Справа № 2-5111/11
У Х В А Л А

05 жовтня 2011 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

при секретарі Потрапелюк Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди. Позов мотивувала тим, що відповідач працюючи у неї як у приватного підприємця на посаді продавця непродовольчих товарів в торговому контейнері на ринку з 28 травня 2008 року по вересень 2010 року привласнив та розтратив на власні потреби належні їй кошти на суму 160 567 грн., за що був засуджений вироком Луцького міськрайонного суду від 24.05.2011 року. Вважає, що такими діями відповідача було спричинено їй як майнову так і моральну шкоду, а тому просила стягнути з відповідача суму встановлених слідством матеріальних збитків та моральні збитки в розмірі 60000 грн., а також судові витрати у справі.

Разом з тим, позивач подала заяву про забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на належний відповідачу будинок в с. Поповичі Ковельського району по вул. Миру, 18, мотивуючи заяву тим, що збитки не відшкодовуються відповідачем добровільно, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги заяви підтримали.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовуустановлено, що при встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

До заяви позивачем не додано доказів про належність вказаного в заяві нерухомого майна саме відповідачу, а не іншим особам, чи на праві спільної власності, що позбавляє суд можливості зробити висновок про співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, із заявленими позивачем вимогами, як того вимагає ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, вказані в заяві види забезпечення позову не можна визнати співмірними із заявленими у даній справі позовними вимогами. Застосування заявлених заходів не можна визнати таким, що не порушує права інших осіб, а тому в задоволенні заяв слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 197, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, відшкодування збитків та моральної шкоди -- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій