Справа № 2-469/2011 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.08.2011 5 серпня 2011 року Артемівський міськрайоний суд Донецької області у складі: судді Харченко О.П.
при секретарі : Карабута Ю.В., Басараб Б.В.
за участі: позивачки ОСОБА_1представника позивачки : ОСОБА_2
представника відповідача :ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінатпро визнання незаконним наказу про звільнення та його відміну ,поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
11.11.2010 року позивачка звернулася з позовом до відповідача , обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 12 липня 1992 року на посаді оператора заправної станції 2 розряду складу (паливного)ГЗМ № 72 . 16.08.2010 року наказом по підприємству № 609 про дисциплінарне стягненняїї було звільнено з роботи за ст..40 п.7 КЗпП України.Вважає вказаний наказ незаконним, посилаючись на ту обставину, що вона працювала у відповідача 18 років і раніше керівництво підприємства намагалось уже її звільнити і вона поновлювалась на роботі у судовому порядку . В наказі № 609 вказано , що її звільнили нібито за появу на роботі у нетверезому стані 18.07.2010 о 09.00.Вона не згодна з цим, бо це твердження не відповідає дійсності. 18.07.2010 року о 04.30 вона поїхала на роботу, прийняла зміну і почала роботу. О 5.30 на заправку приїхала група охорони у складі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка повідомила , що їх прислав начальник охорони ОСОБА_6 для перевірки її робочого місця та її , бо йому телефонували про те, що вона виконує свої обовязки у нетверезому вигляді. Вона здивувалась і обурилась з цього приводу. Переконавшись, що позивачка твереза, працівники охорони поїхали. Через 15 хвилин вони повернулися та повідомили, що ОСОБА_6 наказав їм відвезти її на медичний огляд до Часівоярської лікарні №3. На що вона обурилася, але погодилася. Результат медичного обстеження підтвердив, що 18.07.2010 року о 07.50 вона була абсолютно твереза. Після 08.00 вона повернулася на робоче місце і продовжила роботу. Вона була схвильована з приводу такої несправедливої ситуації і для заспокоєння випила корвалол . О 9.30 знову приїхала група охорони та наказали їй їхати на медичне обстеження на наявність алкогольного спяніння до м.Артемівська. . Вона була впевнена, що алкоголь не вживала та погодилась їхати на обстеження. Перед виїздом вона знову випила ліки- корвалол, щоб заспокоїтися, та усунути болі в серці. Вона дуже переживала та нервувала ,у неї підвищився тиск,їй було образливо, що до неї так принизливо відносяться, принижуючи її людську гідність необґрунтованою підозрою та повторним медичним оглядом в один і той же день,а вона страждає на хвороби серця. Вона викликала начальника заправочної станції ОСОБА_7 і поїхала в м.Артемівськ. По дорозі до лікарні вона ще раз вживала корвалол. Коли вони прибули на станцію швидкої допомоги у неї склалось враження, що їх вже чекали і все було підготовлене, а вона вважає , що все було заплановано. У неї взяли пробу не розмовляючи з нею, нічого не пояснили і повідомили , що результат показав, що вона знаходиться у стані алкогольного спяніння . Вона алкоголь не вживала , на роботі її бачили охоронники та декілька водіїв, що заправлялися і вона була твереза. Не співпадає і час вказаний у наказі- 09.00 і час обстеження ,вказаний у медичному акті. Після обстеження вона повернулася на робоче місце і продовжила працювати, бо наказу про її відсторонення від роботи не було. 19.07.2010 року у неї був вихідний. З 20.07.2010 року вона була на лікарняному по 10.08.2010 року. А 16.08.2010 року її викликали на засідання профсоюзного комітету, де за вказівкою голови профкому дали згоду на її звільнення за ст..40 п.7 КЗпП України. Вважає, що повторне медичне обстеження могло показати помилкові результати ,бо вона вживала корвалол. Незаконне звільнення привело до порушення її нормальних життєвих звязків,їй довелось докладати зусиль для організації життя ,порушились її нормальні життєві звязки. Вона незаміжня та утримує дочку і її заробіток був єдиним джерелом для існування. Окрім того , після звільнення за такою статтею вона не зможе знайти роботу,бо це негативно впливає на її ділову репутацію. Після незаконного звільнення у неї погіршився стан здоровя у звязку з моральними стражданнями . Заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює в 10 000 грн. .Позивачка також вказала, що просить суд поновити їй строк ,передбачений ст.233 КЗпП України, бо в період з 06.09.2010 р. по 27.09.2010 р. та з 04.10.2010 р. по 05.11.2010 р. вона була на лікуванні у лікаря невропатолога і пропустила строк з поважних причин. Просила суд поновити строк для звернення до суду, поновити її на роботі на посаді оператора заправної станції 2 розряду складу (паливного)ГЗМ № 72 ,визнавши наказ про її звільнення № 609 від 16.08.2010 року незаконним і стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.08.2010 року по день постановлення рішення судом та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
06.12.2010 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву , у якому вказав, що заявлені вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні. Відповідач послався ,що він вважає, що звільнення позивачки з роботи за появу у нетверезому стані було здійснене згідно наказу № 609 від 16.08.2010 року з дотриманням строків та порядку,встановлених для застосування дисциплінарних стягнень КЗпП України. Факт появи у нетверезому стані на роботі є грубим порушенням трудової дисципліни і може привести до аварійної ситуації. Відповідач вважає, що позивачка 18.07.2010 року зявилася на роботі у нетверезому стані ,що підтверджують показання групи охорони сторожевої,яка прибула на заправку о 05.30. Хоча результат медичного огляду у Часівоярській лікарні №3 дав негативний результат ,але ,як вказує відповідач, усі симптоми спяніння позивачки проявлялись зовні : відчувався різкий запах алкоголю, спостерігалася нестійка хода і т.п.. З огляду на такий стан перший акт медичного огляду був поставлений під сумнів і о 09.00 група охорони сторожевої наступної зміни у складі ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибула на місце роботи позивачки для повторної перевірки . Після визначення зовні нетверезого стану позивачки було складено відповідний акт та запропоновано позивачці пройти повторний огляд у Артемівській міській лікарні, щоб унеможливити фальсифікацію висновку лікаря,з яким особисто не знайомі ні позивач, ні відповідач. Відповідач вважає безпідставним твердження позивачки ,що все було сплановане,а результати огляду були підроблені, бо як видно із протоколу медичного огляду №49 від 18.07.2010 року ,проведеного в період з 11.20 до 11.40 їй було запропоновано здати кров на аналіз ,але вона відмовилась, про вживання корвалолу лікарю не повідомила. Окрім того у пояснювальній записці позивач підтвердила факт вживання алкоголю на святкуванні напередодні, тому відповідач вважає, що позивачка дає неправдиві свідчення, щоб показати себе жертвою незаконного звільнення.Також вживання корвалолу,вказує відповідач, не може дати таких явних ознак спяніння як вживання алкоголю і не є на його погляд підставою для сумніву в результатах медичного огляду. Вважає, що доводи позивачки про те, що її незаконно звільнили з помсти та є спланованою акцією ,бо її вже незаконно звільняли не відповідають дійсності, оскільки попереднє звільнення свідчить ,що позивачка порушувала трудову дисципліну неодноразово . Рішення профкому було прийняте одноголосно,від отримання наказу про звільнення позивачка відмовилась . Відповідач вважає, що було достатньо акту ,складеного представниками підприємства щоб звільнити позивачку. Позивачку відсторонив від роботи ОСОБА_7,але позивач роботу не покинула і працювала під його наглядом. Також вважає, що позивачка не довела моральну шкоду. Наявні у неї медичні документи підтверджують її слова у пояснювальній записці про те, що 17.07.2010 року о 21.00 в м.Артемівську на неї здійснили напад троє невідомих та спричинили їй тілесні ушкодження.Тому її хвороба не викликана звільненням. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі ,вважаючи їх необґрунтованими.
09.06.2011 року позивачка подала уточнену позовну заяву, у якій послалась на раніше вказані нею обставини та просила суд поновити їй строк для звернення до суду, поновити її на роботі на посаді оператора заправної станції 2 розряду складу (паливного)ГЗМ № 72 ,визнавши наказ про її звільнення № 609 від 16.08.2010 року незаконним та відмінити його і стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.08.2010 року по день постановлення рішення судом та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги у повному обсязі за вказаними у позовній заяві мотивами та додатково пояснила, що дійсно напередодні 17.07.2010 року було свято і вона приблизно о 18 годині вжила пиво, яке є алкогольним напоєм,а о 21.00 на неї напали троє невідомих , один з яких побив її і у неї хотіли забрати ланцюжок, але його не забрали, бо йшли молоді люди і їй допомогли, тому вона не звернулася до міліції. Від побиття у неї були гематоми ,в тому числі гематома на обличчі під оком , а також ,як пізніше виявилось після звернення до лікаря був струс мозку та підозра на ЗЧМТ, але до міліції вона вирішила не звертатися, оскільки нападники їй були незнайомі і вона не змогла б їх впізнати. Наступного дня вона не звернулася до лікаря , а пішла на роботу ,бо робоча зміна починалась о 05.30, а вона приїжджала транспортом підприємства о 04.30 і перед цим був святковий день і вона розуміла ,що своєю неявкою може зірвати роботу та й не хотіла бентежити інших співробітників, які вже відпочивали в такий пізній час. Про напад на неї вона вказала і у пояснювальній і в лікарні, а лікар записала , що її побив один незнайомець,бо їх було троє, а бив один, так вона говорила і лікарю. При першому медичному обстеженні на алкоголь у м.Часів-Ярі вона пояснила лікарю ,що її вдарив чоловік, бо не хотіла розповідати про напад на неї, вирішила, що нападників все одно не знайдуть. При медичному обстеженні у м. Артемівську лікар взагалі нічого у неї не запитував, ніяких рухів їй не пропонував робити, кабінет ,де її обстежував лікар дуже малої площі, там ніде було робити якісь рухи,а тим більше ходити. Здавати кров вона не стала, бо у неї не було грошей з собою, а лікар сказав їй що треба купувати рукавички . Вона думала, що в крові може бути залишок алкоголю від вживання алкоголю 17.07.2010 року о 18.00,про це вона вказала і в пояснювальній. По роду своєї роботи вона працює на заправці з дизельним паливом та бензином. На заправці постійно є автомобілі і вона вдихає і пари бензину і вихлопні гази. В той день її забрали на повторне обстеження у робочій одежі, вона згадує, що на заправці зранку вже було багато авто і по необережності один з водіїв пролив бензин і вона забруднилась. Також вона користується парфумами з різким запахом.18.07.2010 року вона спиртні напої не вживала, бо знала ,що йтиме на роботу зранку, але усі бачили, що вона була побита, бо був синець під оком та розбита губа. Позивачка підтримала клопотання про поновлення строку для звернення до суду та просила суд задовольнити її вимоги відмінивши наказ та поновивши її на роботі та стягнути з відповідача за час вимушеного прогулу з 16.08.2010 року по день рішення суду 05.08.2010 року середній заробіток у розмірі 9890 грн. грн. 32 коп. та у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн..
Представник позивачки підтримала заявлені уточнені вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити додатково звернувши увагу суду на ту обставину, що позивачка прийшла на роботу твереза, що підтвердило перше медичне обстеження ,яке було проведене з урахуванням хворобливого стану позивачки, що зазнала напад від невідомих осіб. Вона також суду пояснила, що вважає, що повторне медичне обстеження є неповним та помилковим, що підтверджує той факт, що лікар ОСОБА_11 при обстеженні не помітив і не описав тілесні пошкодження на обличчі позивачки ,хоча усі ці пошкодження бачили інші свідки. Також слід врахувати, що позивачка працює з горючими летючими матеріалами та вихлопними газами,вона дихає ними .В той день вона також вдихала пари бензину та вихлопні гази на роботі і у автомобілі ,яким її везли на обстеження , та вжила ліки ,що мають у складі спирт . Позивачка також користується парфумами з різким запахом. Ці обставини позначилися на результатах повторного аналізу. Окрім того лікар не перевіряв, чи правильно були підготовлені препарати для обстеження . Позивачка у той день працювала усю зміну, але відповідач поставив їй у табелі прогул, що не відповідає дійсності,бо якщо позивачка б здійснила прогул, то її слід було звільнити за прогул. Просила суд задовольнити уточне позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача яка діє на підставі довіреності , у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та підтримала письмові заперечення . Вона суду пояснила, що вважає, що позивачку звільнили на законних підставах і було достатньо скласти акт групі охорони, але керівництво вважало за необхідне зробити медичне обстеження. Вона спершу суду пояснила,що вважає, що позивачка могла вжити алкоголь після обстеження у Часівоярській лікарні після 08.00 на роботі ,а потім пояснила ,що думає, що позивачка прийшла на зміну о 05.30 у стані алкогольного спяніння і перше обстеження було неправильним, бо лікаря попросила позивачка , а працівники охорони після перших свідчень у суді згадали,що позивачка комусь телефонувала і просила ,щоб при обстеженні вказали, що вона твереза. Прогул у табелі поставили тому, що для відсторонення не має позначень. Позивачка пє вдома і її бє чоловік. Просила відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, свідків та дослідивши матеріали цивільної справи , суд дійшов висновку , що заявлені вимоги слід задовольнити частково за наступними підставами:
Як встановлено у статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Стаття 43 Конституції України передбачає ,що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю . Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Сторони не заперечують, що в період з 12 липня 1992 року по 16 серпня 2010 року, позивачка працювала на посаді оператора заправної станції 2 розряду складу (паливного)ГЗМ № 72 ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат .
Як видно із тексту наказу № 609 від 16.08.2010 року про дисциплінарне стягненняоператора заправної станції 2-го розряду складу №71 (паливний) відділу матеріально- технічного забезпечення ОСОБА_1 звільнено за порушення п. 3.19 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат( поява на роботі у нетверезому стані) за ст.40 п.7 КЗпП України. В тексті наказу вказано: 18.07.2010 року о 09.00 оператор заправної станції 2-го розряду складу №71 (паливний) відділу матеріально- технічного забезпечення ОСОБА_1 знаходилася на роботі у нетверезому стані. Підстави для даного наказу у ньому не вказані. (а.с.4).
У відповідності до ст. 139 КЗпП України працівник зобовязаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до п.7 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір , укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння.
Перевіряючи доводи позивачки щодо її незаконного звільнення за п.7 ст.40 КЗпП України суд встановив наступне:
Згідно ст. 57 КЗпП України, час початку і закінчення роботи (зміни) передбачаються правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіком змінності у відповідності з законодавством.
Як встановлено у судовому засіданні і не заперечують сторони позивачка працювала за графіком з початком зміни з 05.30 до 15.30 без перерви на обід при роботі двох операторів -2 дні робочих, 2 дні вихідних, 1 день робочий,1 день вихідний,що підтверджується також довідкою.(а.с.).
Свідок ОСОБА_12 у суді пояснив, що він працював охоронником в ніч з 17.07.2010р. на 18.07.2010 року з 16.00 до 06.00 ранку на заправці складу №72. Він здав зміну оператору ОСОБА_1 о 05.30 , вони описали лічильники і оператор пішла до себе, а він зробив обхід території. ОСОБА_1 мала нормальний вигляд як завжди , мала нормальну похідку ,запаху алкоголю від неї не було. Вона почала заправляти автомобілі. Він ніколи не бачив ОСОБА_1 ,щоб вона приходила на роботу в стані алкогольного спяніння. Він спілкувався з нею 15-20 хвилин. Коли приїхала група охорони він не бачив.
Свідок ОСОБА_13 суду розповів , що для того щоб доїхати на роботу о 04.30 ранку він вийшов на автобусну зупинку ,де його та інших осіб забирає машина .Так було І 18.07.2010 р.. Там була і ОСОБА_1 .Спочатку завезли на роботу ОСОБА_1,а потім його. ОСОБА_1 була твереза,запаху алкоголю від неї не було, хода була нормальна.
Свідок ОСОБА_8 у суді показав, що 18.07.2010 року він заступив на зміну о 08.00. При передачі зміни їм стало відомо, що возили на обстеження ОСОБА_1 ,а приблизно о 09.00 начальник дав вказівку поїхати на заправочну станцію і перевірити як там справи. Він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхали на заправку і повідомили по телефону начальнику, що є підозра, що ОСОБА_1 є в стані алкогольного спяніння. Вони повезли ОСОБА_1 на обстеження в м.Артемівськ, а потім привезли її та висновок і доповіли начальнику.Він сидів спереду і запах ліків не відчув. Він відчув запах алкоголю від ОСОБА_1, мова у неї була розбірлива, але було видно,що вона хвилюється, коли у неї стали вимагати пояснення. Усно ОСОБА_1 пояснила, що напередодні був ОСОБА_5 міста та ОСОБА_5 металурга і що на святі вона випила 17.07.2010 р. звечора. Запах міг бути вчорашнім і тому вирішили зробити перевірку у медицині. Перевіряли на алкоголь лише ОСОБА_1 ,а також перевіряли роботу сторожів. Він писав доповідну на ОСОБА_1. Він отримував наряд перевірити ОСОБА_1 від начальника і спеціально надали для цього машину директора- Волгу. В акті вказано мова не розбірливау ОСОБА_1 це малося на увазі, що ОСОБА_1 після того,що він їй сказав ,що дали завдання їхати в м.Артемівськ ,Наталія стала задавати питання, а чому її повезуть в м.Артемівськ і хто дав завдання. А так вона розмовляла нормально,лише запитувала. У ОСОБА_1 була гематома на обличчі і була побита губа , це він не міг пояснити з медичної точки зору,тому в акті вказано обличчя мало неприродньо червоний вигляд.Після медичного обстеження начальник наказав складати документи.
Свідок ОСОБА_9суду повідомив, що після світа Дня міста він також заступив у зміну з ОСОБА_8. Від начальника вони почули побажання поїхати перевірити у якому стані знаходиться ОСОБА_1 та йому доповісти. ОСОБА_1 була на робочому місці. Була підозра на те, що вона знаходиться на робочому місці у нетверезому стані. На обличчі у неї під оком була гематома і про це вони повідомили начальнику ОСОБА_14,а він дав команду везти її на медичне обстеження до м.Артемівська. Він не бачив щоб пила ОСОБА_1 корвалол. Від ОСОБА_1 був запах алкоголю, але розмовляла вона нормально, у неї була нормальна мова. Він вирішив що вона нетвереза лише за запахом алкоголю. Запах був і керівництво сказало везти ОСОБА_1 не медичне обстеження. У акті вказано, що мова не звязана, бо ОСОБА_1 весь час запитувала, а чому її повезуть до м.Артемівська,може вона так хвилювалася та запитувала.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні засвідчив,що 18.07.2011 р. йому зателефонувала ОСОБА_1 о 10.00 та повідомила, що її везуть на обстеження до м. Артемівська . Приблизно о 13.00 привезли її з обстеження та повідомили , що вона знаходиться у стані алкогольного спяніння. Він відсторонив її від роботи , але вона сказала ,що вона твереза і це помилка і залишилась працювати . Він також був на роботі і бачив, що вона була схвильована ,стривожена та побита жінка, але ознак спяніння він не помітив. Вона під час роботи була спокійна ,не нервувала,перевіряла документи,заправляла автомобілі. Тоді вона мала такий вигляд як і зараз. Нічого особливого у її поведінці не було,крім того ,що у неї були синці. ОСОБА_1 йому розповіла, що її уже обстежували до цього. Вона розповідала , що напередодні на святі вона вживала алкоголь, але в той день була твереза. Працювала вона спокійно і заповнювала відомості.Запаху алкоголю він не відчував, бо ОСОБА_1 користується парфумами із сильним запахом. У сейфі оператори зберігають ліки, ті що мають хворе серце. Раніше з нею ніколи не було ,щоб вона зявлялася на роботу нетверезою.
Свідок ОСОБА_16 суду розповів, що він працює водієм бензовозу на ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат. 18.07.2011 р. О 06.00 він був на заправці щоб заправити бензин. Він почав заправлятися після оформлення документів і через деякий час приїхала група сторожової охорони і сказали , що надійшов сигнал, що оператор пяна і бензин нібито продається . Вони подивились, що все в порядку і поїхали. Потім через деякий час повернулися і забрали ОСОБА_1 на обстеження. Коли вона повернулася , він ще не дозаправився ,вона була схвильована і сказала, що нічого не підтвердилось, але яка ганьба ,що її возили на обстеження . Вона пила серцеві краплі . Він відїхав десь о 09.00. Він також приїжджав заправлятися на другу робочу зміну приблизно о15.00. Втретє він був на заправці приблизно о 17.00 і розмовляв з начальником, який йому пояснив, що його викликали перевірити документацію і показання лічильників. Він сидів напроти неї коли вона заповнювала документи. Він не відчував від неї запах алкоголю,вона рухалась нормально. Йому відомо,що перевіряли лише ОСОБА_1 і що її раніше вже звільніли з роботи за догани. Коли він бачив ОСОБА_1 вона була твереза . Він знає ОСОБА_1 довгий час і ніколи не бачив її у нетверезому стані на роботі.
Свідок ОСОБА_17суду показав, що він не знає , чи була твереза чи ні ОСОБА_1,бо він охороняв територію, а там де знаходиться оператор ОСОБА_1 в тій кімнаті дуже тхне бензином і там знаходиться вона. Це було літо дуже тхнуло соляркою і бензином , ОСОБА_1 сиділа та писала, він бачив приблизно о 6.30. . Він бачив її декілька разів, вона працювала як звичайно.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні розповів, що він працює охоронцем на ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат. Приблизно о 07.20 надійшов сигнал ,що оператор ОСОБА_1 знаходиться у нетверезому стані. У неї був синець під глазом ,розбита губа і запах алкоголю. Старший групи ОСОБА_5 запропонував їй пройти медичне обстеження. Це було наступного дня після Дня міста Часів-Яру. Робочий день був у них з 19.00 до 08.00. Він не помітив яка у неї була хода, вона плутала слова,але як це було він не може пояснити. Дійсно , коли вони приїхали то сказали, що був дзвінок ,що заправщиця пяна і торгує бензином. Він возив ОСОБА_1 на власному автомобілі на медичне обстеження , але його самого ніхто не обстежував на алкоголь , хоча він сам вів свій автомобіль у робочий час і це була його особиста ініціатива.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в той день приблизно о 07.00-08.00 зателефонував начальник і сказав, що ОСОБА_1 у нетверезому стані. Коли вони приїхали , то побачили, що ОСОБА_1 сидить і у неї синець під оком, обличя усе подряпане і від неї тхнуло спиртним. Тоді він зателефонував ОСОБА_18 та пояснив усю цю ситуацію. Він запропонував зробити їй медичне обстеження і вона добровільно погодилася. Як проходило медичне обстеження вони не бачили,але результат був,що вона твереза. Хода та мова у неї були нормальні. Вона нервувала, що у неї проблеми на роботі.
Свідок ОСОБА_19 повідомила суду ,що вона була присутня як інспектор відділу кадрів для ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про звільнення, яка відмовилась взяти наказ, але вони їй залишили копію наказу на столі.
Свідок ОСОБА_20 суду засвідчила, що саме вона готувала наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи . 16.08.2010 р. вони їздили на роботу до ОСОБА_1 і вона зачитала їй наказ.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він працює головою профкому підприємства і 12.08.2010 року розглядали матеріали відносно ОСОБА_1В.і профком дав згоду на її звільнення. ОСОБА_1 нічого не пояснювала, вона нічого не говорила, тому її і не слухали. Виступили члени профкому ї засудили її поведінку. У протоколі не записали, чи надавали слово ОСОБА_1.У виписці з рішення профкому , яку надали для наказу про звільнення не було вказано,що голосували одноголосно, але голосували одноголосно.
Свідок ОСОБА_6 розповів суду, що він працює начальником охорони сторожевої комбінату і у його підпорядкуванні є група захвату ,яка здійснює також контроль за появою працівників комбінату на роботі у нетверезому стані. В той день о 07.00 йому зателефонував по рації невідомий чоловік і повідомив, що на заправці знаходить заправщик у нетверезому стані. ОСОБА_5 доповів, що ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння ,бо вона має тілесні ушкодження на обличчі, запах алкоголю і незвязану мову.Через 30 хвилин вони повідомили, що медичне обстеження показало, що ОСОБА_1 твереза. Зміна у групи захвату закінчилась і новій зміні він знову доручив повезти ОСОБА_1 на медичне обстеження вже у м.Артемівськ. ОСОБА_8 повіз її з охоронцями і повідомив, що встановлено, що ОСОБА_1 у нетверезому стані. ОСОБА_5 наполягав ,що ОСОБА_1 нетвереза. Часівоярська лікарня на його погляд не обладнана так як санпропускник Артемівської ЦРБ. Він вказав у доповідній , що ОСОБА_1 була нетвереза у нетверезому виді о 09.00 ,тому що у нього не було годинника, а він вважає що в цей час він дав вказівку везти ОСОБА_1 у м. Артемівськ. В той день він був вихідний і вказівки давав з дому.
Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні розказала , що вона працює лікарем терапевтом у ЦРЛ у м.Артемівську і в м. Часів-Ярі також чергує в лікарні. 18.07.2010 року вона проводила медичне обстеження ОСОБА_1 ,яку доставив ОСОБА_5 . Усі обставини вона описала у висновку. Огляд вона проводила обєктивно на підставі обєктивних даних, була зроблена проба Раппопорта.. У ОСОБА_1 була адекватна поведінка і проба Раппопорта показала, що не було видихаємого алкоголю. Вона описала у акті обстеження усі обєктивні ознаки, які свідчили про те, що ОСОБА_1 була твереза. Пробірки готують фельдшера. Вона бачила як ОСОБА_1 дихала у пробірку фельдшеру. Її ніхто не просив за ОСОБА_1 і вона нікого не знає в м.Часів-Ярі і в тому числі незнайома з ОСОБА_1,бо живе у м.Артемівську. Тепер вона згадала, що напередодні був ОСОБА_5 міста. Вона бачила гематому на обличчі у ОСОБА_1 і вона точно не памятає, але та нібито їй пояснювала, що у неї був напередодні конфлікт з чоловіком.
Свідок ОСОБА_11 суду засвідчив, що він працює лікарем кардіологом ЦРЛ м.Артемівська і в той день його викликали на пропускник ,бо привезли жінку, яку як він знає, обстежували у м.Часів-Ярі. Він провів пробу на видихаєме повітря на алкоголь і ця проба була позитивна. Він запропонував їй здати кров на алкоголь, вона відмовилася і розписалася, що відмовляється. Він склав протокол, вона підписалась ,що ознайомлена з протоколом. Він чергував, бо у ЦРЛ м. Артемівська нема нарколога ,чергував згідно розпорядження та наказу. Пробірки готувала медсестра і давала ОСОБА_1 , а та дихала в неї 5 хвилин через трубочку. Потім треба було додати сірчану кислоту три краплі і пять крапель марганця і дивитися на колір. А через 20 хвилин друга проба. Індикаторної трубки у них ніколи не було,а був метод Раппопорта. Він памятає , що є інструкція з порядку обстеження на алкоголь, але як вона називається він не памятає, бо він лікар - кардіолог, а не нарколог. Ці обовязки він виконує додатково до своїх обовязків. При обстеженні був присутній охоронець і медсестра. Він пояснив,що виконувалась також поза Ромберга. В кабінеті можна її поводити метра 2-2,5 , щоб перевірити ходу. Вона просила написати що вона твереза і пропонувала йому 50 грн..У неї маленька дитина.Він оглядав її, але ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 він не бачив. Він дійсно казав ОСОБА_1 що, щоб здати кров треба було купити рукавички, але думав що їх купить охорона.
В обґрунтування законності звільнення позивачки відповідач надав суду : службові записки ОСОБА_7, ОСОБА_23, ОСОБА_18, рапорт ОСОБА_8 ,дві пояснювальні записки ОСОБА_1 , акт від 18.07.2010 року, доповідну ОСОБА_7, протокол №49 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану спяніння, виписку із протоколу засідання профкому від 12.08.2010 р..
Суд дає оцінку наданим доказам у їх сукупності із показаннями позивачки , свідків та наданими суду позивачкою доказами.
Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
Судом встановлено ,що як видно із пояснювальних записок позивачки ОСОБА_1,написаних нею 18.07.2010 року та 21.07.2010 року вона прийшла на роботу 18.07.2010 року о 04.30 після святкування Дня міста Часів-Яру та Дня Металурга . 17.07.2010 року вживала алкоголь і в крові залишився алкоголь. В цей день о 21.00 в м. Артемівську на вул. Радянській на неї напали троє невідомих та побили.(а.с.23,31).Факт побиття її 17.07.2010 року вона також повідомила лікарю, що відображено у її амбулаторній картці, оглянутій судом ( а.с. 175 -181 ).
Разом з тим доводи позивачки про те, що вона була у тверезому стані на роботі 18.07.2010 року підтвердили у суді свідки ОСОБА_12 ,ОСОБА_13, ОСОБА_15 ,ОСОБА_16, ОСОБА_17.
Свідок ОСОБА_22 також підтвердила, що під час медичного обстеження 18.07.2010 р. о 07.35 07.57 у Часівоярській лікарні позивачка ОСОБА_1 була тверезою, що підтвердило детальне медичне обстеження та проба Рапопорта , про що вона склала акт (а.с.5).
Аналіз показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 свідчить про те, що вони вважали, що ОСОБА_1 у нетверезому стані, бо бачили, що у неї побите обличчя та розбита губа ,а також вони чули від неї запах алкоголю. Разом з тим вони суду розповіли, що хода та мова у неї були нормальні. Суд критично оцінює ці показання з урахуванням показань позивачки та свідка ОСОБА_17 ,що у суді пояснив, що там де знаходиться оператор ОСОБА_1 в тій кімнаті дуже тхне бензином і там знаходиться вона. Це було літо дуже тхнуло соляркою і бензином. При цьому суд вважає, що свідки могли добросовісно помилитися при таких обставинах, враховуючи травмований зовнішній вигляд позивачки після нанесених їй травм , запах бензину та солярки ,а також різкий запах парфумів ,про користування якими повідомив суду свідок ОСОБА_15. Суд також враховує ту обставину, що ,як пояснили свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вони виконували вказівку начальника ОСОБА_18 про повторний огляд ОСОБА_1 і після медичного висновку вважали, що встановлено факт перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані, тому і склали акт про те, що 18.07.2010 року о 09.00 ,тобто тоді коли вони прийшли на заправку оператор ОСОБА_1 була на роботі у стані алкогольного спяніння.(а.с.22).
Судом перевірені вказані у цьому акті обставини про те що мова у ОСОБА_1 була незвязана. Свідок ОСОБА_4 суду пояснив що так вважав, бо вона плутала слова, але як це було він не може пояснити. Свідок ОСОБА_8 в свою чергу пояснив, що в акті вказано мова не розбірлива у ОСОБА_1 це малося на увазі, що ОСОБА_1 після того,що він їй сказав ,що дали завдання їхати в м.Артемівськ , Наталія стала задавати питання, а чому її повезуть в м.Артемівськ і хто дав завдання. А свідок ОСОБА_9, який теж підписав цей акт суду взагалі пояснив , що розмовляла вона нормально, у неї була нормальна мова.
Щодо вказаної у акті обставини про те, що обличчя у ОСОБА_1 мало неприродній червоний колір,то як пояснив суду ОСОБА_8 у ОСОБА_1 була гематома на обличчі і була побита губа він не міг пояснити з медичної точки зору,тому в акті вказано обличчя мало неприродньо червоний вигляд. За таких обставин доводи представника відповідача про те, що достатньо було цього акту для звільнення ОСОБА_1 з роботи суд вважає необґрунтованими, оскільки в акті відображені обставини, яких не було, або були з іншої причини, ніж стан алкогольного спяніння, що ставить під сумнів вищевказаний акт, складений групою захвату з точки зору його обєктивності та допустимості як доказу нетверезого стану.
Крім цього суд враховує, що як пояснив суду ОСОБА_8, після медичного обстеження начальник наказав складати документи, тож станом на 9 годину вказаний акт не було складено,а сам начальник ОСОБА_24 сказав, що на годинник він не дивився, був вихідний ,а час 09.00 написав у доповідній приблизно. Отже цей акт не може бути безспірним доказом знаходження ОСОБА_1 на робочому місці у стані алкогольного спяніння у вказаний у ньому час.
Доводи представника відповідача у суді щодо часу появи позивачки на роботі у стані алкогольного спяніння є протирічними ,оскільки спочатку вона пояснила і так вказано у наказі про звільнення, що позивачка нібито появилася на роботі у нетверезому стані о 09.00, потім вона пояснила , що позивачка з початку зміни прийшла на роботу у нетверезому стані ,потім стала пояснювати ,що це було о 08.00 ,так як перед цим медичне обстеження вказало що ОСОБА_1 була твереза,отже за час з 08.00 до 09.00 вона могла вжити алкоголь. Однак факт вживання позивачкою алкоголю саме у цей час не встановлений і не підтверджений доказами.
Так охоронці із групи захвату під керівництвом ОСОБА_8. у суді пояснили, що вони повезли ОСОБА_1 на обстеження у м. Артемівськ ,бо вони не були впевнені у тому, що вона була нетвереза і хотіли, щоб цей факт встановили спеціалісти .Цей факт підтверджують і їх фактичні дії- якби вони були впевнені у появі ОСОБА_1 на роботі у нетверезому стані ,то відразу б склали про це акт і необхідності повторно обстежувати ОСОБА_1 не було б.
Що стосується показань свідка ОСОБА_18 про нетверезий стан позивачки , то суд їх критично оцінює з урахуванням його ж пояснень ,що у той день він був вихідний і знаходився вдома, ОСОБА_1 особисто не бачив. Вказівки про медичне обстеження працівників згідно чинного законодавства повинен був давати працівник, який був на роботі та його заміняв на час відсутності. Таким чином суд вбачає у його діях упереджене ставлення до позивачки та перевищення ним своїх службових повноважень, оскільки діями підлеглих йому працівників він керувавпід час вихідного дня ,знаходячись вдома.
В якості доказу появи позивачки на роботі у нетверезому стані 18.07.2010 року відповідачем надано протокол № 49 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану спяніння від 18.07.2010 року складений лікарем кардіологом Артемівської ЦРЛ ОСОБА_11,заслуханого судом з цього приводу у якості свідка.(а.с.29).
Свідок ОСОБА_11 не зміг назвати суду ,якою інструкцією ,чи методичним вказівками він керувався під час проведення обстеження. Він суду заявив, що є така інструкція, але як вона називається , він не памятає.
Судом встановлено, що чинний порядок обстеження для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння був встановлений у чинній Тимчасовій Інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння № 06-14/33-14 від 01.08.1988 р. та Методичних вказівках медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння від 02.09.1988 року № 06-14/33-14 (Д) затверджених Міністром охорони здоровя СРСР ,у яких вказано, що при здійсненні медичного обстеження для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння слід мати на увазі, що відповідний висновок потребує не лише медичне обґрунтування (медичний критерій) , але і в правовому розгляді ( юридичний критерій).
Суд виходить із того, що згідно методичних рекомендацій лікар повинен не лише констатувати сам факт вживання алкоголю, але і вірно кваліфікувати стан обстежуваного.
Протокол №49 від 18.07.2010 року підтверджує доводи позивачки та її представника про те, що обстеження було не повним і помилковим, бо лікар ОСОБА_1 не оглядав, не обстежував, а їй лише дали один раз продути у трубку. Ці слова позивачки підтверджуються записами лікаря у протоколі № 49 у п. 1 де вказано, що дата та точний час направлення на огляд є 11.20 і у п. 12. А) де також вказано, що повітря досліджувалось методом Рапопорта 18.07.2010 р. об 11.20 і в цей же час відразу вказано результат позитивний. Дата та точний час огляду у п.1 не вказані. (а.с.29 ). Тож даний протокол підтверджує, що порушена черговість огляду - лікар спочатку зробив пробу ,а потім вже записав інші дані , які підійшли під даний висновок. Тому суд критично оцінює показання лікаря ОСОБА_11 щодо того, що він правильно обстежував позивачку і робив необхідний огляд, оскільки , як підтверджують записи такий огляд фактично не був зроблений і не був врахований під час постановлення лікарем висновку огляду.
Так усі заслухані свідки ,які спілкувалися з позивачкою в той день в тому числі свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4., ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у суді підтвердили, що у ОСОБА_1 на обличчі була гематома під оком та розбита губа. Цей факт описаний також лікарем ОСОБА_22М.у п.3 складеного нею акті обстеження у Часівоярській лікарні (а.с.5). Але свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 під час обстеження не помітив , у п.3 протоколу №49 ним вказано, що зовнішній вигляд у ОСОБА_1 без пошкоджень, хоча згідно вимог п.3 слід було описати : стан одягу, шкіри, наявність пошкоджень і поранень, забиті місця, точну локалізацію,характер пошкодження (а.с.29). Відсутність такого опису та неправильність висновку щодо відсутності наявних у позивачки травм свідчить про те, що позивачку лікар не оглядав.
Окрім того позивачка заперечує, що лікар перевіряв її ходу, бо в силу малого приміщення там не було де ходити, вона стояла боком до лікаря. Судом перевірені ці доводи позивачки та встановлено , що як пояснив лікар в кабінеті є простір довжиною 2-2,5 м, щоб перевірити ходу. Але як видно із вищеназваних методичних вказівок для функціональної проби перевірки ходи слід запропонувати обстежуваному пройти 5-6 кроків в одному напрямку швидко повернутися та пройти стільки ж кроків назад. З урахуванням пояснень лікаря ОСОБА_11 суд вважає ,що пройти 5-6 кроків з швидким розворотом у кабінеті довжиною 2-2,5 м може бути проблематично і для тверезої людини. Тож суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_11 і у цій частині щодо проведення ним такої перевірки.
П.9 протоколу № 49 вказує на необхідність лікарю вказати чи є ознаки нервово-психічних захворювань,органічного ураження центральної нервової системи ,фізичного виснаження. Перенесені травми зі слів обстежуваного. Але, як пояснила суду позивачка ,лікар ці обставини у неї не вияснював, про що свідчить запис не виявлені, в той час як позивачка мала сліди травм на обличчі,які помітили усі ,хто з нею спілкувався . Вказаний запис також свідчить про неповноту ,а значить і необєктивність огляду ОСОБА_1,проведеного лікарем ОСОБА_11.
Судом також перевірені пояснення лікаря ОСОБА_11 щодо правильності проведення ним перевірки наявності алкоголю у видихуваному повітрі методом Рапопорта . У вищеназваних Методичних вказівках звертається увага на те, що нерідко під час обстеження видихуваного повітря трапляються помилки, які обумовлені неточним виконанням методики обстеження. Окрім того існує не менше двох обставин, які можуть вплинути на результат обстеження :наявність невеликої кількості алкоголю у ротоглоточній оболонці при вживанні перед оглядом ліків з вмістом спирту та наявність в повітрі значної концентрації летючих речовин та навіть після паління. При проведенні проби Рапопорта повітря видихається протягом 20-30 секунд. Потім у пробірку обережно додають по 20 крапель хімічно чистої концентрованої сірчаної кислоти и після цього по 1 краплі 0,5% свіжого приготованого розчину марганцевокислого калію. Необхідне неухильне виконання технології проведення проби: дотримання черговості операцій, використання свіжої приготованої дистильованої води і 0,5% розчину перманганата калія, чисто помитих та висушених пробірок і піпеток, шлангів, проведення реакції в контрольній пробірці .Результати оцінюють протягом 1-2 хв. з моменту введення марганцевокислого калію. Якщо при повторній пробі колір розчину повністю не змінився на протязі 2 хвилин , результати проби вважають негативними. Свідок ОСОБА_11 суду розповів ,що пробірку готувала медсестра і давала ОСОБА_1 , а та дихала в неї 5 хвилин через трубочку. Потім треба було додати сірчану кислоту три краплі і пять крапель марганця і дивитися на колір. Він суду не пояснив протягом якого часу дивилися чи не змінився колір, час зміни кольору не вказаний і у протоколі,хоча він має важливе значення. За таких обставин суд вважає, що при обстеженні ОСОБА_1 були порушені вимоги щодо проведення проби Рапопорта, а значить висновок зроблений у протоколі є хибним.
Вивчаючи акт від 18.07.2010 р. та протокол № 49 суд також враховує, що сам по собі запах алкоголя від людини не може бути безспірним доказом для висновку - алкогольне спяніння, оскільки запах може йти від одягу, від вживання мікстур, полоскання роту і т.п. Для визначення наявності чи відсутності запаху алкоголю в медицині існує склянкова проба, при якій обстежувана особа робить різкий видих у чисту суху склянку. Така проба в даному випадку лікарем не робилася.
Даючи оцінку протоколу № 49 від 18.07.2010 року щодо його допустимості суд виходить із положень ст.59 ЦПК України згідно якої суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Отже судом встановлено, що відповідачем не надано суду безспірних доказів появи ОСОБА_1 на роботі 18.07.2010 року на робочому місці о 09.00,як вказано у наказі про звільнення.
Напроти, як видно з наданого суду табеля обліку робочого часу за липень 2010 року, у ньому ОСОБА_1 за 18.07.2010 року вказано, що вона здійснила прогул, що не відповідає дійсності (а.с. 74) та протирічить наказу № 609 та поясненням представника позивача про те, що ОСОБА_1 нібито була у виявлена у нетверезому стані о 09.00 ,а значить до 9.00 вона була тверезою і працювала і адміністрація була повинна нарахувати їй заробітну плату за відпрацьований час та зробити у табелі запис про відсторонення її від роботи у порядку ст. 46 КЗпП України у відповідності з якою відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання наказу про звільнення незаконним та його відміні.
Відносно позовної вимоги про нарахування та оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд встановив обставини та приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом позивачку було звільнено 16.08.2010 року ,цей день був робочим для позивачки і їй була нарахована та виплачена заробітна плата за цей день. Тому заявлені нею вимоги щодо нарахування оплати за час вимушеного прогулу починаючи з 16.08.2010 року суд вважає необґрунтованими, оскільки вимушений прогул стався починаючи з 17.08.2010 року.
Середньомісячний заробіток ОСОБА_1за останні повні місяці перед звільненням (травень та червень 2010 року) складає згідно довідки - 850 грн.78 коп., а середньоденний 1701 грн.55 коп.: 25 днів=68 грн.06 коп.( а.с.155).
Разом з тим судом перевірено розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,наданий позивачкою і встановлено, що з врахуванням графіку її роботи ОСОБА_25 могла мати з 17.08.2010 року 7 робочих днів і середній заробіток за цей час складає : 7х68 грн.06 коп.=476 грн.43 коп.,а позивачкою заявлено 850 грн.78 коп.:16х7=372 грн.22 коп. . за одинадцять місяців з вересня 2010 року по липень включно 2011 року середньомісячний заробіток складає : 850 грн.78 коп.х11 міс.=9 358 грн.58 коп.. у серпні 2011 року до дня постановлення рішення судом ОСОБА_1 могла мати 3 робочих дня і середній заробіток за цей час складає 68 грн.06 коп.х3=204грн.18 коп. , а за розрахунком позивачки заявлено 850 грн.78 коп.:16х3=159 грн.52 коп..
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний відшкодувати завдану працівнику моральну шкоду у разі порушення його законних прав, які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненої позивачки на посаді оператора та стягнення на її користь заробітної плати, але не більше ніж за один місяць у розмірі 850 грн.78 коп..
Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник має право звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Враховуючи, що позивачка звернулася до суду 11.11.2010 року із даним позовом, але в період 06.09.2010р.по 27.09.10 року та з 04.10.2010 р. по 05.11.2010 року хворіла і знаходилася на лікуванні згідно наданих нею довідок (а.с.6,7) то суд приходить до висновку ,що срок для звернення до суду пропущено з поважних причин і його слід поновити,задовольнивши клопотання позивачки.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 98 грн.90 коп. та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в суді 120 грн..
Керуючись ст.ст. 19,43,55 Конституції України , ст.ст. 10,11,60,61,88, 208, 212,213- 218 ,367 ЦПК України ,ст..ст.3,4, 21,23, 40,40 п.7, 43,46,139,142,143,147-150,233-235, 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму верховного суду України №9 від 06.11.1992 року із наступними змінами та доповненнями Про практику розгляду судами трудових спорів, суд
ОСОБА_1 поновити строк для звернення до суду за захистом порушеного права.
Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінатпро визнання незаконним наказу про звільнення та його відміну ,поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - задовольнити частково.
Визнати наказ ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат № 609 від 16.08.2010 року незаконним та відмінити ,поновивши ОСОБА_1 на посаду оператора заправної станції 2 розряду складу (паливного)ГЗМ № 72 ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат.
Стягнути з ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.08.2010 року по 05.08.2011 року у розмірі 9890 грн. грн. 32 коп. та у відшкодування моральної шкоди 200 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінатв дохід держави судовий збір у розмірі 98 грн.90 коп. та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справи у розмірі 120 грн..
Рішення у частині поновлення на роботі та стягненню середнього заробітку за один місяць у розмірі 850 грн.78 коп. підлягає негайному виконанню.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів .
Суддя: (підпис) ОСОБА_26
Вірно: суддя: секретар:
Головуючий суддя О. П.Харченко