Справа № 2-4683/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ковальської Т.Г.

За участю:

Представника позивача Труфанової О.С.

Представника відповідача Гаркунова Д.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у березні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 07.02.2007 р. № 2007-020 відповідачеві ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 124.000,00 доларів США зі сплатою за користування ним 14 % річних та кінцевим терміном повернення 07.02.2010 р.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р. були укладені з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № 2007/020 від 07.02.2007 р. та з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки № 2007/020/1 від 07.02.2007 р.

Крім того, 12.01.2009 р. між позивачем та ТОВ Українське фінансове агентство Верус був укладений договір поруки № 467 з додатком № 1, яким останнє поручилося за виконання позичальником вищезазначених зобов`язань в частині повернення суми у розмірі 200,00 грн. за вищезазначеним кредитним договором.

Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 07.02.2007 р. № 2007-020, яку позивач з урахуванням уточнення заявлених вимог (а.с. 180-184) просив стягнути з відповідачів солідарно у розмірі 1.255.818, 00 грн.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача Степченкової В.О. проти позову заперечував в частині, що стосується розміру заборгованості його довірителя.

Інші відповідачі до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися, представником відповідача ТОВ Українське фінансове агентство Верус надана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 44), що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без їх участі.

Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 07.02.2007 р. № 2007-020 відповідачці ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 124.000,00 доларів США зі сплатою за користування ним 14 % річних та кінцевим терміном повернення 07.02.2010 р. (а.с. 22-25).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р. був укладений з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки № 2007/020/1 від 07.02.2007 р. (а.с. 18).

Також позивач посилався на те, що 07.02.2007 р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 був укладений з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № 2007/020, втім з цими доводами не можна погодитися, оскільки згідно висновку проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи підпис у цьому документі виконаний не зазначеним відповідачем, а іншою особою (а.с. 134-137), а отже цей договір ним не укладався та не тягне для нього юридичних наслідків.

12.01.2009 р. між позивачем та ТОВ Українське фінансове агентство Верус був укладений договір поруки № 467 з додатком № 1, яким останнє поручилося за виконання позичальником вищезазначених зобов`язань в частині повернення сум у розмірі 200,00 грн. за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 20).

Оскільки зобов`язання позичальника за кредитним договором від 07.02.2007 р. № 2007-020 не виконувалися належним чином, утворилася заборгованість перед позивачем.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов`язку, а у випадку порушення такого обов`язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині, що стосується позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 , обґрунтованим, втім таким, що підлягає частковому задоволенню зі зменшенням суми зобов`язань цих відповідачів на суму, що підлягає стягненню солідарно з них та позичальника ТОВ Українське фінансове агентство Верус, оскільки у протилежному випадку остання сума була б стягнута двічі, виходячи з наступного розрахунку.

Так, пред`явлена в уточненому позові до стягнення сума складалася з заборгованості з повернення кредиту у розмірі 75.304, 15 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 52.080, 36 доларів США, пені у розмірі 30.110, 58 доларів США (а.с. 184). Разом з тим з уточненого розрахунку (а.с. 195) вбачається, що сума процентів була нарахована з помилкою та підлягає зменшенню до 50.151, 60 доларів США. Таким чином, всього підлягає стягненню з цих відповідачів (75.304,15 + 50.151,60 + 30.110, 58) доларів США х 7,9737 грн./долар США = 1.240.439, 25 грн.

Вирішуючи вимоги позивача пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 364-11 від 23.03.2011 р., підпис на договорі поруки № 2007-020 від 07.02.2007 р., укладеному у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р., був виконаний не відповідачем ОСОБА_2 , а іншою особою, а отже підстав для задоволення позову в частині, що стосується цього відповідача, не вбачається.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 131, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ ПриватБанк 1.240.439, 25 грн. заборгованості за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р.

Стягнути солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ ПриватБанк 200, 00 грн. заборгованості за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в доход держави 1.700, 00 грн. (одну тисячу сімсот гривень) судового збору.

Стягнути солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в доход держави 120, 00 грн. (сто двадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця