АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц- 7488/11 р. Головуючий 1 інстанції - Руднева О.О.
Категорія: житлове Доповідач - Кіпенко І.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів - Макарова Г.О., Котелевець А.В.,

при секретарі - Міхно І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України, орган опіки та піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради про поновлення порушеного права, виселення та вселення;

зустрічним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальними платежами, визнання права користування кімнатою;

зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання права користування кімнатою, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, 3-я особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова МО України про поновлення порушеного права, виселення та вселення.

В обґрунтування позову вказував, що 27.12.2005 року КЕВ м. Харкова МО України, йому було надано ордер № 85 на кімнату №5 , житловою площею 12,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Вищевказане приміщення він отримав при звільненні у запас з Збройних Сил України на підставі Наказу Начальника Генерального Штабу Збройних сил України від №244 д 11.08.2006 року, має батьків похилого віку, які мешкають в Республіці Білорусь, тому певний час здійснював догляд за батьками, виїздив до м. Мінська.

В 2006 році сусіди по комунальній квартирі, - відповідачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 самочинно захопили його кімнату та позбавили його права на житло, просив поновити порушене право та вселити його в кімнату, яку він отримав згідно з вимогами діючого законодавства України.

В жовтні 2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова МО України, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальними платежами, визнання права користування кімнатою.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 з зустрічним позовом ОСОБА_1, обєднана в одне провадження з цивільною справою яка надійшла з Київського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова МО України, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання права користування кімнатою.

У судовому засіданні першої інстанції сторони та їх представники взаємних позовних вимог не визнали, підтримали кожен власні позовні вимоги посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Справу розглянуто за відсутності представників Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова МО України та органу опіки та піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради у відповідності до поданих заяв.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд поновив ОСОБА_2 строк для звернення до суду з позовом, виселив ОСОБА_1, ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з кімнати №5 квартири АДРЕСА_2 в кімнату №4 цього ж будинку, та вселив ОСОБА_2 в кімнату №5 квартири АДРЕСА_2.

В іншій частині позовних вимог, та в задоволенні зустрічного позову, - відмовлено.

Суд стягнув з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті державного мита по 8 гривень 50 копійок з кожного, по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 18,50 гривень з кожного, по сплаті за надання юридичної допомоги по 2 500,00 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 27.12.2005 року ОСОБА_2 видано спеціальний ордер № 85 на право зайняття кімнати №5 житловою площею 12,4 кв.м. в квартирі №12 будинку №2-а по вул.,23 Серпня в м. Харкові. (а.с.7)

Відповідачу за первісним позовом, позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 надано кімнату №4, житловою площею 17,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 на сімю з трьох осіб.

Встановлені обставини сторони не заперечують.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ст. 27 ЦПК України надає право особам, які беруть участь у справі, та зобов'язує їх подавати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що у кімнаті №5 квартири АДРЕСА_2 мешкає сімя ОСОБА_1, яка з 2006 року самовільно зайняла зазначене приміщення, хоча зареєстрована кімнаті №4 цієї ж квартири (а.с.28, 61).

Задовольняючи первісний позов суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленому законом порядку не мають права на користування спірним жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 127 ЖК гуртожитки призначені для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Суд установив, що зазначений будинок знаходиться на балансі Міністерства Оборони України, виконання обовязків по утриманню будинку покладено на Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства Оборони України, що є структурним підрозділом Міністерства Оборони України. Згідно з довідкою, КЕВ м. Харкова від 19.11.2007року №994 (а.с.145) вищевказаний будинок використовується як гуртожиток для тимчасового проживання військовослужбовців та працівників ЗС України.

Особи, які проживають у гуртожитку, мають право на зайняття в ньому койко-місця і не наділені правом на звернення до суду з вимогами про втрату права іншими особами. Проте особи, які наділені таким правом, до суду не звертались.

Доводи позову ОСОБА_1 про те, що з він членами сімї, набув право на житло у спірній кімнаті №5 квартири, в відповідності до вимог ст.. 54 ЖК України, - безпідставні.

За загальними правилами ст..52 ЖК питання про надання такого жилого приміщення вирішується тим органом, якому належить або у віданні якого знаходиться жилий будинок. В судовому ж порядку, як це передбачає ч. 2 ст. 54 ЖК, може вирішуватись спір лише у разі відмови в наданні такого приміщення. Питання про надання спірної кімнати сімї ОСОБА_1 органом, якому належить або у віданні якого знаходиться жилий будинок не вирішувалось, оскільки власник жилого будинку не вважає спірну кімнату вільною.

Відповідно до ст.ст. 58,61 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, а договір найму жилого приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення.

Вказаним обставинам судом дана належна оцінка.

Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_1 з членами своєї сімї зайняв зазначене приміщення, з порушенням встановленого законом порядку, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимог ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді