вимог про зобов`язати Державну житлово-комунальну інспекцію у Дніпропетровській області перевірити дотримання законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил стосовно кількості та якості житлово-комунальних послуг, формування цін на житлово-комунальні послуги, що надаються співвласникам багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне у позові в цій частині також відмовити, оскільки позивачкою не надано доказів щодо неналежного виконання функцій та повноважень третьою особою.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 17 грн. в рахунок відшкодування оплати судового збору та 37 грн., в рахунок відшкодування оплати ІТЗ, а всього 54 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комекс`третя особа Державна житлово-комунальна інспекція у Дніпропетровській області про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг - задовольнити частково.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Комекс`укласти з ОСОБА_1 й виконавцями житлово-комунальних послуг типові договори про користування електричною енергією, надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надання послуг з вивезення побутових відходів, послуг з газопостачання.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Комекс`на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 54 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Г.В.Черновськой