Справа № 2-2750/2011р.
17 листопада 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» до ОСОБА_1 про відшкодування боргу в порядку регресу,
У квітні 2010 року ТДВ «Страхова компанія «НАСТА» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування боргу в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2009р. ОСОБА_2 уклав з ТДВ «Страхова компанія «НАСТА» договір № 205.0022744 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «HYUNDAI I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вигодо набувачем призначено АТ «Укрексімбанк».
19.10.2009р. в м. Києві по пр. Бажана відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «HYUNDAI I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1
Страховик керуючись договором страхування та Правилами добровільного страхування транспортних засобів визнав дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася, страховою подією, про що складено Страховий акт № 2009-10-20/011 від 04.11.2009р. На підставі цього акту розмір страхового відшкодування склав 4407,50 грн. Крім цього позивачем було сплачено 380,00 грн. до ТОВ «Незалежна експертна компанія» за проведення експертизи застрахованого автомобіля.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив відшкодування шкоди у порядку зворотної вимоги у сумі 4787,50 грн., судові витрати у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі 120,00 грн..
Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутністю.
Відповідач в судове засідання не зявився про причини неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного.
13.08.2009р. ОСОБА_2 уклав з ТДВ «Страхова компанія «НАСТА» договір № 205.0022744 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «HYUNDAI I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
Відповідно до цієї постанови водій автомобілю НОМЕР_3 ОСОБА_1 напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 по пр. Бажана в м. Києві, при перестроюванні та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Страховик керуючись договором страхування визнав дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася, страховою подією, про що складено Страховий акт № 2009-10-20/011 від 04.11.2009р. (а.с. 7). На підставі цього акту розмір страхового відшкодування склав 4407,50 грн. (сума збитку за вирахуванням франшизи 5101,10 693,60 = 4407,50 грн.). Вказану суму відшкодування сплачено відповідно до платіжного доручення № 6281 позивачем (а.с. 5).
Крім цього позивачем було сплачено 380,00 грн. до ТОВ «Незалежна експертна компанія» за проведення експертизи застрахованого автомобіля згідно з платіжним дорученням № 6362 (а.с. 46).
Позивач 18.01.2009р. направив відповідачу ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (а.с. 42-43). Зазначена претензія не була отримана ОСОБА_1 і була повернена позивачу за збігом строку зберігання в поштовому відділенні.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судовий збір у розмірі 188 грн. 20 коп.: 51 грн. 00 коп. на користь ТДВ «Страхова компанія «НАСТА», 137 грн. 20 коп. на користь держави.
На підставі ст.ст. 993, 1166, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та керуючись ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» грошові кошти в порядку зворотної вимоги у розмірі 4787 грн. 50 коп. (чотири тисячі сімсот вісімдесят сім грн. пятдесят коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. (пятдесят одна грн. нуль коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 137 грн. 20 коп. (сто тридцять сім грн. двадцять коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя :