Справа № 22-ц-4515/11 Головуючий у І інстанції Кошель Л.М.
Провадження № 22-ц/5000/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 01.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С.,

при секретарі: Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ліквідатора Акціонерного страхового товариства «Вексель» ОСОБА_5, Моторного транспортного страхового бюро України, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеним позовом в якому посилалась на те, що 17 жовтня 2009 р. о 14 год.45 хв. у м. Біла Церква по вул. Б.Хмельницького з вини відповідача ОСОБА_2 . який керував автомобілем НОМЕР_1, мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений належний їй автомобіль НОМЕР_2 . Позивачка просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 8 133 грн. 42 коп.,5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою суду від 12 січня 2011 р. до участі в справі в якості співвідповідачів було залучено ліквідатора банкрота Акціонерного страхового товариства «Вексель» арбітражного керуючого ОСОБА_5 та Моторне транспортне страхове бюро України.

Представником позивача, ОСОБА_6, в суді першої інстанції було заявлене клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з.

АІ 0709 АХ, який зареєстрований в Білоцерківському МРЕВ ДАІ на ім'я ОСОБА_3. Своє клопотання представник позивача обгрунтовував тим, що даний автомобіль є спільним майном подружжя відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3, у-ч відповідач має намір відчужити своє майно з метою уникнення відповідальності, а тому

невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2011 року клопотання про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову якою в задоволенні клопотання відмовити, в зв'язку неповним зясування обставин, що мають ^ значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Також в суді

першої інстанції не було з'ясовано чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК > країни жожна сторона повинна довести ті обставини,на які-

посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції визнав, що автомобіль НОМЕР_1 придбаний в шлюбі і є його спільною власністю з дружиною ОСОБА_3, іншого майна він не має, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.З ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Даний вид забезпечення позову, накладення арешту на належний відповідачу на праві приватної власності автомобіль НОМЕР_1, який просить застосувати позивач, є співмірним із заявленими позовними вимогами, так як предметом позову є відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим, виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» п. З роз'яснено, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 151 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Виходячи з наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно надано оцінку зібраним по справі доказам.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 315, 317, 319, ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді