Справа № 22-ц-3937/11 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В. Я.
Провадження № 22-ц/1390/2311/11 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І. Категорія: 6
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.

з участю секретаря Кубішин І.В.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2011 року по справі за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю третіх осіб ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, про приведення квартири до попереднього стану,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2011 року відмовлено в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Рішення оскаржили Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради та ОСОБА_2

В апеляційній скарзі Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Розпорядженням адміністрації № 137 від 20 березня 2007 року зобовязано власника квартири ОСОБА_4 привести квартиру до попереднього стану шляхом закладання дверного отвору, який утворений із віконного, та отвору у перекритті із житлової кімнати в підвал. Цього розпорядження ОСОБА_4 не виконала і була притягнута до адміністративної відповідальності. ОСОБА_4 самовільно перевела квартиру в нежитлове приміщення.

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення, оскільки судом не враховані всі обставини справи. Вважає, що діями ОСОБА_4 належне їй житлове приміщення переведене в нежитлове. Проведені ОСОБА_4 без відповідних дозволів самовільні переобладнання порушують її (апелянта) права та законні інтереси.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід відхилити.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що у власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу від 29 грудня 2004 року, укладеного із попереднім власником квартири ОСОБА_6, була квартира АДРЕСА_1, загальною площею 55,3 кв.м.

В час знаходження квартири у власності ОСОБА_4 останньою було самовільно проведено перепланування квартири, яке полягало у тому, що був закладений дверний отвір та влаштовано отвір в перекритті із житлової кімнати в підвал, про що складено акт ЛКП № 502 від 12 листопада 2006 року. ОСОБА_4 також улаштувала на місці віконного отвору дверний, про що ЛКП № 503 складено акт ЛКП від 8 серпня 2007 року. За фактом проведення реконструкції квартири на замовлення відповідача ОСОБА_4 ТзОВ «Ергобуд» були підготовлені проектні пропозиції по переплануванню квартири в перукарню, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи на будинок на вулиці Зеленій, 40 у м. Львові. На підстав наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 29 березня 2007 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на використання квартири № 2 на вул. Зеленій, 40 у м. Львові як нежитлової.

У звязку із самочинним проведенням реконструкції квартири, постановою адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30 листопада 2006 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП; постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 31 серпня 2007 року її приятгнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП.

ОСОБА_4 зобовязано привести квартиру № 2 на вулиці Зеленій, 40 у м. Львові до попереднього стану на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації № 137 від 20 березня 2007року шляхом відновлення закладеного дверного отвору та закладення отвору в перекритті із житлової кімнати квартири та відповідно до вимог розпорядження № 897 від 15 жовтня 2007 року шляхом закладення дверного отвору та відновлення віконного отвору у квартирі.

Підставою для прийняття відповідних розпорядчих рішень органу місцевого самоврядування зазначено висновки міжвідомчої комісії, відповідно до яких (виписка з протоколу № 5-5 засідання міжвідомчої комісії в Личаківському районі м. Львова від 13 лютого 2007 року та виписка з протоколу № 5-30 від 31 вересня 2007 року) квартира № 2 на вул. Зеленій, 40 у м. Львові підлягає приведенню до попереднього стану, оскільки в першому випадку переобладнання квартири здійснено самовільно, без дозволу органу влади, а в другому випадку влаштування дверного прорізу на місці віконного отвору не відповідає стильовій композиції фасаду. Партер будинку призначався для житлової функції. Вхідний вузол повинен забезпечувати звязок з усіма приміщеннями, тому пробиття додаткових дверей порушило історичну функцію будинку.

З матеріалів справи, а саме з акту візуального обстеження будинків № 40, 42 на вулиці Зеленій у м. Львові від 11 жовтня 2010 року вбачається, що в сусідніх будинках на місці віконних прорізів в приміщеннях колишніх житлових квартир влаштовані дверні прорізи, квартири використовуються як нежитлові приміщення.

З архівних документів вбачається, що в будинку № 40 на вул. Зеленій у м. Львові на місці колишньої квартири відповідача ОСОБА_4 історично розміщувався магазин, а на місці пробитого дверного прорізу з використанням віконного отвору існував вхід у приміщення магазину.

ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 14 листопада 2007 року відчужила квартиру ОСОБА_7 Надалі із врахуванням проведеної у квартирі реконструкції та збільшення загальної площі приміщень у ній, зміни статусу квартири на нежитлове приміщення, за ОСОБА_7 на підставі рішення третейського суду від 12 січня 2009 року було визнано право власності на новий обєкт нерухомого майна - нежитлові приміщення в будинку № 40 на вул. Зеленій у м. Львові загальною площею 66,4 кв.м, що не є цілком тотожним приміщенню колишньої квартири № 2 у вказаному будинку. Право власності на даний обєкт нерухомого майна зареєстровано обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 12 червня 2009 року. В подальшому вказані нежитлові приміщення неодноразово відчужувались: ОСОБА_8 (договір дарування від 4 червня 2009 року), ОСОБА_9 (договір дарування від 26 червня 2009 року). Останнім власником вказаних нежитлових приміщень є ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 9 вересня 2009 року. Правовстановлюючі документи на спірні приміщення та цивільно-правові угоди щодо них є чинними на момент розгляду справи судом та ніким не оспорювались, не скасовані.

Відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу видано правовстановлюючі та технічні документи на нежитлові приміщення в будинку № 40 на вулиці Зеленій у м. Львові загальною площею 66,4 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Згідно ст.ст. 317, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі аналізу наявних у справі доказів судом встановлено, що обєкту нерухомого майна - квартири № 2 загальною площею 55,3 кв.м в будинку № 40 на вулиці Зеленій у місті Львові вже не існує. Відповідач ОСОБА_5 є власником нежитлових приміщень загальною площею 66,4 кв.м у вказаному будинку. Вимога до ОСОБА_4 про приведення квартири до попереднього стану не може стосуватися власника нежитлових приміщень на даний час - ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Личаківського районного суду м. Львова відсутні, а тому апеляційні скарги слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду україни з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: