Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-7467/ 2011 р. Головуючий 1 - інстанції ОСОБА_1
Категорія - спадкові Доповідач Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, 3-я особа Перша державна нотаріальна контора Харківського району про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання заяви про неприйняття спадщини недійсною, визнання права власності на 5/6 частин будинку в порядку спадкування за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2008 року ОСОБА_5 звернувся до Харківського районного суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просив встановити той факт, що його померлі батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 01.07.1953 року, а також той факт, що він є сином ОСОБА_8, яка померла 29 травня 2003 року і визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків на ? частину житлового будинку № 2 по вул. Привокзальній в місті Мерефа Харківського району.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що житловий будинок № 2 по вул..Привокзальній в місті Мерефа Харківського району був побудований батьками у 1960 році і на праві власності в цілому належав його батькові ОСОБА_9, який з 01 липня 1953 року перебував у шлюбі з його матір»ю ОСОБА_8.

26 червня 1992 року ОСОБА_7 помер і спадкоємцями на спадщину, що відкрилася в зв»язку з його смертю були його та відповідача мати ОСОБА_8, він та відповідач ОСОБА_4 До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини він та мати не звертались, але вони спадщину прийняли фактично, оскільки мати була зареєстрована разом з батьком в будинку, а він протягом 6-ти місяців з часу смерті батька забрав його речі інструмент та ін. , користувався будинком, присадибною ділянкою, тому кожному зі спадкоємців стало належати по 1/3 частині будинку.

29.05.2003 року померла його мати ОСОБА_10 Спадкоємцями після смерті матері є він та його брат відповідач ОСОБА_4 Він спадщину після матері прийняв фактично, оскільки у 6-тимісячний строк забрав її речі пральну машину « Таврія», фотографії, посуд, штори, користувався будинком присадибною ділянкою.

Але в свідоцтві про смерть матері прізвище вказано як ОСОБА_4, у той час як в свідоцтві про його народження прізвище матері вказано як ОСОБА_4, а крім того йому стало відомо, що відповідач намагається оформити спадкові права на будинок в цілому, без врахування його прав на частку у спадщині.

На підставі наведеного ОСОБА_5 просив встановити той факт, що у шлюбі, зареєстрованому 01.07.1953 року перебували його батьки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також той факт, що він є сином ОСОБА_8, померлої 29.05.2003 року.

Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на ? частину житлового будинку № 2 по вул..Привокзальній в місті Мерефа.

В подальшому ОСОБА_5 уточнив свій позов і просив визнати за ним право власності на ? частину будинку № 2 по вул..Привокзальній в місті Мерефа в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 26.06.1992 року, посилаючись на те, що його мати подавала до нотаріальної контори заяву про те, що вона спадщину після свого чоловіка не прийняла, на належну їй частку у спадщині і на право власності не претендує.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_5, 3-я особа Перша державна нотаріальна контора Харківського району, в якій, з урахуванням уточнень і доповнень зазначав, що позовні вимоги ОСОБА_5 він визнає частково, а саме тільки в частині прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_7 у вигляді 1/6 частини житлового будинку та просив визнати недійсною заяву, подану матір»ю ОСОБА_8 до нотаріальної контори про неприйняття спадщини та частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад на ім»я ОСОБА_5 і ОСОБА_4.

Встановити той факт, що його батьки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 перебували у шлюбі, зареєстровапному 01 липня 1953 року Рудничною селищною радою Кайського району Кіровської області і що він є сином ОСОБА_7, померлого 26 червня 1992 року.

Визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/6 частину жилого будинку № 2 по вул..Привокзальній в місті Мерефа після смерті батька ОСОБА_7 і на 4/6 частини цього будинку після смерті матері ОСОБА_8, померлої 29.05.2003 року.

В обґрунтування вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 зазначав, що будинок № 2 по вул.Привокзальній в місті Мерефа Харківського району Харківської області був побудований його батьками під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя і відповідно до ст. ст.22,28 КпШС їх частки у цьому майні є рівними.

Спадщину, яка відкрилась у зв»язку зі смертю батька ОСОБА_7 на ? частину будинку прийняли він, відповідач ОСОБА_5 та їх мати ОСОБА_8Т, - по 1/6 частині кожний.

Спадщину , що відкрилась на 4/6 частини будинку після матері ОСОБА_8 , яка померла 29.05.2003 року прийняв тільки він, оскільки у шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідач з такою заявою не звертався і спадщину фактично після матері не приймав.

Подану матір»ю заяву про неприйняття спадщини просив визнати недійсною з тих підстав, що така форма заяви не передбачена нормами цивільного законодавства та ЗУ « Про нотаріат» і мати при її написанні помилялась щодо істотних обставин. Фактично мати у травні 1993 року могла не заперечувати тільки проти оформлення на нього та відповідача грошового вкладу.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад на його та відповідача ім.»я просив визнати частково недійсними як такі, що видані без урахування права матерії на половину вкладу як на частку у спільному майні подружжя та її права на частку цього вкладу в порядку спадкування.

Встановити факти, що мають юридичне значення просив з підстав наявності розбіжностей у написанні прізвищ батьків у свідоцтві про їх одруження, свідоцтві про його народження та свідоцтві про смерть батька.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2011 року ( з урахуванням ухвали цього ж суду від 14.02.2011 року про виправлення описок в цьому рішенні) позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені; позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 на ? частину жилого будинку № 2 по вул..Привокзальній в місті Мерефа Харківського району.

Встановлені факти, які мають юридичне значення, а саме: що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 1953 року Рудничною селищною радою Кайського району Кіровської області і що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_7, померлого 26.06.1992 року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 на ? частину жилого будинку № 2 по вул..Привокзальній в місті Мерефа Харківського району.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково, а його у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на ті ж обставини, на які посилався у своєму зустрічному позові.

Заслухавши доповідь судді; пояснення осіб, що з»явилися до суду апеляційної інстанції; перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції і в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Спір, що виник між сторонами, підлягає вирішенню із застосуванням норм Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року та Кодексу про шлюб і сім»ю УРСР ( зі змінами та доповненнями), які діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 525, 548, 549, 553 ЦК УРСР та Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України:

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

якщо він подав до державної нотаріальної контори по місту відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається таким, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не здійснив ні одної з дій, що свідчать про прийняття спадщини ( ст. 549 ЦК)

При доведенні спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем безпосередньо перед його смертю та прописка з останнім в одній квартирі або в будинку вважається фактичним прийняттям спадщини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що будинок № 2 по вул.Привокзальній в місті Мерефа Харківського району і області на праві власності належав ОСОБА_7, який помер 26 червня 1992 року. ОСОБА_8 дружина померлого, за своє життя не реєструвала свого права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя відповідно до ст. 22 КпШС, відмовилася від права на спадкування частини будинку після смерті чоловіка і видавши свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади тільки синам померлого, нотаріальна контора визнала ОСОБА_8 такою, що не прийняла спадщину, тому дійшов висновку, що після смерті ОСОБА_7К спадщина відкрилась на будинок в цілому., яку прийняли позивачі за первісним і за зустрічним позовом сини померлого і визнав за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на ? частину будинку.

Судова колегія не може погодитись з такими висновками суду, оскільки вони не ґрунтуються на законі і суперечать встановленим обставинам справи.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення.

Судовим розглядом встановлено, що спірний будинок побудовано у 1960 році ОСОБА_7 і ОСОБА_8 під час шлюбу , в якому вони перебували з 01 липня 1953 року і відповідно до ст..22,28 КпШС цей будинок є спільною сумісною власністю подружжя, частки кожного в цій власності є рівними.

ОСОБА_7 помер 26.06.1992 року, за життя він заповітів не складав, до 1-ї першої черги його спадкоємців за законом відносилися ОСОБА_8 дружина, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 сини.

Прийняття спадщини після батька кожним з позивачів сторонами не оспорюється, спірною є тільки частка будинку, на яку відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_7

При цьому як встановлено судом і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_8 на час смерті свого чоловіка ОСОБА_7 проживала разом з ним ; була зареєстрована у спірному будинку, яким користувалася до часу своєї смерті, несла витрати по його утриманню, заяву про відмову від спадщини за законом після смерті чоловіка у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини ОСОБА_8 не подавала.

Подана ОСОБА_8 у травні 1993 року до нотаріальної контори заява про неприйняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7 не є заявою про відмову від спадщини у розумінні ст. 553 ЦК УРСР, подана поза межами шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тому не є підставою вважати ОСОБА_8 такою, що не прийняла спадщину.

На такий висновок судової колегії не впливає і видача свідоцтв про право на спадщину за законом на грошовий вклад синам померлого, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на жилий будинок без врахування прав ОСОБА_8 на частку у спільному сумісному майні подружжя чи спадкових її прав ні одному з них не видавалось.

Зазначена заява ОСОБА_8 не тягне правових наслідків , тому підстави для визнання її недійсною у судовому порядку відсутні і рішення в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_4 є правильним і скасуванню з мотивів, зазначених в його апеляційній скарзі, не підлягає.

Судова колегія вважає правильним рішення суду і в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом на грошові вклади, з підстав пропуску ним строку позовної давності, про застосування яких у спорі просила інша сторона. Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині суд навів належні мотиви прийнятого рішення . Доводи апеляційної скарги висновків суду спростовують і не є підставою для скасування рішення в цій частині .

. Наведене свідчить, що після смерті ОСОБА_7 спадщина відкрилась на ? частину спірного будинку, яку прийняли як спадкоємці померлого 1-ї черги дружина ОСОБА_8 і сини ОСОБА_5 і ОСОБА_4

ОСОБА_8 померла 29 травня 2003 року. За своє життя заповітів вона не складала.

В звязку з її смертю відкрилась спадщина на 4/6 частини спірного будинку, з яких ? частина будинку є часткою ОСОБА_8 у спільному сумісному майні подружжя і 1/6 частка - прийнята нею у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7

ОСОБА_4 спадщину після матері прийняв, оскільки у шестимісячний строк звернувся з відповідною заявою до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області.

Після отримання судом відомостей з Харківського обласного державного нотаріального архіву про подання ОСОБА_8 заяви , в якій вона зазначала, що не прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, не

претендує на належну їй частку у спадщині та на право власності , ОСОБА_5 уточнив свій позов і просив визнати за ним право на ? частину спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, посилаючись на те, що в зв»язку зі смертю останнього спадщина відкрилась на будинок в цілому.

Право ОСОБА_5 на частину будинку в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_8, померлої 29.06.2003 року ОСОБА_4 не визнає і між сторонами з цього приводу існує спір.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При розгляді цієї справи ОСОБА_5 не доводив фактів, що мають юридичне значення, та факту прийняття ним спадщини після смерті матері, про що заявляв вимоги у первісному позові і рішення суду висновків з цих питань не містить. Проте, претендує на спадщину, що відкрилась у зв»язку зі смертю матері і не позбавлений права на звернення до суду з вказаними вимогами.

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_8, померлої 29.03.2033 року, а саме на 2/6 частини, залишивши 2/6 частини будинку відкритими для подальшого спадкування, як такі, що знаходяться у спорі, який в межах позовних вимог, що були предметом розгляду суду першої інстанції , неможливо вирішити на стадії апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст. ст.303,304, п.3 ч.1 ст.307, ст..ст.309, 313,314, 316,317,319, 324 ЦПК України судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2011 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом змінити.

Визнати за ОСОБА_5 і ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_7, померлого 26 червня 1992 року на 1/6 частину житлового будинку № 2 по вул.Привокзальній в місті Мерефа Харківського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_8, померлої 29 травня 2003 року на 2/6 частини житлового будинку № 2 по вул.Привокзальній в місті Мерефа Харківського району Харківської області, інші 2/6 частини вказаного будинку залишити відкритими для подальшого спадкування.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання

недійсною заяви про неприйняття спадини і частково недійсними свідоцтв про право на спадину за законом залишити без змін.

Рішення в частині встановлення факту, що має юридичне значення апеляційним судом не переглядалось.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий суддя

Судді колегії