Справа 2-544/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.11 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

при секретарі - Орос С.Ю.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, зазначивши, що останній звернувся через Рахівський районний суд до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області та до нього із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і визнання частково недійсним свідоцтва про прийняття спадщини за законом. Основними позовними вимогами являються вимоги про визначення ОСОБА_3 додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом та зобов'язання Рахівської державної нотаріальної контори у визначений судом строк прийняти його заяву про прийняття спадщини та видати йому свідоцтво про прийняття спадщини за законом на 1/2 частину житлового будинку №16, що по вул. Незалежності у смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області та вимога про визнання частково недійсним свідоцтва про прийняття спадщини за законом, виданого 28.02.2008 року нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори, за яким позивач являється власником цілої частки майна ОСОБА_4, яка померла 27.09.2006 року. Свої вимоги позивач ОСОБА_3 мотивує тим, що він рахував, що разом з ОСОБА_1 являється у рівних долях власником житлового будинку, який належав за заповітом його матері та дружині ОСОБА_1, ОСОБА_4 Вважає, що має право на частину спадкового майна після смерті свої матері, однак йому лише тепер стало відомо, що для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, а він помилково рахував, що він є зареєстрованим у спадковому будинку, відмови від прийняття спадщини не писав, а тому вважав, що успадкував ? частину спадкового будинку. За таких обставин, вважає такі вимоги кузьмика М.В. необгрунтованими, безпідставними, такими, що не грунтуються на законі, у зв'язку із чим являється правовою необхідністю та моральним обов'язком ставити перед судом питання про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування з наступних підстав. Відповідач, за даним позовом, ОСОБА_3 на день смерті спадкодавця, ОСОБА_4, постійно проживав по вул.. Козацька, бу. 35 в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області.

Заяв до органу місцевого самоврядування чи нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свої матері ним, ОСОБА_3 не писалося. Натомість, мати відповідача, ОСОБА_4, жінка пенсійного віку ( померла у віці 56 років) проживала з позивачем, із-за хвороби не працювала, доходів не мала, а значить потребувала постійної матеріальної та моральної допомоги, в тому числі від спадкоємця за законом, свого сина, ОСОБА_3. Він же, ОСОБА_3 такої допомоги своїй матері не надавав, з матір'ю не проживав, не відвідував її, у зв'язку із чим в останній час перед смертю ОСОБА_4, перебувала у вкрай важкому матеріальному , фізичному та психологічному стані. В силу свого захворювання (епілептична хвороба) потребувала стороннього догляду. Відповідач, ОСОБА_3 за весь час хвороби свої матері ухилявся від надання їй фізичної та матеріальної допомоги. За таких обставин просив суд винести рішення, за яким усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті свої матері, ОСОБА_4, яка померла 27 вересня 2006 року та стягнути із відповідача в його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві, просять такі задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що після смерті свої матері, ОСОБА_4, на рівні з батьком, позивачем по справі, має право на спадкування житлового будинку № 16, в якому ріс і проживав разом з батьками, розташованого по вул.. Незалежності в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області. Стверджує, що посилання позивача є неправдивими, допомоги матері по мірі своєї можливості надавав, часто її провідував, спілкувався з нею. За життя матері за власний рахунок перекрив дах, відремонтував піч, огорожу, а його дружина доглядала за городом, прала білизну, тощо. Будинок, в якому проживали його батьки, мати отримала від своїх батьків. Батько жодного будівництва не проводив. Просить відмовити у задоволенні позову.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були сусідами померлої ОСОБА_4 пояснили в судовому засіданні, що остання часто хворіла, перед смертю стан здоров"я її погіршився, багато вживала алкогольних напоїв, догляд за хворою здійснював її чоловік ОСОБА_1. Син, ОСОБА_3 не доглядав за матір'ю, не допомагав їй матеріально, навпаки забирав від неї її пенсію.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

Як було встановлено в судовому засіданні, доводиться матеріалами справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_4 по день смерті, 27 вересня 2006 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та являлася власником даного будинку. Хворіла, зловживала алкоголем, мала другу групу інвалідності, була пенсійного віку, що стверджено листом Великобичківської міської лікарні від 16.03.2011 року № 79. Відповідач у справі ОСОБА_3 являвся її сином, а позивач, ОСОБА_1 - чоловіком, а отже спадкоємцями першої черги за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України потрібно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Як роз'яснено в ч. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд вважає, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не міг надавати значної матеріальної допомоги, оскільки сам перебував у скрутному матеріальному стані, однак допомагав матері працею, перекрив крівлю будинку, відвідував її як вдома так і в лікарні, а отже суд приходить до висновку про відсутність ухилення, зі сторони відповідача, від надання допомоги матері.

Суд критично відноситься до пояснень свідків, оскільки вони являються лише сусідами померлої та їх покази підтверджують факт хвороби спадкодавця та те, що позивач мешкав з ОСОБА_1 та здійснював певні дії по догляду за останньою, однак не доводять факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги, оскільки свідки достовірно не могли знати про участь відповідача у догляді за своєю матір'ю та відносини всередині їхньої сім'ї.

Таким чином, позивачем не надано доказів, які б підтвердили, що відповідач свідомо ухилявся від виконання обов'язку щодо надання допомоги хворій матері, при цьому суд враховує поведінку особи, розуміння ним свого обов'язку щодо надання допомоги, його необхідність для існування спадкодавця, оскільки являвся її сином, наявність можливості для цього. Суду не надано,доказів, що спадкодавець зверталася до відповідача з проханням про допомогу, а він, маючи можливість допомогти, ухилявся від цього, тим паче з пояснень всіх учасників судового розгляду вбачається, що померла, як інвалід та пенсіонерка отримувала пенсію, а отже мала самостійних дохід на забезпечення свого існування.

Крім того, на думку суду надана позивачем допомога спадкодавцеві за її життя так як постійно проживав з нею в одному будинку та поховання померлої не є підставою для усунення спадкоємця першої черги - відповідача від права спадкування.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні позивач не надав достатніх доказів в підтвердження своїх "позовних вимог.

Отже, доведеність вказаних в ч. 5 ст. 1224 ЦК України фактів у їх сукупності і лише при одночасному настанні цих обставин, як підстави для усунення спадкоємців від спадкування за законом, судом не встановлена, тому позовні вимоги про усунення відповідача від права спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4 не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 212- 215, 223 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, померлої 27.09.2006 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.