Справа № 2-73/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши в м.Дубно справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про визнання участі у спілкуванні та вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє житя не складося, сторони мають різні погляди на життя і а даний час припинивши шлюбні стосунки проживають окремо. Спільний син, ОСОБА_4 проживає з матір'ю, відповідачкою по справі. Але відповідачка порушує право позивачка на належне виховання дитини, налаштовує його проти позивача, забороняє приймати подарунки, забороняє зутрічатися з сином та проводити із сином час. Позивач зазначає, що любить сина, та хоче особисто спілкуватися з ним та має на це право відповідно до статей 153 та 157 Сімейного Кодексу України.

Тому позивач просить встановити способи його участі у вихованні сина, а саме: систематичний спільний відпочинок з сином кожної першої та третьої суботи та неділі кожного місяця в період починаючи з 9 години до 21 години. Спільний відпочинок з сином літом в період відпустки позивача. Визначені способи участі у вихованні сина дозволити з правом безперешкодного відвідування місця проживання сина позивачем та відвідування сином місця проживання позивача.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що фактично з 2009 року проживає з відповідачкою окремо, дитина залишилась проживати з нею. Неодноразово приходив додому до відповідачки, щоб побачити дитину, та поспілкуватися з нею. Але відповідачка перешкоджає в цьому - чи закриває двері, чи говорить, що дитина спить, тобто не дає побачити дитину. Навіть на день народження дитини, коли він прийшов до дитини зі своїми родичами, йому в цей день не дали поспілкуватись з дитиною. Він сплачує аліменти на утримання дитини, купує їй подарунки, тобто любить дитину й бажає брати участь у її вихованні, але відповідачка у цьому перешкоджає.

Відповідачка в судовому засіданні фактично позов визнала частково. Пояснила, що вони дійсно з лютого 2009 року з позивачем живуть окремо. Народила дитину вона без його турбування, вперше відповідач прийшов до дитини, коли їй виповнилось три місяці. Дитину вона не забороняла позивачу відвідувати, коли він чи його родичі приносили подарунки для дитини, вона їх приймала. Але справа в тому, що дитина ще грудна, не говорить, не ходить, потребує певного режиму і догляду, хворіє. Якщо позивач хоче безперешкодно відвідувати дитину, нехає дає довідку про стан свого здоров'я. Дитина сама плаче, коли позивач приходить, бо фактично незнає його як батька, а сприймає як чужу людину. Таку дитину не можна настороїти проти когось, бо вона ще нічого не розуміє. Віддати таку дитину без свого догляду в чужі руки відповідачка ніколи не погодиться, тим більше яка може мова йти про якийсь спільний відпочинок без догляду матері. Але якщо позивач бажає, то може відвідувати її раз в тиждень, коли дитина не спить відповідно до свого режиму. Цьому вона не буде чинити перешкод.

В судовому засіданні сторони дійшли згоди, що позивач буде відвідувати дитину кожної суботи з 13 до 15 години, коли дитина не спить. Інші позовні вимоги знімаються позивачем з розгляду.

За змістом ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні враховано вік та зтан здоров'я дитини, собливості її розвитку, а сторони самі дійшли згоди щодо періодичності, часу та місця спілкування з дитиною.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення участі у спілкуванні та вихованні дитини задоволити частково.

Встановити, що ОСОБА_2 має право на спілкування із своїм сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожної суботи кожного місяця з 13 до 15 години в присутності матері дитини ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: