Чернігівський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-1122/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2011 року Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1, при секретарі: Головач О.М.,

з участю представника позивача - відповідача ОСОБА_2, відповідачки - позивачки ОСОБА_3, представника відповідачки - позивачки Прокоф»єва Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити безоплатно постійно сервітут на земельну ділянку площею 12 кв.м за рахунок частини земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_3 для обслуговування належної йому частини будинку та інженерних мереж, мотивуючи свої вимоги тим, що частина будинку, яка належить йому та вигрібна яма знаходиться на земельній ділянці відповідачки і на даний час виникає спір з приводу користування земельною ділянки для обслуговування належних йому споруд.

ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_1, а саме засипати вигрібну яму, що розташована біля стіни кухні ( літ. 1-5 Технічного паспорту житлового будинку), а також демонтувати колектор даної вигрібної ями, мотивуючи свої вимоги тим, що їй заважає дана зливна яма та є можливості переобладнання каналізаційної труби і виведення ями на земельній ділянці ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача - відповідача заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши, що позивач позбавлений можливості обслуговувати свою частину будинку та вигрібну яму, оскільки з літа 2011 року йому з боку відповідачки чиняться перешкоди. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Відповідачка - позивачка та її представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, оскільки в судовому засіданні не доведено, що права ОСОБА_4 порушені та йому чиняться перешкоди, так як відповідачка не проживає у даному будинку та позивач вільно користується як своєю земельною ділянкою так і її. Зустрічний позов просили задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та пояснюючи, що доводити технічну можливість перенесення вигрібної ями покладається на позивача за первісним позовом.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих доказів, судом встановлено наступне.

Рішенням Чернігівського районного суду від 13 листопада 2009 року проведено розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки по вул. Шевченка, 151 а в с.Брусилів Чернігівського району та області та виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по '/2 частині спірного житлового будинку. В тому числі ОСОБА_4 виділено вигрібну яму площею 1,8 кв.м.

Відповідно до рішення Киселівської сільської ради від 15 грудня 2010 року після переобладнання будинку присвоєно ОСОБА_3 адреса - с.Брусилів, вул. Шевченка, 151 а кв.1, а ОСОБА_4 адреса - Брусилів, вул. Шевченка, 151 а кв.2.

Відповідно до висновку № С-253 від 20 листопада 2011 року для обслуговування належної ОСОБА_4 частини будинку та експлуатації інженерних мереж, що межують з земельною ділянкою, яка знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_4 за адресою с.Брусилів Чернігівського району та області, вул. Шевченка,151а пропонується виділити земельну ділянку ( сервітут) площею 13,10 кв.м.

Відповідно до ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов»язковим і оцінюється в сукупності з іншими доказами.

За змістом ст. З ЦПК України особа звертається до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.І ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

За положеннями ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

У ст. 100 Земельного Кодексу України вказано на право власника або землекористувача вимагати встановлення сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки.

Отже, виходячи з вищенаведеного позивач в даному випадку має довести, що нормальне господарське використання його земельної ділянки або іншої нерухомості неможливо без обтяження сервітутом чужого нерухомого майна. При цьому задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.

Як встановлено в судовому засіданні, виходячи з пояснень сторін, позивач ОСОБА_4 тривалий час використовує вигрібну яму та частину належного йому будинку без будь-яких перешкод зі сторони відповідачки, крім того, остання у своїй частині будинку не проживає.

Доводи позивача за первісним позовом про те, що з боку відповідачки чиняться перешкоди з приводу обслуговування вигрібної ями є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись рішення суду.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено та не доведено позивачем необхідності встановлення сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_3, то висновок експерта в даному випадку про розмір сервітута судом не береться до уваги.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вигрібна яма перебуває у власності ОСОБА_4, а отже ОСОБА_3 заявляє вимоги про позбавлення відповідача за зустрічним позовом його права володіння належного йому майна, зобов»язуючи засипати його вигрібну яму.

Також, сторонами в судовому засіданні не надано доказів, що вигрібну яму технічно можливо перенести в іншу частину земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене та надані сторонами докази, на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 про встановлення безоплатно постійно сервітуту на земельну ділянку площею 12 кв.м за рахунок частини земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_3 для обслуговування належної йому частини будинку та інженерних мереж та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні її земельною ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_2, шляхом засипання вигрібної ями, що розташована біля стіни кухні ( літ. 1-5 Технічного паспорту житлового будинку), а також демонтування колектору даної вигрібної ями задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. З, 10, 11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 401,404 Цивільного кодексу України, ст.ст. 98-100 Земельного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.М. Майборода