Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г., суддів Матюшенка І.В., Євстаф'євої Т.А.,

з участю секретаря Пюра Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 24.03.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця, -

встановила:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування та поховання ОСОБА_3, який є спадкодавцем щодо сторін, посилаючись на те, що вказані витрати несла лише вона.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 24.03.2011 року позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 2561 грн. 50 коп. коштів, понесених на лікування та поховання спадкодавця.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що йому було невідомо про хворобу та смерть спадкодавця, витрати понесені позивачкою відшкодовані внаслідок отримання нею права на спадкування, судом невірно визначена сума стягнення.

Заслухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. ,

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1232 ЦК України, спадкоємці зобов»язані відшкодовувати розумні витрати, які були зроблені одним із них на утримання, догляд, лікування та поховання спадкоємця.

V

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідач повинен відшкодувати частину витрат, пропорційну його частці в спадщині, які понесені позивачем на лікування та поховання спадкодавця.

Разом з тим судом невірно встановлена сума, яка підлягає стягненню з відповідача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач надала документи, які підтверджують її витрати на загальну суму 3279 грн. 29 коп. В обгрунтування позовних вимог щодо іншої частини коштів позивач посилалася на складену нею довідку (а.с. 13) та покази свідків.

Згідно з вимогами ст. 59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими.

Як вбачається з довідки, складеної позивачем, всі понесені нею витрати, які не підтверджені документально, є витратами за надання послуг та придбання товарів.

У відповідності до вимог чинного законодавства, при придбанні товарів або отримані послуг передбачено надання покупцю (споживачу послуг) документів, що підтверджують проведену ним оплату (чеків, квитанцій, тощо).

Ст. 60 ЦПК України передбачено покладання на сторону обов»язку доказування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивачем належних доказів понесених нею витрат в сумі, що перевищує 3279 грн. 29 коп. не надано, суд безпідставно стягнув таку суму, а тому рішення в цій частині підлягає зміні, шляхом зменшення суми відшкодування до 1639 грн. 40 коп. (3279 грн. 29 коп. / 2).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 24.03.2011 року в частині стягнення з ОСОБА_1 2561 гривні 50 копійок змінити, зменшивши суму стягнення з 2561 гривні 50 копійок до 1639 гривень 40 копійок.

і

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня ним набрання законної сили.

Головуючий

Судді: