Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеської області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2010р. по справі за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомого майна.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомого майна.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вказали, що 28 грудня 2009р. між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0252га для будівництва та обслуговування салону-магазину та перукарні в селі Олександрівка вулиця Гагаріна №2 «В». Користуючись даною земельною ділянкою за цільовим призначенням вони збудували будівлю салону-магазину і перукарні. Вказана будівля збудована згідно вимог закону та не порушує права та інтереси інших осіб, тому позивачі просили позов задовольнити.

Рішенням суду від 31.05.2010р. позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволений (а.с.60). Суд визнав за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної власності в рівних частках по 1/2 частці на обєкт нерухомого майна: салон-магазин та перукарню, розташовані в селі Олександрівка по вулиці Гагаріна №2, Комінтернівського району, Одеської області.

Ухвалою апеляційного суду від 02 грудня 2011р. прокурору поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В апеляційній скарзі прокурор просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд у порушені вимог матеріального і процесуального права задовольнив позовні вимоги, що позивач ОСОБА_1 є субєктом підприємницької діяльності, тому справа мала розглядатися господарським судом.

. Заслухавши суддю-доповідача, представника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеської області, який просив задовольнити апеляційну скаргу, позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яки просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

_______________

Справа №22ц-7848/2011 Категорія 6

Головуючий по першій інстанції ОСОБА_3

Доповідач суддя Сидоренко І.П..

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2010р. про задоволення позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не відповідає.

Судом першої інстанції у порушенні вимог ст.ст.212-214 ЦПК України належним чином не зясовані фактичні обставини справи щодо заявлених вимог, та порушені вимоги матеріального права.

Задовольнивши позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 суд першої інстанції, послався на вимоги п.5 ст.376 ЦК України, відповідно до яких на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можливо з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за договором оренди землі від 28 грудня 2009р. орендодавець Олександрівська сільська рада надала в оренду ОСОБА_1 в строкове платне користування на ОДИН РІК земельну ділянку площею 0,0252га - для будівництва та обслуговування салону-магазину та перукарні, що знаходиться в селі Олександрівка вулиця Гагаріна № 2-В, Комінтернівського району, Одеської області (а.с.9-13).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала суду апеляційної інстанції додаткову угоду №1 від 21 липня 2011р. про продовження терміну оренди строком на один рік.

На а.с.48 знаходиться висновок відділу містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації ще від 18.09.2007року, з якого вбачається лише згода містобудування обєкту при виконанні умов зацікавлених організацій на проведення благоустрою території.

На а.с.49, 50 знаходиться висновок Олександрівської сільської ради ще від 28 грудня 2007року і висновок управління земельних ресурсів від 01.01.2008р., згідно яких підприємцю ОСОБА_1 розяснено, що вона повинна використовувати земельну ділянку відповідно до вимог ст..96 ЗК України та без зміни цільового призначення .

Рішенням ХУ111 сесії Олександрівської сільської ради за №252-У від 16 січня 2009р. приватному підприємцю ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування салону-магазину та перукарні (а.с.52).

Технічний паспорт на збудовані обєкті, виготовлений ще 30.02.2008р., тобто до надання земельної ділянки в оренду підприємцю ОСОБА_1, також не може бути доказом правомірності будування спірних обєктів підприємцем ОСОБА_1

В матеріалах справи відсутні інші докази про законність збудування спірних обєктів підприємцем ОСОБА_1

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 підтвердила, що у неї не має належно затвердженого проекту на будівництво салону-магазину і перукарні, і що вона не мала змогу у відповідних органах вирішити питання про введення в експлуатацію та отримання свідоцтва на право власності на салон-магазин і перукарню.

При вищевказаних обставинах не можливо вважати, що підприємець ОСОБА_1 належним чином дотрималася усіх вимог закону при будівництві спірних обєктів та за нею можливо визнати право власності на вказані обєкти саме в судовому порядку.

Ураховуючи те, що судове рішення суду не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, відповідно до ч.1 п. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 п.3 і п.4 ст.309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судова колегія вважає, що рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2010р. необхідно скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомого майна.

ОСОБА_2 і ОСОБА_2 не позбавлені можливості звернутися до відповідних органів для вирішення питання про визнання права власності на збудовані ними обєкти нерухомого майна.

Керуючись ст.ст.304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеської області задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2010р. скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомого майна відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Сидоренко І.П.

Судді Сєвєрова Є.С.

ОСОБА_4

.

_____________________

Справа №22ц-/2011 Категорія 6

Головуючий по першій інстанції

Доповідач суддя Сидоренко І.П..