Справа № 2-193/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 березня 2011 рокуу складі:

головуючого судді Золотарьової В.К.

при секретарі Снаговської М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3», Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зоря Наталія Георгіївна, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання недійсними довідки, свідоцтва про право власності та договорів купівлі-продажу, скасування реєстрації та витребування майна,

за зустрічним позовом Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3» до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та визнання особи вибувшою з членів ЖБК,

та за зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна про визнання добросовісним набувачем, визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3», Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зоря Наталія Георгіївна, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації`в якому позивачка просить суд:

· визнати недійсною довідку № 71 від 22.04.2007 року, видану головою Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3»Воробйовою Т.А.;

· визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 р., видане на ім`я ОСОБА_9 ;

· визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 16.05.2007 р. між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого боку, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зорею Наталією Григорівною;

· визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 23.02.2008 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_6 з іншого боку, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною;

· витребувати у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі обмінного ордеру № 108 від 09.04.1976 р. та квитанції № 102 від 01.04.1976 р. про сплату пайового внеску в Житлово-будівельний кооператив - 50 «Учитель-3».

В квартирі з 1976 р. проживала її донька ОСОБА_9 , а з 1996 р. - і онука - ОСОБА_10 1980 року народження. У 1982 році позивачка переїхала у м. Прип`ять, а в квартирі залишились проживати ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , ні одна з них ніколи не були власниками квартири та членами Житлово-будівельний кооперативу - 50 «Учитель-3».

У 2003 р. несподівано померла онука позивачки ОСОБА_10 , після чого дочка ОСОБА_11 знаходилась у депресивному стані. Незабаром ОСОБА_11 втратила роботу та її моральний стан став ще важчим, депресивний стан поглибився. В цей час з ОСОБА_11 почали щільно спілкуватися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони часто її відвідували, як стало пізніше відомо від сусідів, неодноразово розпивали алкогольні напої. Наслідком таких «дружніх відвідувань`стало те, що ОСОБА_9 20.09.2005 р. потрапила до Психоневрологічного диспансеру СМСЧ-6 з діагнозом F 45.0, де проходила лікування до 24.10.2005 р.

29.11.2007 р. у зв`язку з загостренням хвороби у ОСОБА_9 почались галюцинації і її госпіталізували до психоневрологічної лікарні «Ігрень». Для госпіталізації необхідний був паспорт ОСОБА_11 , який з невідомих причин знаходився у ОСОБА_3 , що визвало хвилювання позивачки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла. Позивачка звернулася до ОСОБА_2 з проханням повернути паспорт ОСОБА_11 для отримання довідок в морзі та свідоцтва про смерть, однак ОСОБА_12 відповіла, що цими питаннями займається ОСОБА_3 . На категоричні настоювання позивача на поверненні документів і ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 відповіли відмовою, більш того, вони заявили, що квартира була продана ще в травні 2007 р.

Позивачка була шокована, почала звертатися до різних органів та встановила, що дійсно 16.05.2007 р. її квартира була продана, угоду було посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зорею Наталією Георгіївною по вул. Шевченко, 35 в м. Дніпропетровську, про що в реєстрі зроблено запис № 1415.

Відповідно до документів, отриманих на адвокатський запит з КП ДМБТІ, власником квартири була ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 07.05.2007 р., продаж вчинено за 20 200 грн. Покупцями стали саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 р., виданого на квартиру на ім`я ОСОБА_9 , підставою для видачі свідоцтва стали довідка ЖБК № 50 «Учитель-3»від 22.04.2007 р. за № 71 і рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 р. № 2091 та № 3060 від 21.10.2004 р.

Відповідно до п. 2 рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 р. № 2091, свідоцтва на право власності на об`єкти нерухомого майна ЖБК видаються на підставі заяви власника та надання довідки про повну сплату пайових внесків з ЖБК.

На запити позивачки, голова Житлово-будівельний кооперативу - 50 «Учитель-3», ОСОБА_13 , пояснила, що навесні 2007 р. помилково видала довідку про членство ОСОБА_9 в ЖБК, а в довідці про склад сім`ї, що необхідна для нотаріуса, забула зазначити померлу онуку ОСОБА_14 , виписати яку мала змогу тільки позивачка, як власниця.

Коли позивачка звернулась до моргу для отримання довідки про смерть її доньки ОСОБА_11 , співробітники повідомили, що довідку отримала ОСОБА_2 , заявивши, що у ОСОБА_9 немає родичів.

У результаті такого свавілля ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та голови ЖБК ОСОБА_13 , позивачка 26.12.2007 р. звернулася до міліції і постановою 65089031 від 25.02.2008 р. слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська Горбатенко Д.М. була порушена кримінальна справа у відношенні посадових осіб ЖБК 50 «Учитель-3».

В подальшому відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 23.02.2008 р. продали квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_6 , при цьому на укладення зазначеного договору купівлі-продажу дали згоду чоловіки продавців та покупця: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Таким чином, позивачка вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом.

Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3»звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, в якому просить суд визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 в зв`язку з виїздом до іншого постійного місця проживання з 06.04.1982 року, та визнати ОСОБА_1 вибувшою з членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3»в зв`язку з виїздом до іншого постійного місця проживання з 06.04.1982 року.

В обґрунтування заявленого позову ЖБК № 50 «Учитель-3»посилався на те, що ОСОБА_1 та члени її сім`ї ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 вселились в квартиру АДРЕСА_1 на підставі обмінного ордеру № 108 від 09.04.1976 р., а ще 03.02.1976 року на підставі протоколу № 15 зборів уповноважених членів ЖБК ОСОБА_1 була прийнята в члени ЖБК.

06.04.1982 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 знялись з реєстрації у спірній квартирі, та виїхали на інше постійне місце проживання в м. Прип`ять Київської області, а в 1986 році вони, як переселенці з Чорнобильської зони, отримали квартиру АДРЕСА_2 , в якій були зареєстровані з 14.11.1986 року по теперішній час. Діти позивачки - ОСОБА_9 та ОСОБА_1 залишились проживати в спірній квартирі. В подальшому, в 1987 році, донька позивачки ОСОБА_1 знялась з реєстрації у вказаній квартирі, а ОСОБА_9 продовжувала проживати у спірній квартирі.

Таким чином, відповідачі мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням на підставі ст. ст. 107, 145, 147, 149 ЖК України.

В зв`язку з виїздом на інше постійне місце проживання ОСОБА_1 була визнана вибувшою з членів кооперативу, а її донька ОСОБА_9 була прийнята в члени кооперативу, що об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_9 була членом ревізійної комісії кооперативу, яким може бути лише член ЖБК.

Крім того, ОСОБА_1 в порушення вимог статуту кооперативу не несла такі обов`язки члена кооперативу як, зокрема, виконання рішень зборів кооперативу, сплата внесків до спецфондів, сплата комунальних послуг. Всі ці обов`язки несла ОСОБА_9 , що ще раз підтверджує те, що ОСОБА_1 не була членом ЖБК, а тому позивач просить визнати ОСОБА_1 вибувшою з членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3».

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. в якому просять суд: визнати ОСОБА_6 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 23.02.2008 р., укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; визнати вказаний договір купівлі-продажу квартири дійсним та визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру.

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилались на те, що 23.02.2008 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_6 стала власником вказаної квартири. В подальшому вона дізналась про наявність спору щодо вказаної квартири.

Позивачка вважає, що оскільки вона на момент укладення вказаного договору купівлі-продажу не знала про наявність спору щодо квартири, то вона вважається добросовісним набувачем і просить суд визнати її таким.

Крім того, позивачка вважає, що при укладенні спірного договору купівлі-продажу було виконані всі вимоги законодавства, а тому просить визнати вказаний договір дійсним та визнати за нею право власності на спірну квартиру.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник Пільх А.В. підтримали свої позовні вимоги та просили суд задовольнити їх. Проти задоволення позовних вимог ЖБК №50 «Учитель-3»та позовних вимог ОСОБА_6 і ОСОБА_7 заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість.

ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності (т.2, а.с. 44).

Представники ЖБК № 50 «Учитель-3»Воробйова Т.А. та Єременко І Л. в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , посилаючись на їх необґрунтованість.

ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги та просили суд задовольнити їх. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечували. Позовні вимоги ЖБК № 50 «Учитель-3»залишили на вирішення суду.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує свої позовні вимоги (т.2, а.с.149).

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_17 не заперечували, та підтримали позовні вимоги ЖБК № 50 «Учитель-3».

В обґрунтування заперечень посилались на те, що передбачених чинним ЦК України підстав для визнання договорів купівлі-продажу недійсними не має. Позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації договорів задоволенню не підлягають, оскільки такого способу захисту права, як скасування держреєстрації договорів немає, так як саме по собі визнання договору недійсним є скасуванням його реєстрації.

Представник Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради Черненкова Г.М. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, та винесення рішення згідно з чинним законодавством (т.3, а.с.201-202).

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зоря Н.Г. в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності (т.2, а.с. 98).

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, просила суд розглянути справу за її відсутності (т.2, а.с.99, 138).

Представник КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації`Якобчук О.Б. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ЖБК № 50 «Учитель-3»та позовні вимоги ОСОБА_6 і ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з наступних підстав:

Судом по справі встановлено, що 09.04.1976 року на підставі обмінного ордеру (т. 1, а.с. 10) ОСОБА_1 стала користувачем квартири АДРЕСА_1 та членом ЖБК-50 «Учитель-3»згідно ст. 143 ЖК України, виплативши в 1976 році пайовий внесок (т. 1, а.с. 9).

Посилання представника ЖБК № 50 «Учитель-3»на те, що ОСОБА_1 виплатила внесок не в повному обсязі не підтверджено жодним документом, а тому суд оцінює ці посилання критично.

В подальшому в 1982 році ОСОБА_1 переїхала проживати у м. Прип`ять, при цьому в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання представника ЖБК-50 «Учитель-3»про те, що ОСОБА_1 була виключена з членів ЖБК-50 «Учитель-3», а ОСОБА_9 була включена в члени ЖБК-50 «Учитель-3».

Так, відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а отже суд вважає, що членство ОСОБА_9 в кооперативі не може бути підтверджено показаннями свідків або тим, що вона була членом ревізійної комісії (т.1, а.с. 123-125).

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 являлась та є в теперішній час членом ЖБК-50 «Учитель-3».

22.04.2007 р. голова ЖБК-50 «Учитель-3»Воробйова Т.А. видала довідку № 71 про те, що ОСОБА_9 являється членом ЖБК-50 «Учитель-3», і в повному обсязі сплатила пайовий внесок (т.3, л.д. 86).

07.05.2007 р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, на підставі довідки ЖБК-50 «Учитель-3»від 22.04.2007 р. за № 71 і рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року № 2091 (т.1, а.с.17), рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.2004 року № 3060 (т.1, а.с.18) ОСОБА_9 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.1, а.с.16), а вже 16.05.2007 року між ОСОБА_9 з одного боку, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого, було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 . (т.1, а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла (т.2, а.с.33).

23.02.2008 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_6 з іншого, було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 і ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_6 придбала квартиру АДРЕСА_1 . (т.1, а.с.193)

Згідно ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до п. 15.5 Статуту ЖБК-50 «Учитель-3»(т.1, а.с.39) член ЖБК має право за згодою загальних зборів членів кооперативу, передати свій пай будь-якому з постійно проживаючих з ним членів сім`ї.

Крім того, п. 16.2. статуту передбачена можливість загальних зборів ЖБК виключати з членів кооперативу та включати в члени кооперативу громадян.

Однак в судовому засіданні не встановлено ані рішення про виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу, ані рішення про включення ОСОБА_9 в члени ЖБК, ані заяви ОСОБА_1 про передачу свого паю, ані згоди загальних зборів на передачу паю.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 була єдиними членом ЖБК -50 «Учитель-3», а ОСОБА_9 мала право лише користуватись спірною квартирою на підставі п. 15.25. Статуту та ст. 145 ЖК України.

Таким чином, ОСОБА_9 не являлась членом ЖБК-50 «Учитель-3», а видача головою ЖБК-50 «Учитель-3»довідки № 71 про те, що ОСОБА_9 являється членом ЖБК-50 «Учитель-3», і в повному обсязі сплатила пайовий внесок, являється неправомірною, і відповідно, ця довідка підлягає визнанню недійсною.

Сам факт того, що ОСОБА_9 сплачувала комунальні послуги (т.1, а.с.133-180) не свідчить про її членство в ЖБК.

Відповідно до п. 6.1 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески.

Підставою для видачу свідоцтва, є, зокрема, довідка про членство в ЖБК та сплату пайових внесків.

Оскільки, видана ЖБК-50 «Учитель-3»довідка про те, що ОСОБА_9 являється членом ЖБК є недійсною то, відповідно, і свідоцтво про право власності ОСОБА_9 на спірну квартиру, видане на підставі цієї довідки, також підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 317 ЦК України лише власнику належить право розпоряджатись його майном.

Таким чином, оскільки на час продажу ОСОБА_9 спірної квартири, вона фактично не була власником квартири, та не мала права на вчинення цього продажу, то договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16.05.2007 р. між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого боку, підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсною довідки № 71 від 22.04.2007 року, виданої головою Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3»Воробйовою Т.А., визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2007 р., видане на ім`я ОСОБА_9 , визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 16.05.2007 р. між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого боку, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 16.05.2007 р. між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого боку, то вони задоволенню не підлягають, оскільки державна реєстрація спірного договору сама по собі не створює жодних правових наслідків для позивача у разі визнання договору недійсним, і відповідно, права позивача не порушені.

Що стосується позовних вимог позивача про визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 23.02.2008 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_6 з іншого боку, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними`не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Що стосується позовних вимог позивача про витребування у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_1 , то вони підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В судовому засіданні встановлено факт вибуття спірної квартири з володіння ОСОБА_1 не з її волі. Також встановлено що ОСОБА_6 являється добросовісним набувачем, так як не знала та не могла знати про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не мали право відчужувати спірну квартиру, а отже вказана квартира підлягає витребуванню у ОСОБА_6 .

Позовні вимоги ЖБК № 50 «Учитель-3»про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у спірній квартирі задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Ст. 107 ЖК України, на яку посилається ЖБК № 50 «Учитель-3», як на підставу своїх позовних вимог, передбачає, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Однак суд зазначає, що позивачка ОСОБА_1 , будучи членом кооперативу, повністю виплативши паєнагромадження, не може бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, оскільки фактично набула права власності на нього, однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку.

Що стосується позовних вимог ЖБК № 50 «Учитель-3»про визнання ОСОБА_1 такою, що вибула з членів кооперативу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст. 147 ЖК України член ЖБК може бути виключений з членів кооперативу в порядку встановленому Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, а згідно п. 60 Примірного статуту виключення з членів кооперативу відбувається лише за рішенням загальних зборів.

Оскільки такого рішення загальними зборами ЖБК № 50 «Учитель-3» не приймалось, а суд не може замінити собою загальні збори кооперативу, перебравши на себе їх повноваження, то в задоволенні позову належить відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. про визнання добросовісним набувачем, визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності також не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту ст. 388 ЦК України добросовісним набувачем є особа, яка не знала та не могла знати, що придбала майно у особи, яка не мала права його відчужувати.

Суд вважає доведеним та встановленим, що ОСОБА_6 дійсно не знала про спір, що виник з приводу квартири в момент її придбання, а отже вважається добросовісним набувачем, однак визнання особи добросовісним набувачем не відповідає загальним вимогам захисту права, визначеним в ст. 16 ЦК України, оскільки фактично таким визнанням суд не захищає будь-яке право особи, а тому в задоволенні цих позовних вимог належить відмовити.

Позовні вимоги про визнання договору дійсним та визнання права власності на квартиру не підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, як зазначено у ст. 334 ЦК України, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Чинний ЦК України передбачає єдину підставу для визнання договору дійсним ухилення однієї зі сторін правочину від його нотаріального посвідчення. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Таким чином, суд не вважає за необхідне визнавати дійсним договір, та встановлювати право власності на квартиру, оскільки ці позовні вимоги не відповідають загальним вимогам захисту права, визначеним в ст. 16 ЦК України.

Судові витрати на користь ОСОБА_1 суд не стягує, у зв`язку з тим, що представник позивача відказався від цієї частки позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 203, 204, 215, 328, 334, 388 ЦК України, ст.ст. 107, 146, 147 ЖК України, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3», Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Зоря Наталії Георгіївни, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації`про визнання недійсними довідки, свідоцтва про право власності та договорів купівлі-продажу, скасування реєстрації та витребування майна задовольнити частково.

Визнати недійсною довідку № 71 від 22.04.2007 року, видану головою Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3»Воробйовою Т.А.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 07.05.2007 р. на ім`я ОСОБА_9 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16.05.2007 р. між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого боку, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зорею Наталією Григорівною.

Витребувати у ОСОБА_6 то ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 , та передати квартиру ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

В задоволенні позовних вимог Житлово-будівельного кооперативу-50 «Учитель-3» до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та визнання особи вибувшою з членів ЖБК, - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна про визнання добросовісним набувачем, визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.