АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 12 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк Л.М.

секретаря Костинян І.М.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що за час спільного проживання у них 29 жовтня 2010 року народилася донька ОСОБА_4, яка на даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вони з відповідачем припинили проживати спільно і вона переїхала жити до своїх батьків в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Зазначає, що вона не працює, а відповідач є приватним підприємцем, інших утриманців він немає, стягнення по виконавчих листах з нього не проводяться.

Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 200 (двісті) грн. щомісячно.

13 вересня 2011 року позивач змінила свої позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі з липня 2011 року по 01 жовтня 2011 року 832 грн., з 01 жовтня 2011 року по 01 грудня 2011 року 853 грн., а з 01 грудня 2011 року 870 грн., а також додаткові витрати до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 300 грн. щомісячно та судові витрати.

_____________________________________________________________________

Справа № 22ц-1711 2011 р. Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.

Категорія: 46/48 Доповідач: Кулянда М.І.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 одноразово додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4 в розмірі 150 (сто пятдесят) грн. та витрати на правову допомогу.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на предмет його скасування в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 425 грн. та у частині стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

Просить у цій частині рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2011 року змінити та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2011 року до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення нею трьохрічного віку.

В решті рішення суду просить залишити без змін.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що за час спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги.

Зобовязань щодо утримання батьків та інших дітей у відповідача крім доньки ОСОБА_4 не має. В добровільному порядку відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Враховуючи наведені вище обставини, а також матеріальний стан та стан здоровя відповідача, суд першої інстанції прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 425 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду є правильними, оскільки вони ґрунтуються на доказах, які були надані сторонами та досліджені судом, нормах матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку щодо щомісячного розміру аліментів в сумі 425 грн. є безпідставними, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та цей обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. При визначенні розміру аліментів суд виходив з вищенаведеного та прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, майнового стану сторін, розміру їх доходів.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою надано довідку-заключення ЛКК Глибоцької центральної районної комунальної лікарні від 8 серпня 2011 року № 22-13 про те, що її донька ОСОБА_4 знаходилася на амбулаторному лікуванні з 07.07.2011 року по 12.07.2011 року з гострою респіраторною вірусною інфекцією верхніх дихальних шляхів та довідку про перелік медичних препаратів, які були призначенні при лікуванні.

Таким чином, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення щомісячно додаткових витрат на дитину є безпідставними, оскільки позивачкою не надано доказів, що дитина потребує щомісячних додаткових витрат, що зумовлені особливими обставинами. Позивачкою надано докази разового понесення нею додаткових витрат, що були зумовлені хворобою дитини з 07.07.2011 року по 12.07.2011 року.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: