Справа № 2-737/11
У Х В А Л А

06 жовтня 2011 року м. Білопілля
Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»про забезпечення позову в справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2011 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до ОСОБА_1 з позовом, про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи тим, що 28.02.2008 року між ним і ОСОБА_1 було укладено договір №211080-cred, за яким остання отримала строковий кредит у розмірі 20000.00 грн. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.02.2010 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконав умови договору, просить стягнути з останньої на користь банку 3702.13 грн заборгованості та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2011 року відкрито провадження у даній справі

Одночасно 30 вересня 2011 року банк подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, а також обмежити відповідачку в праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, заборонити Відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видавати відповідачці паспорт/проїзний документ; зобовязати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідачки паспортів/проїзних документів, обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Всупереч ст. 60 ЦПК України позивач не надав доказів про те, що дії відповідачки можуть бути несумлінними, що вона може сховати майно (грошові кошти), продати, знищити або знецінити його, що вона збирається виїздити за кордон та що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення про повернення банку кредиту, оскільки головною умовою забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідачки на час предявлення до неї позову, може зникнути на момент постановлення рішення. Тому позивач повинен довести обставину, на яку він посилається, як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, у заяві про забезпечення позову взагалі не зазначені причини, у звязку з чим потрібно забезпечити позов, а наведено лише обставини позову про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Також, у заяві не зазначено, на яке саме майно необхідно накласти арешт, а також не надано доказів належності його відповідачці.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк»про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя