АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-6955/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кіктенко Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2011 року м. Дніпропетровськ

30 травня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Кіктенко Л.М.,

Суддів: Пищиди М.М., Кочкової Н.О.

При секретарі: Гребенкіній Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського мїськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди внаслідок ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Павлоградвугілля» та просив стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 22 000 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він тривалий час знаходився в трудових відносинах з ВАТ «Павлоградвугілля». При виконанні трудових обовязків він ушкодив здоров'я внаслідок нещасного випадку і в результаті того, що його стан здоров'я перешкоджав подальшому продовженню трудової діяльності (виконувати свої професіональні обовязки) він був звільнений за статтею 40 п.2 КЗпП України. На підтвердження даного нещасного випадку було складено Акт № 8 від 07 травня 2010 року з попереднім діагнозом, згідно тексту «сдавлення правого передпліччя, відкритий злам обох кісток правого передпліччя». У зв'язку із висновком МСЕК від 01 вересня 2010 року йому встановлено 65% втрати професійної працездатності, II групу інвалідності. Заборонено всі види праці, рекомендовано активне медикаментозне стаціонарне лікування. Вважає, що факт заподіяння йому моральної шкоди наявний, а тому, посилаючись на діюче законодавство просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 берези 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ВАТ «Павлоградвугілля» ставить питання про відміну рішення суду в частині стягнення з ВАТ «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 8000 гривень та ухвалення нового рішення про відмову в позовних вимогах в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач тривалий час знаходився в трудових відносинах з ВАТ «Павлоградвугілля» та працював на шахті «Степова» (а.с.5). При виконанні трудових обовязків він ушкодив здоров'я внаслідок нещасного випадку, і в результаті цього стан його здоров'я суттєво погіршився та перешкоджав йому виконувати трудові обовязки, тому був звільнений за ст. 40 п.2 КЗпП України. Даний нещасний випадок підтверджує Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за №8 від 07 травня 2010 року, в якому зазначено попередній діагноз, згідно тексту: «сдавлення правого передпліччя, відкритий злам обох кісток правого передпліччя». Висновок МСЕК від 01 вересня 2010 року підтвердив попередній діагноз та встановлено 65% втрати професійної працездатності, II групу інвалідності. Заборонено всі види праці, рекомендовано активне медикаментозне стаціонарне лікування.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення суми моральної шкоди з ВАТ «Павлоградвугілля», суд першої інстанції виходив з того, що позивач втратив працездатність внаслідок нещасного випадку, під час виконання трудових обовязків, а тому, у звязку із внесеними 23.02.2007 року змінами до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відшкодування за завдану йому моральну шкоду повинен здійснювати роботодавець, який не створив безпечних умов праці.

Відповідно до ч.1ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких ч.2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237і КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних інтересів, прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У звязку з тим, що відповідно до ст. 237і КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому вказаною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання ОСОБА_3 трудових обовязків, і моральну шкоду йому заподіяно професійним захворюванням, повязаним із виконанням трудових обовязків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування на користь ОСОБА_3 моральної шкоди з ВАТ «Павлоградвугілля».

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», не порушило їх права на відшкодування моральної шкоди, оскільки ст. 237і КЗпП України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в звязку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують та судом доведена наявність моральної шкоди, заподіяної позивачеві та вірно стягнуто на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: