Справа № 2-8177/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2011 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ткаченко В.І.

За участю:

Позивача ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.1998 р. у цивільній справі № 12-107/1998 з відповідача були стягнуті на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) боржника. Разом з тим відповідач свої аліментні обов`язки належним чином не виконує, займаючись підприємницькою діяльністю, стабільного заробітку не має, у зв`язку з чим станом на час звернення до суду розмір його заборгованості за вищезазначеним рішенням склав 17.997, 37 грн. З урахуванням викладеного просила суд змінити розмір присуджених їй аліментів, визначивши його у твердій грошовій сумі у розмірі 1.200, 00 грн. на місяць.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала.

Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб, який укладався між сторонами, розірваний у червні 1998 р. (а.с. 4), позивачка та відповідач проживають окремо (а.с. 8, 9), на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.1998 р. у цивільній справі № 12-107/1998 з відповідача були стягнуті на користь позивачки аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) боржника (а.с. 4, 5), заборгованість зі сплати яких станом на 01.07.2011 р. склала 17.997, 37 грн. (а.с. 11).

Вирішуючи питання про обґрунтованість позову, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Згідно ст. ст. 183, 184 СК України аліменти присуджуються, як правило, у частці від доходу батьків, проте якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити їхній розмір у твердій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за згодою батьків, може бути згодом збільшений або зменшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я будь-кого з них.

Як вбачається з фактичних обставин справи, відповідач є приватним підприємцем (а.с. 16), а отже не має стабільного доходу у визначеному розмірі (заробітної плати), що згідно ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів з нього у твердій сумі. В той же час він задекларував за 2010 р. дохід у розмірі 204.100, 00 грн., за дев`ять місяців 2011 року у розмірі 73.200, 00 грн., що свідчить про можливість виплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Крім того, аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) боржника були присуджені позивачці у 1998 р., при цьому обставини з цього часу істотно змінилися, в тому числі зі збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання.

За викладених обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180 - 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Розмір аліментів, присуджених з ОСОБА_2 на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, у розмірі 1.200, 00 грн. (одної тисячі двохсот гривень) на місяць, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , починаючи стягнення в такому розмірі з дня набрання даним рішенням законної сили.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 171, 00 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку, при цьому строк апеляційного оскарження відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня ухвалення рішення.

Суддя А.А. Мазниця