№ 0827/2-2402/11
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2011 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Таран Т.В.

за участю представника позивача Баркова В.О., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Металург» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «СК «Металург`звернулось з позовом до ОСОБА_1 , зміненим в ході розгляду справи, вказавши, що 01.03.2008 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту ДТП) за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , який керував автомобілем ГАЗ 3302415, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль ГАЗ, належний ОСОБА_2 , було пошкоджено. Оскільки ЗАТ «СК «Металург», правонаступником якого є ПАТ «СК «Металург`з Уйбіковим Д.Р. 05.12.2006 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до заяви страхувальника від 03.03.2008 року ДТП визнана страховим випадком, а 23.04.2008 року ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування в сумі 23587,97 гривень. Посилаючись, що рішенням суду від 12.02.2010 року встановлено вину у вчиненні ДТП як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , просить стягнути з ОСОБА_1 12303,99 гривень, з яких 11793,99 гривень половина виплаченого страхувальнику страхового відшкодування та 510 гривень послуги за експертну оцінку пошкоджень автомобіля ГАЗ, а також судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав у повному обсягу, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Додатково вказав, що ПАТ «СК «Металург`зверталось з позовом до власника транспортного засобу Ланос ОСОБА_3 , чим, на думку представника позивача, було перервано строк позовної давності, про існування укладеного ОСОБА_1 договору страхування цивільної відповідальності із ПАТ «СК «Оранта Січ`дізналися лише у січні 2011 року, у зв`язку з чим просив поновити строк позовної давності.

Відповідач у судовому засідання проти позову заперечував, вказавши, що у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не винен. Крім того, наполягав на застосуванні строку позовної давності, вказавши, що порушення прав позивача сталося 23.04.2008 року, коли було виплачено страхове відшкодування, однак, до суду позивач звернувся лише у липні 2011 року. Посилаючись, що у позові про стягнення суми відшкодування з СК «Оранта Січ`позивачеві відмовлено з вини позивача, вказав на відсутність підстав для стягнення цієї суми саме з нього, оскільки ним виконано вимоги закону та укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, у зв`язку з чим просив відмовити у позові.

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено таке.

Автомобіль ГАЗ 3302415, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 90).

05.12.2006 року ЗАТ «СК «Металург», правонаступником якого є ПАТ «СК «Металург», з ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, за яким позивачем застраховано майнові інтереси страхувальника ОСОБА_2 , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем ГАЗ 3302415, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 83-88).

01.03.2008 року о 20.30 годині сталася ДТП за участю транспортних засобів під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 93).

03.03.2008 року страхувальник ОСОБА_2 звернувся до страховика ЗАТ «СК «Металург`з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 89). За висновком автотоварознавця від 08.04.2011 року (а.с. 95-107) вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю ГАЗ 3302415, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 24077,06 гривень.

16.04.2008 року АТ «СК «Металург`сплачено 510 гривень за автотоварознавче обстеження автомобілю ГАЗ 33022415 (а.с. 112).

Страховим актом № 233 від 18.04.2008 року (а.с. 117) ДТП визнана страховим випадком, вказано, що до виплати належить страхове відшкодування в сумі 23587,97 гривень, яке можливо стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу після надання рішення суду.

23.04.2008 року АТ «СК Металург`виплачено страхове відшкодування в сумі 23587,97 гривень за платіжним дорученням (а.с. 116).

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2008 року (а.с. 115) встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Як вказується в постанові суду, відповідно до експертного висновку від 22.10.2008 року у причинному зв`язку з ДТП перебувають як дії ОСОБА_2 , так і дії ОСОБА_1 , однак, судом не розглядалось питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки на момент розгляду справи сплив строк притягнення його до адміністративної відповідальності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2010 року (а.с. 118-121) частково задоволено позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «СК «АХА Страхування», стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3392,99 гривень матеріальної шкоди, яка складається з величини втрати товарної вартості автомобіля Ланос та франшизи, стягнуто з ПАТ «СК «АХА Страхування`на користь ОСОБА_3 13323,87 гривень, що є половиною вартості відновлювального ремонту автомобілю. При розгляді справи судом також встановлено, що власником автомобілю Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 має право керувати автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Також судом встановлено наявність вини у вчиненні ДТП обох учасників ДТП: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2010 року (а.с. 122-125) відмовлено у задоволенні позову ПАТ «СК «Металург`до Єсіної І.В. про відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки позовні вимоги заявлені виключно до ОСОБА_3 . При цьому ПАТ «СК «Металург`судом роз`яснено про те, що власник та володілець джерела підвищеної небезпеки не є тотожними поняттями та вказано на можливість звернення з позовними вимогами до ОСОБА_1 , оскільки саме він на відповідній правовій підставі керував автомобілем під час скоєння ДТП.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.01.2011 року (а.с. 126-127) залишено без задоволення апеляційну скаргу ПАТ «СК «Металург`на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2010 року. Судом апеляційної інстанції повторно вказано ПАТ «СК «Металург`на те, що на час скоєння ДТП ОСОБА_3 не була володільцем джерела підвищеної небезпеки, тож не є особою, яка відповідає за завдані страховій компанії збитки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.04.2011 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касацією ПАТ «СК «Металург`на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2010 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 24.01.2011 року (а.с. 128-129).

Рішенням Господарського районного суду Запорізької області від 25.08.2011 року (а.с. 58-62) відмовлено у задоволенні позову ПАТ «СК «Металург`про стягнення в порядку регресу 11793,99 гривень з ПАТ «СК «Оранта-Січ», якою застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами під час ДТП за участю забезпеченого автомобілю Ланос, НОМЕР_1 . Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог стало пропущення позивачем строку звернення до суду з відповідними вимогами.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2011 року (а.с. 63-68) апеляційну скаргу ПАТ «СК «Металург`залишено без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2011 року без змін.

Стаття 1166 ЦК України зазначає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Оскільки діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, є джерелом підвищеної небезпеки, як то зазначає ст. 1187 ч. 1 ЦК України, відповідно до ч. 5 тієї ж статті ЦК, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2008 року, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2010 року встановлено наявність вини у скоєнні ДТП як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , а також той факт, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_1 на відповідній правовій підставі володів автомобілем Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд дійшов висновку, що саме він є особою, яка повинна відшкодовувати шкоду, завдану в результаті ДТП 01.03.2008 року.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За ч. 6 за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Зважаючи, що у страховому акті № 233 від 18.04.2008 року зазначено про можливість регресних вимог до ОСОБА_1 , а страхове відшкодування ОСОБА_2 виплачено 23.04.2008 року, вартість автотоварознавчого дослідження сплачена 16.04.2008 року, тож суд дійшов висновку, що строк позовної давності розпочався в частині вимог про стягнення частини страхового відшкодування з 24.04.2008 року, в частині вимог про стягнення вартості послуг авто товарознавця з 17.04.2008 року.

Посилання представника позивача про те, що ПАТ «СК «Металург`не було відомо про існування страхового полісу чи довіреності, за якою ОСОБА_1 керував транспортним засобом, спростовуються вищевказаним страховим актом та рішеннями судів.

До того ж відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»№ 1961 від 01.07.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2005 року, експлуатацію транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, заборонено.

Стаття 22 зазначеного Закону вказує, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

ОСОБА_1 вимоги закону виконано, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу укладено, неможливість стягнення коштів зі страхової компанії обумовлено виключно діями ПАТ «СК «Металург».

Крім того, відсутність у ПАТ «СК «Металург`достовірних відомостей про укладення ОСОБА_1 договору страхування, жодним чином не могло перешкодити позивачеві заявити позов особисто до ОСОБА_1 у межах трирічного строку після здійснення виплат ОСОБА_2 .

Суд також вважає необґрунтованими посилання представника ПАТ «СК «Металург`на те, що пред`явленням позову до ОСОБА_3 позивачем перервано позовну давність, оскільки відповідно до ст. 264 ч. 2 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, однак, ОСОБА_3 боржником за зазначеними зобов`язаннями не є, а від стягнення суми з ОСОБА_1 позивач категорично відмовлявся, про що вказано в рішенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2010 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку позовної давності та відсутність підстав для його поновлення, оскільки позивачем не вказано поважних причин його пропущення, а відповідач наполягав на його застосуванні, що відповідно до ст. 267 ч. 4 ЦК України є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Металург» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк