Справа № 2-447/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2011

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказав, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 червня 2010 року у справі №2-59/10 вирішено стягнути з нього на користь ОСОБА_2 15666 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 20 квітня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_3 був складений акт опису й арешту майна серія АА №352112, згідно з яким було описано та накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 оцінкою 20000 грн.

Накладення арешту на ? частини квартири АДРЕСА_1 є незаконним, оскільки дана квартира належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 2007 року, зареєстрованого в порядку ст. 182 ЦК України, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 січня 2008 року. Копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження позивачу направлено не було. Державний виконавець, починаючи виконувати рішення суду, не перевірив, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Також, позивача не було повідомлено про експертну оцінку нерухомого майна і позивач був позбавлений можливості оскаржити до суду оцінку майна. Відповідно до закону, стягнення на будинок чи квартиру проводиться в останню чергу і при умові відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Однак, державним виконавцем не виявлялись грошові кошти і рухоме майно належні позивачу, а відразу був накладений арешт на квартиру.

Крім того, в ? частини квартири, на яку державним виконавцем відділу ДВС Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_3 накладено арешт разом із позивачем зареєстрована та постійно проживає неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Іншого житла для власного проживання та проживання дитини позивач не має.

За таких обставин, в позивача виникла необхідність у зверненні до суду із даним позовом, в якому він просить суд виключити із акту опису та арешту майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладених 20 квітня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_3 відповідно до акту опису й арешту майна серія АА №352112 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити та пояснив що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 червня 2010 року у справі №2-59/10 вирішено стягнути з нього на користь ОСОБА_2 15666 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 20 квітня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_3 був складений акт опису й арешту майна серія АА №352112, згідно з яким було описано та накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 оцінкою 20000 грн.

Накладення арешту на ? частини квартири АДРЕСА_1 є незаконним, оскільки дана квартира належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 2007 року, зареєстрованого в порядку ст. 182 ЦК України, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 січня 2008 року. Копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження він не отримував. Державний виконавець, починаючи виконувати рішення суду, не перевірив, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Також, його не було повідомлено про експертну оцінку нерухомого майна і позивач був позбавлений можливості оскаржити до суду оцінку майна. Відповідно до закону, стягнення на будинок чи квартиру проводиться в останню чергу і при умові відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Однак, державним виконавцем не виявлялись грошові кошти і рухоме майно належні позивачу, а відразу був накладений арешт на квартиру.

Крім того, в 1/2 частини квартири, на яку державним виконавцем відділу ДВС Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_3 накладено арешт разом із позивачем зареєстрована та постійно проживає неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Іншого житла для власного проживання та проживання дитини позивач не має.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 і представник відділу державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції ОСОБА_3, які брали участь у попередньому судовому засіданні 13.05.2011 року а в послідуючі судові засідання не зявилися, на неодноразові виклики в судове засідання, будучи належним чином повідомленими, а саме: 02.06. 2011 року і 14.06.2011 року, не зявилися в судове засідання без поважних причин, не повідомивши про причини своєї не явки в судове засідання. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 і представника відділу державної виконавчої служби Іллінецького районного управління юстиції ОСОБА_3, не надходили. Відповідно до ст.74 ЦПК України в якій зазначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, що зазначена стороною, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомлених відповідачів по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність належним чином повідомленого відповідачів, а позовні вимоги задоволити в повному обємі, оскільки вони крім наданих доказів позивачем ніким не спростовані та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією акту опису й арешту житла - квартири №4 в житловому будинку №15 по вул. Червона Площа, в м. Іллінці (а.с. 13-14), копією рішення Іллінецького районного суду Вінницької області №2-59/10 від 22 червня 2010 року (а.с. 11-12), копією технічного паспорту на квартиру №4 в житловому будинку №15 по вул. Червона Площа, в м. Іллінці (а.с. 3-7), копія домової книги (а.с. 8-10).

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Одночасно із протиправним позбавленням права власності я та моя дитина протиправно позбавляються права на житло, гарантоване Конституцією України та іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

На підставі наведеного, керуючись 81 ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27 серпня 1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Виключити із акту опису та арешту майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, накладених 20 квітня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_3 відповідно до акту опису й арешту майна серія АА №352112 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.І. Мотрук