Справа № 2-459/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2011 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Бобко Т.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 грудня 1998 року Фрунзенським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 600. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами протягом тривалого часу відсутнє взаєморозуміння, відповідач безпричинно влаштовує скандали, сварки, принижує людську гідність чоловіка. Відповідач не доглядає чоловіка, відноситься до нього як до сторонньої людини. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, примирення неможливе. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2007 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пояснив про обставини, викладені вище, а також зазначив наступне. Сторони проживають однією сімєю з 1970 року, шлюб зареєстрували у 1998 році, від попередніх шлюбів сторони мають дітей, спільних дітей не має. Після хвороби позивача дружина стала ображати його, застосовувати фізичну силу, забрала документи на будинок, через що позивач вигнав дружину з дому, вона пішла жити до сина. Приблизно 3 роки сторони не проживають разом, намагання позивача примиритися позитивних результатів не дали, позивач втратив до дружини почуття кохання. Позивач зазначив, що він не має іншої жінки, але втратив до дружини почуття кохання, вважає, що примирення між сторонами неможливе.

Відповідач надала письмові заперечення за позовом, якими зазначила наступне. Сторони проживають разом з 1971 року, у 1998 році зареєстрували шлюб, відносини у сімї були мирні, подружжя піклувалося один одним. Наприкінці літа 2010 року позивач почав спілкуватися з жінкою, що молодша нього на 25 років, остання мала намір розрушити сімю, настроювала позивача проти дружини. Позивач влаштовував скандали з дружиною, казав про намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою, вигнав відповідача з дому. У судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що сторони не проживають разом з липня 2010 року, до цього подружжя підтримувало нормальні стосунки, відповідач доглядала чоловіка під час хвороби, але у нього зявилася інша жінка. Чоловік без причини викинув речі позивача з будинку, заявив, що буде проживати з іншою жінкою. Відповідач зазначила, що нею не втрачені почуття кохання до чоловіка, вона вважає, що сімю можливо зберегти.

У судове засідання 19.01.2011 року, після закінчення строку на примирення, наданого судом, сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, зазначає, що примирення між сторонами не наступило. Відповідач надала суду заяву, якою визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить після розірвання шлюбу прізвище «Лазько»залишити без змін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 грудня 1998 року Фрунзенським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 600, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Святолуцька»на «Лазько»(свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 151651). Від шлюбу сторони дітей не мають.

Як встановлено у ході розгляду справи, між сторонами протягом трьох років склалися неприязні стосунки, через що в сімї виникають сварки, більш ніж півроку подружжя не проживає однією сімєю, не веде спільне господарство. Позивач втратив до дружини почуття кохання, вважає примирення та збереження сімї неможливим.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили ті обставини, що в сімї з літа 2010 року відбуваються сварки та скандали з різних причин, сторони півроку не проживають однією сімєю, не ведуть спільне господарство, відповідач проживає у свого сина.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, враховуючи ту обставину, що вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не дали позитивних результатів, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу позивачем, яка у своїй заяві просить залишити прізвище без змін «Лазько».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 197, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 29 грудня 1998 року Фрунзенським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 600 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 залишити без змін - «Лазько».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -