Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-2233/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/З А О Ч Н Е/

25 травня 2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

при секретарі Плотнікової Т. Б.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста ОСОБА_2, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання втративши право користування жилим приміщенням та зняти їх з реєстраційного обліку.

В обґрунтування вимог вказав, що відповідачі майже вісім років не мешкають у спірній квартирі, так як з виїхали ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Москви працювати, ОСОБА_4 до свого чоловіка, вважає що відповідачі без поважних причин не мешкаю за місцем реєстрації з 2005 року, так як виїхали до іншого місця проживання.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі посилаючись на вказані обставини.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, вони повідомлені належним чином в установленому законом порядку про місце і час розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів у порядку ст.169 ЦПК України.

Третя особа представник Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримав, відповідно до ордеру №1057 від 10 серпня 1992 року, на підставі рішення Жовтневого райвиконкому м. Кривого Рогу № 288 від 24 липня 1992 року, квартиру АДРЕСА_1, яка була надана на родину з 5 чоловік /надалі спірна квартира, житло/.

У вказаній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_3 колишня дружина позивача та їх діти ОСОБА_5, ОСОБА_4

Позивач та свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судовому засіданні вказали на те, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 виїхали на заробітки до Москви у 2005 році , а ОСОБА_4 проживає у свого чоловіка з 2006 року, причини не проживання у квартирі свідкам не відомі.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обставини вказані позивачем, що відповідачі не проживають без поважних причин, як зазначено у позовній заяві та виїхали на постійне місце проживання, як позивач вказав у судовому засіданні, суду не надані. Суд критично відноситься акту від 14 березня 2011 року про не проживання відповідачів у спірній квартирі, так вказані дані у акту не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Так, позивачем заявлена вимога про визнання втаритвшим право користування жилим приміщенням, але не надано доказів та не визначено причин та обставин не проживання у спірному жилому приміщенні відповідачів, що має вирішальне значення для розгляду даної справи.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року, пункті 11 зазначено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або 107 ЖК України.

Приймаючи рішення по справі, суд вказує на те, що позивачем не надано суду доказів щодо причини не проживання відповідачів у спірній квартирі, з цих підстав вимоги позову не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про витрати між сторонами суд керується ст. 88 ЦПК України, та зазначає, що у разі відмови у позові судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 71,107 ЖК України, ст. ст. 11,60, 89, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив по заяві відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_2.

Суддя Н. Ваврушак

Повний текст рішення виготовлено 27 травня 2011 року.