РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-2244/11

Пров. №2/2120/18690/11

18.11.2011 року м. Херсон

Суворовський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого - судді Гонтар Д.О.,

при секретарі - Решетнікової В.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадсько-політичного незалежного тижневика «Вгору», ОСОБА_2, Херсонського обласного фонду милосердя та здоровя. Херсонської міської асоціації журналістів «Південь» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовомпосилаючись на те, що 1 липня 2010 року Громадсько-політичним незалежним тижневиком «Вгору» було надруковано фотографію позивача, оскільки вказана фотографія здійснена та розповсюджена без згоди позивача, просила суд визнати незаконними дії відповідачів щодо проведення фотозйомки та публікації фотографії позивача, зобовязати відповідачів письмово вибачитись, опублікувати рішення суду, стягнути моральну шкоду в розмірі 4535 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Херсонського обласного фонду милосердя та здоровя позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, надав суду заперечення.

Відповідачі: Громадсько-політичний незалежний тижневик «Вгору», ОСОБА_2, Херсонська міська асоціація журналістів «Південь» не зявилися в судове засідання, повідомлялися про день, час, місце слухання справи у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації.

Право на недоторканість гідності та честі полягає у забороні здійснювати будь-які дії, якими можуть бути порушені дані особисті немайнові права.

Як встановлено судом, Громадсько-політичним незалежним тижневиком «Вгору» 1 липня 2010 року була опублікована стаття «Маршрутки:нервный сервис», на першій сторінці газети, зображена фотографія, за змістом якої ілюстрована дорожньо-транспортна пригода, з участю маршрутного таксі, також зображена позивач, що не заперечувалося сторонами.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій від 28 вересня 1990 року № 7 ( з наступними змінами та доповненнями ), суди повинні з'ясовувати, чи поширені відомості, про спростування яких пред'явлено позов, чи порочать вони честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності.

Під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному колу осіб або хоча б одній людині.

Відповідно до статті 307 ЦК України Фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Фізична особа, яка погодилася на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, може вимагати припинення їх публічного показу в тій частині, яка стосується її особистого життя. Витрати, пов'язані з демонтажем виставки чи запису, відшкодовуються цією фізичнок особою. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Як пояснили допитані в судовому засіданні свідки, вони бачили що відбувається фотозйомка, вказана фотозйомка проводилася на вулиці.

На думку суду, оскільки в даному випадку фотозйомка проводилася відкрито на вулиці, з метою висвітлення дорожньо-транспортної пригоди, згода позивача на проведення вказаних дій не була обовязковою, так як закон в даному випадку передбачає виключення і припускає наявність згоди учасників зйомки при даних обставинах. Також суд не може погодитися з твердженням позивача, щодо незаконного, на думку позивача розповсюдження зазначеної фотографії, оскільки як вже зазначалося на вказаному фотознімку ілюстрована дорожньо-транспортна пригода, а не безпосередньо особа позивача, і саме з метою висвітлення пригоди була розповсюджена ця фотографія, що випливає із змісту статті. Стороною не доведено суду, що вказана фотографія є художнім твором.

Оскільки інші позовні вимоги є похідними від вимог, повязаних з незаконною фотозйомкою, на думку позивача, в їх задоволенні також має бути відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести її обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Окрім того, інших доказів з боку позивача щодо завдання йому моральної шкоди суду не було надано.

За таких обставин, дослідивши всі наведені сторонами докази, суд не вбачає, ще позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 3, 16, 277. 297,307,308 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадсько-політичного незалежного тижневика «Вгору», ОСОБА_2, Херсонського обласного фонду милосердя та здоровя, Херсонської міської асоціації журналістів «Південь» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди -відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

СуддяОСОБА_3