Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-1475/2011
05 травня 2011 року суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Демінська О.І., розглянувши позовну заяву представника позивача ОСОБА_1І ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання в будинку.
28.04.2011 року представник позивача ОСОБА_1І - ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання в будинку, посилаючись на його відсутність за місцем реєстрації його проживання понад шість місяців.
Згідно ст. . 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно змісту ст..ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Між тим, обираючи спосіб захисту позивачем цих вимог не враховано.
Так, позивачу необхідно уточнити заявлені позовні вимоги та зазначити їх у позові відповідно до вимог діючого житлового та цивільного законодавства України.
Так, представник позивача, посилаючись на вимоги ст. 72 ЖК України та факт не проживання відповідача у житловому будинку за місцем реєстрації понад 6 місяців просить визнати відповідача таким, що втратив право на проживання у будинку, відповідно якій у судовому порядку може бути визнано особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проте не передбачає такого способу захисту як визнання особи такою, що втратила право на проживання в будинку.
Всупереч вказаним вимогам зі змісту позову не можна зрозуміти в чому полягало порушення прав позивача, та про порушення яких саме його прав йдеться у позові, невизнання або оспорювання яких конкретно прав, свобод чи інтересів позивача йдеться та поданий до суду позов не містить посилання на норми права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.
З огляду на наведене, позивачу слід уточнити підстави та предмет поданого до суду позову, визначитись із змістом позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.
Керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, суддя, -
Позовну заяву позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 І - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання в будинку - залишити без руху.
Зобов'язати позивача усунути недоліки позову, викладені у мотивувальній частині ухвали, на протязі п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя