Справа № 1806/2-2163/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2011 року Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., при секретарі Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалогбанк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 грудня 2009 року була оформлена довіреність, за якою ОСОБА_1 отримала повноваження на здійснення від імені ОСОБА_3 значної кількості юридично значимих дій. Вказана довіреність була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 Сумського міського нотаріального округу. 19 липня 2010 року користуючись правом передоручення ОСОБА_1 усі повноваження, які вона отримала від ОСОБА_3, передоручила ОСОБА_2. Вказана довіреність за передорученням була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_5 Донецького міського нотаріального округу. 30 липня 2010 року застосовуючи передоручену ОСОБА_1 довіреність, ОСОБА_2 уклав від імені ОСОБА_3 договір № 30/ДН/272 банківського вкладу, відповідно до якого у ТОВ «Діалогбанк»був відкритий на імя ОСОБА_3 депозитний рахунок фізичної особи № 858 та внесено ОСОБА_2 на цей рахунок грошові кошти у сумі 150 000 грн. Позивач вважає, що зазначений договір удаваний і укладений саме ОСОБА_2 у своїх інтересах на суму гарантовану Фондом гарантування вкладників. Тому позивач просить визнати вказаний договір недійсним та таким, що приховує договір банківського вкладу, укладеного в інтересах ОСОБА_2.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримують повністю.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 30 липня 2010 року між ТОВ «Діалогбанк»та ОСОБА_3 укладений договір банківського вкладу № 30/ДН/272, підписаний ОСОБА_2, як представником, відповідно до якого у ТОВ «Діалогбанк»був відкритий депозитний рахунок фізичної особи № 858 на імя ОСОБА_3 та внесено ОСОБА_2 на цей рахунок грошові кошти у сумі 150 000 грн. (а.с.4-5)

ОСОБА_2 діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності виданої в порядку передоручення ОСОБА_1 (а.с.6)

З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 203, 215, 235 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 203, 215 ЦК України договір може бути визнаний недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, якщо договір не спрямований на реальне настання правових

наслідків, що обумовлені ним.

В момент вчинення правочину договору вкладу особами, які його вчиняли, було недодержано вимог, які встановлені ч.3 та ч.5 ст.203 ЦК України. Волевиявлення ОСОБА_3 не відповідало її внутрішній волі і не було вільним та спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлено спірним договором вкладу. Таким чином договір банківського вкладу слід визнати недійсним, оскільки він не був спрямований на створення наслідків для ОСОБА_3

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним правочином є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Втім, сторонами у спірному договорі є тільки ТОВ «Діалогбанк» і ОСОБА_3. Тому немає підстав застосовувати положення ст. 235 ЦК України для визнання спірного правочину таким, що укладений у інтересах ОСОБА_2.

Крім того у супереч положенням ст.ст. 59-60 ЦПК України позивачем не надано належних і переконливих доказів належності внесених коштів, чи то ОСОБА_2 чи то ОСОБА_1.

Суд вважає, що визнання спірного договору недійсним є достатнім заходом для захисту прав і інтересів позивача та відповідача ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати та на користь держави судовий збір, оскільки саме він підписав спірний договір.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 235 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 31, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалогбанк»задовольнити частково.

Визнати недійсним договір банківського вкладу № 30/ДН/272, укладений 30 липня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діалогбанк»та ОСОБА_3 на суму 150 000 гривень.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Діалогбанк»у задоволенні позову у іншій частині.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалогбанк»37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 08 грн. 50 коп. судового збору.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Котенко