Справа №22-594/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року лютого місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Воронцової Л.П.

Суддів: Закарян К.Г., Фурман Т.Г.

при секретарі: Третьяковій І.В.,

за участю прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Каланчацького району Херсонської області на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 09 липня 2010 року в справі за заявою ОСОБА_2 Тує, зацікавлена особа ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010року ОСОБА_2 Тує звернувся до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України, зазначаючи, що у відповідності до Міжурядової угоди про направлення та прийняття вєтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємствах й організаціях СРСР від 02.04.1981 року, він у 1989 році приїхав з республіки Вєтнам до України, працював на Каховському заводі залізобетонних виробів з 1989 по 1992 рік, після звільнення з якого переїхав проживати до м.Херсона та оселився в гуртожитку по вул..І.Куліка, 139/4. На теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлення факту проживання на території України необхідно йому для отримання громадянства за територіальною ознакою, згідно ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 09 липня 2010 року заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Встановлено факт постійного проживання заявника ОСОБА_2 Тує на території України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Каланчацького району подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просив його скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 Тує.

В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заявнику ОСОБА_2 Тує факт постійного його проживання на території України необхідно встановити для набуття громадянства України за територіальним походженням.

У ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», яка регламентує набуття громадянства України за територіальним походженням, зазначено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама, чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи заяву ОСОБА_3 Дик суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм матеріального права та наданих заявником доказів.

Так, із копій паспорту та свідоцтва про народження заявника вбачається, що ОСОБА_2 Тує народився на території Соціалістичної Республіки Вєтнам, є громадянином цієї держави.

На думку колегії заявником не надано доказів на підтвердження того, що він на законних підставах постійно проживав на території України з 1991 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник приїхав до України відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про направлення та прийняття вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, а тому проживав на території України тимчасово на період роботи та після її завершення мав повернутися до Вєтнаму. Однак, до Вєтнаму він не повернувся, а тому, перебував на території України без законних підстав.

Також, при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»).

Заявник не надав суду належних доказів про те, що він звернувся до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства Вєтнаму.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Каланчацького району Херсонської області задовольнити.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 09 липня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_2 Тує у задоволенні заяви про встановлення факту її постійного проживання на території України.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: