РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 грудня 2011 року м. Добропілля

Добропільський міськрайоний суд Донецької області

у складі: головуючого одноособово судді Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

за участю

позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з переїздом на постійне місце проживання в інший населений пункт, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з переїздом на постійне місце проживання в інший населений пункт.

У судовому засіданні позивач в обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що 19 вересня 1987 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 09 лютого 1995 року шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено запис №41. Всією сімєю проживали в державній квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Приблизно на початку 1995 року ОСОБА_3 виїхала з цієї квартири разом з донькою в місто Донецьк, не повідомила, за якою адресою. З часом стало відомо, що вони мешкають за адресою: місто Донецьк, вулиця Вороніхіна, будинок №84. Таким чином, ОСОБА_3, починаючи з 1995 року, мешкає в м. Донецьку зі своєю матір'ю. Свої доводи обґрунтовують поясненнями свідків: ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Вважає, що відповідач втратила право на користування житлом, а саме користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з переїздом на постійне місце проживання в інший населений пункт - в місто Донецьк.

В судовому засідання позивач і його представник просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3, незважаючи на неодноразові виклики, до суду не зявилась.

Суд в порядку ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, належним чином двічі повідомленого про дату та час розгляду справи, і від якого не надійшла заява про відкладення слухання справи за наявності поважних причин, і постановити у справі заочне рішення. Позивач і його представник не заперечували проти заочного розгляду справи.

З письмових пояснень, свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що з 1995 року відповідачка ОСОБА_3 разом зі свою матір'ю виїхала у місто Донецьк, і з того часу вона їх не бачила. Окрім того, що 17 листопада 2011 року в її присутності ОСОБА_1 хотів вручити повістку в суд на 23 листопада 2011 року своїй доньці ОСОБА_3, але остання категорично відмовилась в одержанні цієї повістки, заявивши, що нікуди в суд являтись не збирається.

Аналогічно, гр. ОСОБА_6 суду в письмових поясненнях зазначив, що зі слів сусідів йому відомо, що з 1995 року донька позивача ОСОБА_3 поїхала мешкати разом із матір'ю у м.Донецьк. Він проживає у квартирі по сусідству з квартирою ОСОБА_1, підтверджує, що відповідачка по справі на судове засідання відмовилась приїхати, коли батько їй вручив повістку.

Вислухавши думку позивача, його представника, вивчивши письмові пояснення свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок суд обґрунтовує наступним:

Згідно статті 107 Житлового кодексу України, наймач житлового приміщення вправі зі згоди членів сімї в будь-який час розірвати договір найму. У випадку вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання в інший населений пункт або до іншого житлового приміщення у тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним зі дня вибуття. Якщо із житлового приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму житлового приміщення не розривається, а вибувший член сімї втрачає право користування житловим приміщенням зі дня вибуття.

Відповідно до копії особового рахунку на квартиру АДРЕСА_3, в ній прописані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - сторони у справі (а.с.9)

В судовому засіданні було встановлено, що дійсно ОСОБА_4 09 лютого 1995 року розірвала шлюб зі своїм чоловіком ОСОБА_1, про що було зроблено відповідний актовий запис за №41 від 09.02.1995 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 10.09.2007 року (а.с.6), у звязку з чим зібрала свою неповнолітню доньку ОСОБА_3 та виїхала у м. Донецьк.

Відповідно до наданих суду відомостей, відповідач у справі ОСОБА_3 до теперішнього часу ніде, окрім житла за адресою: АДРЕСА_2, не прописана.

Однак суд бере до уваги те, що відповідачка по справі ОСОБА_3 переїхала разом з матір'ю у 1995 році до іншого населеного пункту в м. Донецьк, і фактично не користується вищезазначеним житлом і не бажає реалізовувати це право. Цей факт встановлений з письмових показань свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с.12-16)

У звязку з чим суд вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст. 107 ЖК України у звязку з переїздом на постійне проживання в інший населений пункт в м. Донецьк.

На підставі викладеного та керуючись ст.47 Конституції України, ст.107 ЖК України, ст.ст. 10,11,60, 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4, у звязку з переїздом її на постійне місце проживання в інший населений пункт.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної сили після спливу десяти днів з дня отримання його копії, якщо заяву про його перегляд у цей строк не було подано.

Надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одому екземплярі.

Головуючий: суддя В.В.Хандурін

12.12.2011