РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Семенова О.А.,

при секретарі - Кравченко М.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, стверджуючі, що відповідачка звернулася з листами до Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області та психоневрологічного відділення Іллічівської басейнової лікарні на воднему транспорті із заявами, які за змістом не відповідають дійсності та в яких розголошуються відомості щодо його приватного життя, а саме наводяться відомості щодо психічного порушення стану його здоров'я, що є поширенням про нього недостовірної інформації. Такі дій спричинили йому моральні страждання, які є наслідком приниження його честі та гідності, привело до порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з його близькими родичами та друзями. Внаслідок неправомірних дій відповідача стало завдання йому збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 15000,00грн., оскільки він вимушений був проходити психічний огляд замість проведення консультативного тренінгу за договором з СП «Ростверк», який у зв'язку з цим відмовився від отримання цих послуг. Вважає, що відповідачем при поширенні зазначеної інформації, мали мету опорочити його честь, гідність та ділову репутацію. Просить визнати дії ОСОБА_3 по розповсюдженню недостовірної інформації стосовно його та викладену у вказаних листах незаконною; стягнути з ОСОБА_3 на його користь збитки у розмірі 15000,00грн. та на відшкодування моральної шкоди 5000,00грн..

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючи на те, що зверталася до вказаних установ намагаючись захистити інтереси їх сумісних дітей з якими він спілкується, а на її думку, поводить себе не адекватно. Просить у вимогах відмовити. Подалі у судове засідання не прибула, причини неявки суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, вислухав сторони, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

Судом встановлено, що відповідач звернулася з листами до психоневрологічного відділення Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті 21 липня 2010 року та Іллічівський МВ ГУ МВС України в Одеській області 19 липня 2010 року в яких повідомила про неадекватну поведінку ОСОБА_2 (колишнього чоловіка), вважаючи її наслідком його психічного захворювання, що травмує психіку їх дітей, коли він з ними спілкується. Просила медичну установу провести психіатричну експертизу ОСОБА_2, а міліцейський підрозділ - проконтролювати її проведення (а.с.28-29).

Сторони по справі розірвали шлюб від якого мають двох малолітніх дітей (а.с.ЗО).

За результатами добровільного психіатричного огляду ОСОБА_2 28 липня 2010 року ознак психічного розладу не встановлено (а.с.9).

За договором про надання послуг від 01 липня 2010 року №01/07-10 укладеного між позивачем та СП «Ростверк», ОСОБА_2 зобов'язався провести 28 липня 2010 року консультативний тренінг за винагороду у розмірі 15000,00грн. (а.с.10).

СП «Ростверк» в односторонньому порядку розірвало вказаний договір у зв'язку з повідомленням ОСОБА_2 про неможливість провести консультативний тренінг у дату передбачену вказаним договором (а.с.11,12).

Згідно чч.1,2 ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї эггини, повнолітніх дочки та сина, право звертатися до суду, органів державної влади, органів ссцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те гсвноважень.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відповідача були підстави для звернення до вказаних органів і це викликано наміром захистити інтереси дітей. У зв'зку з чим судом критично оцінюється твердження позивача, щодо намірів відповідача його опорочити.

Те що в ході психічного освідування ОСОБА_2 інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки відповідач своїм зверненням реалізовувала своє конституційне право, яке викликано наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, а не поширення недостовірної інформації, на що вказується у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи».

З тих самих підстав не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам фізичної особи при зверненні до правоохоронного органу з метою захисту інтересів дитей та забезпечення контролю за проведенням відповідного психіатричного огляду особи.

Судом критично оцінюється твердження позивача про упущену вигоду, враховуючи що він добровільно проходив психіатричний огляд, самостіно визначаючи дату її проведення саме у той день на якій було заплановано проведення ним консультативного тренингу.

Також не підлягає задовленню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди наявність якої позивачем не доведена, зокрема, що стосується порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з його близькими родичами та друзями.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задовленню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, залиішти без задоволення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області на протязі десяти днів з дня наступного за проголошенням рішення.

Суддя