Справа № 2-9494/11
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі Біжко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , треті особи Дніпропетровська міська рада, Головне управління Держкомзему у Дніпропетровській області про знесення самочинно побудованої будівлі, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом, в якому просив суд зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно збудований об`єкт гараж, розташований на земельній ділянці, площею 0,004 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання по справі не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

23 червня 2011 року на адресу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області надійшов лист головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області за №3428/11-11 від 22 червня 2011 року щодо встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, площею 0.004 га по АДРЕСА_2 та використання відповідачем під розміщення гаражу за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу землі у власність або надання у користування (оренду), що є порушенням вимог ст.ст.125,126 Земельного Кодексу України.

Згідно з п.3 Положення про інспекцію архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області, основними завданнями Інспекції є, у тому числі, виконання в межах компетенції дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю й нагляду в сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Судом встановлено, що в рамках здійснення архітектурно-будівельного контролю, відповідно до п.3, п.11 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого Постановою КМУ від 18 жовтня 2006 року №1434, 25 червня 2011 року головним державним інспектором Дніпропетровського регіонального відділу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області проведено перевірку об`єктів розташованих на прибудинковій території буд. АДРЕСА_2 про що складено акт про перевірку законності розташування гаражів на прибудинковій території буд. АДРЕСА_2 від 25 червня 2011 року та встановлено факт експлуатації вищезазначеного гаражу.

В ході перевірки встановлено, що вищезазначений гараж інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області в експлуатацію не приймався, дозволу на виконання робіт з будівництва не надавалось.

Згідно ст.9 ЗУ «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Судом встановлено, що за самовільне будівництво ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.97 КУпАП та видано припис 29 червня 2011 року, яким запропоновано дооформити дозвільну та проектну документацію, провести технічне обстеження конструкції та оформити земельну ділянку під дану забудову.

Судом встановлено, що протокол, припис, постанову та акт перевірки було направлено відповідачу поштою.

Судом встановлено, що станом на 15 вересня 2011 року, вимоги припису не виконані.

Порушенням відповідачем будівельних норм руйнуються основні засади містобудівної діяльності в Україні, що спрямовані на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Судом встановлено, що відповідач ігнорує припис, складений головним державним інспектором Дніпропетровського регіонального відділу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 29 червня 2011 року.

Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно збудований об`єкт гараж, розташований на земельній ділянці, площею 0,004 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.34-39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст.18,19,22,25,26 ЗУ «Про основи містобудування», ст.96, п.1а,1,2 ст.103, ст.104. п.2 ст.152 Земельного кодексу України, ст.ст.25, 28,32 ЗУ «Про архітектурну діяльність», ст.376 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , треті особи Дніпропетровська міська рада, Головне управління Держкомзему у Дніпропетровській області про знесення самочинно побудованої будівлі - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно збудований об`єкт гараж, розташований на земельній ділянці, площею 0,004 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: