Справа № 2-2689/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2011 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Пепеляшкова С.М.

при секретарі Поповій О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 (дошлюбне Георгієва) М.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 травня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 159, мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведуть, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення є неможливим. Спору про місце проживання дитини немає. Питання щодо розподілу сумісно нажитого майна буде вирішуватися окремо.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав, не погодився з обставинами, викладеними в позовній заяві та пояснив, що протягом останніх півтора року він не підтримував відносин з іншою жінкою, а знаходився у відрядженні в Ізраїлі, за цей час позивачка почала проживати з іншим чоловіком.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходяться в шлюбі з 08.05.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 064844 від 08.05.1998 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю ОСОБА_1

Сторони спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дитини немає, дочка ОСОБА_4 залишається проживати з матірю. Питання щодо розподілу сумісно нажитого майна буде вирішуватися окремо.

Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 114 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 08 травня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, актовий запис № 159.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «Георгієва».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 держмито в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: