Справа 2-91/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

при секретарі Тодоровій Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до 08.03.2012 року, мотивуючи тим, що вона працювати не має можливості, оскільки знаходиться вдома у звязку з наглядом за малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно, мотивуючи, що її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 часто хворіє та потребує додаткових коштів на ліки, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

До суду позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 174703 від 19.03.2009 року, яка відповідно до довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради, Болградського району, Одеської області від 04.11.2011 року за № 3065, проживає та знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1

Згідно ст. 84 ч.2 СК України, дружина, я якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що позивачка ніде не працює і знаходиться вдома по догляду за дитиною.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи, що позивачка не має можливості працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною а відповідач, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому суд вважає необхідним стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до 08.03.2012 року.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відмовляючи позивачу у позові в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд виходить з того, що позивач не зазначає, які саме особливі обставини потребують додаткових витрат, а посилається лише на виписку з історії розвитку дитини, де зазначено коли зверталися до лікаря та проходили лікування дитина. Крім цього рішенням Болградського районного суду Одеської області від 15.03.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення повноліття дитини.

Відповідно вимогам ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня предявлення позову, тобто з 16.11.2010 року.

При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує мито на користь держави в сумі 51 гривни та витрати повязані з розглядом судової справи (витрати на ІТЗ) в розмірі 120 грн. з відповідача.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 84,180,185,191 СК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_4, 08.03.2009 року трьох років, тобто з 16.11.2010 року до 08.03.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 мито на користь держави в розмірі 51 гривни та витрати на ІТЗ в розмірі 120 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

ГоловуючийОСОБА_5