Справа №2-а-39/10 10.01.2011 10.01.2011 10.01.2011
Державний герб України
Справа № 22а-481/11 Головуючий у 1-й інстанції Дулдієр А.І.
Категорія 57 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Довжук Т.С., Мурлигіної О.Я.

при секретарі: Кулик О.В.

розглянувши в письмовому проваджені адміністративну справу

за апеляційною скаргою

управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі

Миколаївської області (далі - УПФ)

на постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2010 р.

за позовом

ОСОБА_2 до УПФ

про визнання противоправним рішення про відмову перерахунку підвищення до пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2010 р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до УПФ, в якому посилалася на протиправне рішення щодо не нарахування йому як особі, яка має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 р. "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон від 18 листопада 2004 р.), у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 2006 2009 роки та просила зобов'язати УПФ здійснити нарахування недоплаченої соціальної допомоги.

Постановою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2010 р. позов задоволено частково: визнано протиправним рішення УПФ про відмову перерахунку підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобов'язано його перерахувати пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 с.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і провести відповідні виплати за період з 9 липня по 31 грудня 2007 р., з 22 травня по 31 грудня 2008 р. та з 1 січня по 31 грудня 2009 р., з урахуванням виплачених сум в розмірах передбачених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило постанову суду скасувати і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність постанови в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, згідно з пунктом 17 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. було зупинено на 2006 р.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 р. "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" із положень Закону України від 20 грудня 2005 р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік" виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110 цього ж Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., запроваджуються у 2006 р. поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Між тим, Кабінетом Міністрів України протягом 2006 р. не приймалось рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., безпосередньо у 2006 р. запроваджені не були.

В свою чергу, пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. зупинено на 2007 р. з урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. з урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в іншій редакції, яка зазначає виплату цього підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни.

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Законом України Про державний бюджет України на 2009 рік будь-яких обмежень дій ст.6 Закону від 18 листопада 2004 року не передбачено.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., мають діти війни з 9 липня по 31 грудня 2007 р. та з 22 травня по 31 грудня 2008 р. з 1 січня по 31 грудня 2009 р. відповідає обставинам справи та вимогам цього Закону.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх рішень із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст.ст. 198, 200 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області відхилити, а постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2010 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає оскарженню протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий

Судді