АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3099/11 Номер провадження 22-ц/1690/6876/11Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Антонова В.М.

Суддів: Чічіля В.А., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції, Головного Державного казначейства України в Полтавській області Державного казначейства України про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції, Головного Державного казначейства України в Полтавській області Державного казначейства України про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з казначейського рахунку, на якому обліковуються кошти Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1000 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням не погодились сторони. В апеляційних скаргах просили рішення місцевого суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарги слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи слідує, що згідно судовго наказу Чутівського районного суду Полтавської області від 21.02.2008 року з фермерського господарства «Квітневе» стягнуто на користь позивач заборгованість по заробітній платі в сумі 2706 грн.

04.04.2008 року постановою державного виконавця державної виконавчої служби Чутівського РУЮ було відкрито виконавче провадження про примусове виконання судового наказу № 2н-30/08 від 21.02.2008 року та запропоноване боржнику в строк до 12.04.2008 року добровільно погасити борг.

12.06.2008 року зазначене виконавче провадження було передано з ВДВС Чутівського РУЮ на виконання до ВДВС Полтавського РУЮ.

Як встановлено місцевим судом, судовий наказ до теперішнього часу не виконано, борг фермерським господарством «Квітневе» позивачу не сплачено.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаются до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконвця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

В апеляційній скарзі ВДВС Полтавського РУЮ посилається на те, що місцевим судом безпідставно стягнуто моральну шкоду на користь позивача, оскільки останній не надав належних доказів її спричинення, та вини ВДВС Полтавського РУЮ у спричиненні такої шкоди.

Проте, зазначене не заслуговує на увагу суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою колегії судді Апеляційного суду Полтавської області встановлно факт допущення бездіяльності ВДВС Полтавського РУЮ під час здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу № 2н-30/08 від 21.02.2008 року, та спричинена в звязку з цим позивачу моральна шкода.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі посилається на безпідставність відмови місцевим судом в задоволенні його позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди. Проте будь-яких доказів спричинення матеріальної шкоди саме ВДВС Полтавського РУЮ позивачем не надано, а шкоду у вигляді невиплаченої заробітної плати не може бути стягнута з відповідача, оскільки зазначена шкода спричинена позивачу ФГ «Квітневе», та стягнута відповідним судовим наказом.

Отже, з наведеного слідує, що місцевий суд повно та всебічно дослідив обставини справи, та надав належну юридичну оцінку доказам.

Інші доводи, викладені в апеляційних скаргах не містять у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

Вірно: