Справа № 2-37/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Трохименко Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ТОВ «Гнідинці-Агро», в особі його представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання загальних зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 18.01.2010 року такими, що не відбулися та визнання рішення загальних зборів колишніх членів КСП підприємства «Україна» від 18.01.2010 року щодо виділу в натурі частки майна СТОВ «Дружба-Нова», СТОВ «Україна» та ОСОБА_7А- незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2011 року позивач звернувся до Варвинського районного суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання загальних зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 18.01.2010 року № 1 такими, що не відбулися та визнання рішення загальних зборів колишніх членів КСП підприємства «Україна» від 18.01.2010 року № 1 щодо виділу в натурі частки майна СТОВ «Дружба-Нова», СТОВ «Україна» та ОСОБА_7А - незаконними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що в списку осіб, що мають право на отримання майна зі складу уточненого пайового фонду колишнього сільськогосподарського підприємства «Україна» значиться 873 особи. Як вбачається з протоколу зборів від 18.01.2010 року із 873 осіб колишніх членів КСП «Україна» на зборах були присутні лише ОСОБА_4, який діяв по довіреності від імені 421 колишнього члена КСП «України» та ОСОБА_5, який діяв по довіреності від 1 колишнього члена КСП «України».

Відповідно до п.2.5 Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики від 20.05.2008 року № 315, рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

Представник позивача, обґрунтовуючи підстави визнання зборів власників майнових паїв від

18.01.2010року такими, що не відбулись, зазначає, що на зборах не були присутніми 2/3 співвласників від необхідної загальної кількості, тобто взагалі не було наявності необхідного кворуму співвласників для проведення зборів та прийняття ними будь-яких рішень, а тому і прийняті зазначеними зборами рішення щодо виділення майна в натурі - є незаконними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в цивільному позові, та наполягав на їх задоволенні /т.1 а.с.8-10/.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, незважаючи на те, що ухвалою суду їх явку визнано обовязковою, в судове засідання вкотре не зявились, відповідно до вимог п.6 ст.76 ЦПК України були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини неявки до суду не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності не надано.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3, предявлений цивільний позов не визнав з підстав, зазначених в письмових поясненнях, що долучені до матеріалів цивільної справи.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні предявлені позовні вимоги не визнав також, обґрунтовуючи тим, що збори власників майнових паїв від 18.01.2010 року були проведені згідно вимог чинного законодавства. Разом з тим, пояснив, що він, як Голова комісії з організації вирішення майнових питань,які виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки КСП «Україна», визнає, що встанов-У лення фактичної загальної кількості співвласників майнових паїв було обумовлено певними труднощами, повязаними з їх підрахунком, оскільки жодних офіційних данних на момент проведення зборів в його розпорядженні не було. Дані обставини й зумовили наявність відповідних неточностей зазначених в оскаржуваному протоколі загальних зборів колишніх членів КСП «Україна» від 18.01.2010 року щодо кількості осіб, які надали доручення ОСОБА_4 для представлення їх інтересів.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши докази по справі, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення^ фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч.2 ст.11 та ч.З ст.27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, достатніх та належних доказів на спростування заявленого представником позивача цивільного позову, ані відповідачами, ані їх представниками на розгляд суду не надано.

У відповідності до Наказу Міністерства аграрної політики України № 315 від 20.05.2008 року, яким затверджені «Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств» /далі-Рекомендації/, під майновим паєм розуміється частка майна у пайовому фонді колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, що належить члену такого підприємства або іншій особі, яка має на нього право, виражена в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. - -

В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказах встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гнідинці-Агро» згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНВР № 05-874, виданого 25 січня 2008 року Варвинською селищною радою - має право на пайовий фонд майна КСП «Україна» (правонаступник СТОВ «Україна» смт. Варва) загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01 лютого 2007 року становить 5 554 585 гривень, частка ТОВ «Гнідинці-Агро» визначена в розмірі 132 929 грн. або 2,393140081%, що підтверджується виданим 18.01.2011 року Варвинським селищним головою дублікатом свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства /а.с.13/.

Тобто, виданим Варвинською селищною радою свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЧНВР № 05-874 від 25 січня 2008 року підтверджується набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Гнідинці-Агро» права власності на майновий пай члена КСП «Україна» з січня 2008 року, що надавало право позивачу, як члену співвласників КСП «Україна» на прийняття участі в загальних зборах колишніх членів цього КСП з правом голосу, в тому числі і щодо вирішення питань повязаних із здійсненням прав по управлінню та розпорядженню спільною частковою власністю членів цього КСП, яке було порушеним.

В звязку з тим, що майно КСП «Україна» належить співвласникам майна на праві спільної часткової власності, то відповідно до вимог ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками лише за їхньою згодою.

Згідно п.2.5 зазначених вище Рекомендацій, рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

Як встановлено судом, 18.01.2010 року були проведені загальні збори колишніх членів КСП «Україна» на яких було прийнято рішення про виділ в натурі часток майна, а саме: сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Україна» на суму - 110365 грн., сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Дружба Нова» на суму - 3 628 553 грн., та громадянину ОСОБА_7

- культиватор КПС-4.

Як вбачається з протоколу № 1 загальних зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 18.01.2010 року всього у списку осіб, що мають право на отримання майна зі складу уточненого пайового фонду колишнього КСП «Україна» значиться 873 особи. Із 873 осіб», колишніх членів КСП «Україна» на зазначених зборах були присутні лише ОСОБА_4, який діяв по дові-ї реності від імені 421 колишнього члена КСП «України» для представлення їх інтересів на загальних зборах та ОСОБА_5, який діяв по довіреності від 1 колишнього члена КСП «України» для представлення його інтересів, як колишнього члена КСП «Україна»/т.1 а.с. 15/.

Наявна в матеріалах справи довіреність від 23 грудня 2008 року, яка видана колишнім членом КСП «Україна»- ОСОБА_8 на представлення його інтересів на загальних зборах колишніх членів КСП [, «Україна» відповідачем ОСОБА_5 не може бути визнана, як належний доказ на представлення інтересів колишнього члена КСП «Україна» ОСОБА_8 на загальних зборах від 18.01.2010 року з огляду на положення ч.5 ст.245 ЦК України, оскільки довіреність на право участі та голосування на загальних зборах може посвідчуватися реєстратором, депозитарієм, зберігачем, нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, чи в іншому порядку, передбаченому законодавством /т.2 а.с.96/.

У звязку з тим, що зазначений законом порядок видачі та посвідчення довіреностГна представлення інтересів особи дотриманий не був, зазначена довіреність не надавала можливості відповідачу ОСОБА_5 представляти інтереси колишнього члена КСП «Україна» ОСОБА_8 на загальних зборах від 18.01.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже, учасниками цього правовідношення є представник та особа, яку він представляє (довіритель).

Згідно вимог ч.З ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представництво, яке грунтується на договорі, здійснюється за довіреністю, форма якої повинна відповідати формі, ^якій згідно із законом повинен вчинятися правочин /ч.1 ст.244, ч.1 ст.245 ЦК України/.

Положеннями ч.5 ст.245 ЦК України визначено, що довіреність на право участі та голосування на загальних зборах може посвідчуватися реєстратором, депозитарієм, зберігачем, нотаріусом та іншими посадовими особами, які вчиняють нотаріальні дії, чив іншому порядку, передбаченому законодавством

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи і відповідачем і аидаи С.А., незважаючи на покладений на нього обовязок ухвалою суду від 11.04.2011 року, жодного належного доказу на підтвердження наявності у нього певного обсягу повноважень на здійснення представництва інтересів 421 колишнього члена КСП «Україна» при проведенні зборів 18 01 2010 року на роз-

і«ЯпЛУп/пНаДаН° НЄ було- що в свою ЧЄРГУ беззаперечно ставить під сумнів легітимність проведення

18.01.2010року загальних зборів колишніх членів КСП "Україна" та прийняття будь-якого рішення на цих зоорах, у звязку з відсутністю на них співвласників або наявності їх представників, повноваження яких були б належним чином підтверджені.

Як вбачається з відповідей, наданих приватним нотаріусом Варвинського нотаріального районного нотаріального округу та державним нотаріусом Варвинської районної державної нотаріальної контори довіреностей на представництво з правом участі у загальних зборах колишніх членів КСП «Україна» та вирішення питання щодо виділу майна в натурі від колишніх членів КСП «Україна» на імя відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 протягом 2007-2009 року не видавалося та не посвідчувалося /т.2 а.с 9 51/

Окрім того, відповідно до п.13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 (далі - Порядок), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність'майнового паю (його частини) на підставі угоди міни дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

З оглянутого в судовому засіданні Журналу обліку свідоцтв про право на майновий пай Варвинської селищної ради встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4 станом на 18.01.2010 року на підс-і таві укладених договорів купівлі-продажу з колишніми членами КСП «Україна», придбав майнові паї ко^" лишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», свідоцтва яких в подальшому були анульовані, що підтверджується відповідними записами у оглянутому журналі.

Тобто, право власності на придбаний майновий пай (його частину) було посвідчено відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого і перебуває в компетенції Варвинської селищної ради

Частинами третьою та четвертою статті 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, не посвідченого нотаріально. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.З ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Окрім того, не надаючи юридичної оцінки договорам купівлі-продажу майнових паїв згідно свідоцтв про право власності на майновий пай, укладеними між відповідачем ОСОБА_4 та членами колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», суд приходить до висновку, що після продажу своїх паїв і останні не мали права уповноважувати відповідача ОСОБА_4 представляти їх інтереси при прийнятті^ РІшень виділу в натурі майна колишніх членів КСП «Україна», оскільки на день проведення загальних зборів від 18.01.2010 року їм таке право вже не належало у звязку з тим, що вказані їх майнові паї були вже проданими та змінили власника.

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що 18.01.2010 року відповідач ОСОБА_4 на загальних зборах колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» приймав ючи участь у виділенні в натурі частки майна підприємства, не міг діяти в інтересах 421 колишнього члена КСП «Україна» та представляти їх інтереси на загальних зборах, оскільки належним чином оформлених довіреностей на представлення інтересів 421 колишнього члена КСП він не мав, а з огляду на придбання ним майнових паїв у колишніх членів КСП «Україна» та зміну власника цих майнових паїв - відповідач і аидаи С.А. міг представляти тільки свої інтереси, як співвласника колишнього члена КСП «Україна».

Згідно діючого законодавства передбачається, що у випадку відчуження права власності на усю частку у майні, право на участь у загальних зборах переходить до нового співвласника. Незалежно від розміру частки та кількості правовстановлюючих документів (свідоцтв), якими ця частка оформлена V кожного співвласника є лише один голос.

.... опТ°бт0, як вбачається з протоколу № 1 загальних зборів колишніх членів КСП «Україна» від 18.01 2010 року, при проведенні зазначених зборів не було наявності необхідного кворуму (2/3 співвласників) не тільки для можливості приймати будь-які рішення зборами, а й взагалі для можливості проводити такі збори, тому, проведені збори не можуть бути визнані легітимними та такими, що відбулися.

Крім того, відсутність при проведенні зазначених зборів обовязкової необхідної 2/3 кількості співвласників також позбавляло можливості учасників зборів взагалі прийняття на даних зборах будь-яких рішень, а тим паче, прийняття рішень щодо розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності та виділення в натурі частки цього майна.

Відповідно до п.4.2 зазначених вище Рекомендацій, якими визначений виділ частки майна що перебуває у спільній часткові власності, частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі у розмірі, еквівалентному вартості частки, визначеної договором про порядок володіння та користування майном.

Згідно до п.4.4 зазначених вище Рекомендацій, якими визначений виділ частки майна, що перебуває у спільній часткові власності, договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Положеннями ст.356 ЦК України, визначено право спільної часткової власності. Згідно цієї норми власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У відповідності до ст.364 ЦК України, передбачається виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно цієї норми договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно цієї норми договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.191 ЦК України передбачається, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно цієї норми підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Положеннями ст.182 ЦК України законодавчо визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.657 ЦК України передбачається форма окремих видів договорів купівлі-продажу. Згідно цієї норми, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Як вбачається з переліку майна, що виділяється з майна уточненого пайового фонду колишнього КСП «Україна», затвердженого загальними зборами колишніх членів КСП «Україна» протоколом № 1 від

18.01.2010року,, сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Україна» було виділено майно, в тому числі і транспортні засоби (трактори, причеп, погрузчики, зернопогрузчики, трансорте- ри та інше) та нерухоме майно (телятник, комплекси, котельня, гараж, ветпункт, ветсанізолятор, приміщення, навозосховище, зерносклад, ангар, комора, пристройка складу) т.1 а.с.23-25.

Як вбачається з переліку майна, що виділяється з майна уточненого пайового фонду колишнього КСП «Україна», затвердженого загальними зборами колишніх членів КСП «Україна» протоколом № 1 від

18.01.2010року, сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» було виділено майно, в тому числі і транспортні засоби (автомашини, автобуси, автопричепи, трактори, причеп, комбайни, автомойка грузова та інше) та нерухоме майно (телятники, кормокухня з банною, свинарники, склад, бензоколонка, гаражі, зерносховища, корівник) т.1 а.с.26-34.

Тобто, згідно з зазначених переліків виділеного майна вбачається, що рішенням загальних зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 18.01.2010 року було прийнято рішення про виділ майна в натурі, яке є спільною частковою власністю співвласників колишнього КСП «Україна» з порушенням вимог законодавства, якими регламентуються перехід права власності на рухоме та нерухоме майно.

Діючим законодавством також визначено порядок і щодо переходу прав власності на автотранспортні засоби з обовязковим нотаріальним посвідченням переходу права власності та подальшої державної реєстрації.

Оскільки, вищенаведеними нормами законодавства чітко передбачені порядок відчуження, зміни та припинення прав власності на нерухоме майно, прийняття рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю співвласників, а саме, прийняття таких рішень на загальних зборах одностайно співвласниками майна спільної часткової власності; обовязкове укладання письмового договору між співвласниками майна про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна та його обовязкове нотаріальне посвідчення, тому, прийняті з порушенням зазначених вимог законодавства рішення загальних зборів колишніх членів КСП «Україна» від 18.01.2010 року про виділ частки майна в натурі - є незаконними.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Разом з тим, за даних обставин справи, з врахуванням приписів статей 361, 363 ЦК України, суд приходить до переконання про наявність беззаперечних підстав для визнання рішення зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 18.01.2010 року № 1, як співвласників майна, що належить їм на праві спільної часткової власності - такими, що не відбулися, а прийняте на ньому рішення - незаконним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20.05.2008 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», ст.ст. 237,245, 334, 358, 640 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Гнідинці-Агро», в особі його представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання загальних зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 18.01.2010 року такими, що не відбулися та визнання рішення загальних зборів колишніх членів КСП підприємства «Україна» від 18.01.2010 року щодо виділу в натурі частки майна СТОВ «Дружба-Нова», СТОВ «Україна» та ОСОБА_7 - незаконними - задовольнити.

Визнати загальні збори колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 18.01.2010 року щодо виділу в натурі частки майна СТОВ «Дружба-Нова», СТОВ «Україна» та ОСОБА_7 такими, що не відбулися.

Визнати рішення загальних зборів колишніх членів КСП підприємства «Україна» від 18.01.2010 року щодо виділу в натурі частки майна СТОВ «Дружба-Нова», СТОВ «Україна» та ОСОБА_7 - незаконними.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_10