БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ Справа № 2-134
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с.Біловодськ 7 червня 2011 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Пруського І.І.,

за участю:

секретаря Мірошнік Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Біловодська районна друкарня» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 12810 грн., і компенсацію в сумі 3661 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 суду пояснила, що 1 квітня 2008 року вона була прийнята на посаду головного бухгалтера ВАТ «Біловодська районна друкарня» і її було призначено тимчасово виконуючою обовязки голови правління.

3 січня 2011 року відповідно до загальних зборів ОСОБА_1 було звільнено з посади за ст.36 ч.1 КЗпП, за згодою сторін.

В день звільнення позивачу була видана трудова книжка. Розрахунок зі заробітної плати не проведений по даний час.

Також ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 1 квітня 2008 року без відповідних зборів акціонерів товариства призначила себе на посаду головного бухгалтера з призначенням себе тимчасово виконуючою обовязки голови правління. Дане призначення було зроблено на підставі того, що підприємство перестало вести господарську діяльність, а співробітники почали звільнятися зі своїх посад.

3 січня 2011 року ОСОБА_1 внесла запис в свою трудову книжку про звільнення з вище вказаної посади.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час, місце і дату слухання повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 21 КЗпП встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи (ч.1, 3, 4 ст.24 КЗпП).

До початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний:

1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони (ст.29 КЗпП).

Як вбачається з пояснень наданих позивачем в судовому засіданні, ОСОБА_1 1 квітня 2008 року без відповідних зборів акціонерів, які є вищим органом акціонерного товариства (ч.1 ст.159 ЦК України), призначила себе на посаду головного бухгалтера з призначенням себе тимчасово виконуючою обовязки голови правління. Дане призначення було зроблено на підставі того, що підприємство перестало вести господарську діяльність, а співробітники почали звільнятися зі своїх посад.

3 січня 2011 року ОСОБА_1 внесла запис в свою трудову книжку про звільнення з вище вказаної посади.

Дані обставини в своїй сукупності не підтверджують факт правомочності призначення ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера ВАТ «Біловодська районна друкарня» з виконанням тимчасово виконуючої обовязки голови правління і тому суд приходить до обґрунтованої думки про залишення позову без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.21 ч.1, 24 ч.1, 3,4, 29 КЗпП України, ст.159 ч.1 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення виготовлено в повному обсязі 13 червня 2011 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

суддя І.І.Пруський