Справа № 0417/2-964/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2011 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Грищенко В.М.

при секретарі Савченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, треті особи: Автогаражний кооператив металевих гаражів Надія, Комунальне підприємство Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради про визнання договору дійсним та визнання права власності на гараж, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який потім уточнила, мотивуючи свої вимоги наступними обставинами. З відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 1989 року по 17 серпня 2010 року. Від шлюбу мають дітей не мають.

За час спільного проживання подружжя придбали гараж № 230 в гаражному кооперативі АГК Надія. На підставі договору купівлі-продажу вищезазначеного гаражу, укладеного в простій письмовій формі, ОСОБА_2 був включений до складу членів ГК Надіяз 27.04.2001 року, згідно поданої їм заяви. Пай за гараж було сплачено в повному обсязі, але свідоцтво про право власності на зазначений гараж за час спільного проживання позивачкою та її чоловіком оформлено не було.

У звязку з тим, що даний гараж металевий та за знаходить на фундаменті, якого не достатньо для металевої споруди та його можливо відокремити від землі не знецінивши та не змінивши його значення, є не можливим зареєструвати право власності, однак можливо визнати право власності на цей металевий гараж, як на рухоме майно та визнати прав користування зазначеним гаражем.

Просила розподілити гараж № 230 в гаражному кооперативі АГК Надіяяк спільно нажите майно, визнати право власності та виділити у користування їй Ѕ частину спірного гаража та ОСОБА_2 Ѕ гаража, зобовязати ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні спірним гаражем.

У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали уточнені позовні вимоги та, посилаючись на підстави позову, просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення уточненої позовної заяви заперечував, пояснивши, що металевий гараж № 230 в гаражному кооперативі АГК Надіяне є капітальною будівлею право власності на нього ніде не зареєстровано, будь-яка технічна документація на нього відсутня. На руках відповідач має тільки книжку про членство в АГК Надія. Він вважає, що для того щоб ставити питання про розподіл гаражу позивачці необхідно надати суду відповідну його технічну характеристику, відомості про його вартість.

Представник відповідача ОСОБА_3 комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська проти задоволення позову заперечувала.

Представник третьої особи Автогаражного кооперативу металевих гаражів Надіяв судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, в матеріалах справи є заява, в якій він повідомляє, що ОСОБА_2 з 27.04.2010 року є членом АГК Надіята має металевий гараж № 230, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Комунальне підприємство Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.12.1989 року по 17.08.2010 рік. Від шлюбу мають дітей не мають.

За час перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано гараж № 230 в гаражному кооперативі АГК Надія, та на підставі заяви про придбання вищезазначеного гаражу ОСОБА_2 з 27.04.2001 року було прийнято в члени АГК Надія. Пай за гараж № 230 АГК Надіябуло сплачено в повному обсязі, але свідоцтво про право власності на зазначений гараж за час спільного проживання позивачки та її чоловіка оформлено не було.

Відповідно до довідки від 03.04.2010 року (а.с.11) та заяви (а.с.14) наданої АГК Надія, ОСОБА_2 з 27.04.2010 року є членом АГК Надіята має металевий гараж № 230.

Згідно копії книжки, яка підтверджує членство ОСОБА_2 в АГК Надія, ним було сплачено всі членські внески починаючі з 2003 року та по 2010 рік (а.с.20)

Як було встановлено в судовому засіданні металевий гараж № 230 в АГК Надіяявлять капітальною будівлею, право власності на нього ніде не зареєстровано, будь-яка технічна документація на нього відсутня. Позивачкою не було надано суду відповідних даних про вартість конструкцій металевого гаражу на теперішній час, гараж не обстежено спеціалістами та не визначено його вартість, не надано технічної характеристики спірного гаражу. Гараж № 230 металевий та за знаходить на фундаменті, якого не достатньо для металевої споруди та його можливо відокремити від землі не знецінивши та не змінивши його значення, є не можливим зареєструвати право власності.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ст. 184 ЦК України металевий гараж є неподільна річ, яку не можливо поділити без втрат її цільового призначення, розділити його в натурі, виділивши частку, неможливо.

У звязку з вищевикладеним уточнені позовні вимоги ОСОБА_1, в яких вона просить розподілити, визнати за нею право власності та виділити у користування гараж № 230, є такими що суперечать чинному законодавству, так як спірний гараж є металевий та за знаходить на фундаменті, якого не достатньо для металевої споруди та його можливо відокремити від землі не знецінивши та не змінивши його значення, на нього є не можливим зареєструвати право власності та він є неподільним.

Керуючись ст..ст.60,70 СК України, ст. 184 ЦК України, ст..ст.212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені уточнених позовних вимоги ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В. М. Грищенко