Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2011р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про захист права власності на земельну ділянку, відновлення меж земельної ділянки, зобовязання знести паркан та демонтувати фундамент, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою суду від 23 вересня 2011р. у задоволені заяви представника позивачки ОСОБА_1 про вжиття додаткових заходів забезпечення позову відмовлено (а.с.227).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що суд у порушені вимог матеріального та процесуального права необґрунтовано відмовив у задоволені заяви про додаткове забезпечення позову (а.с.234-237).

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2011р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеського управління земельних ресурсів Одеської міської ради та ОСОБА_2 про зобовязання Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради здійснити відповідне коректування даних земельної ділянки з відновленням раніше встановлених меж та приведенню їх у відповідність до технічної документації.

Також позивач ОСОБА_1 просила суд захистити її право власності на земельну ділянку у вказаних межах, заборонити відповідачу здійснювати провадження будь-яких видів проектно-будівельних робіт, зобов'язати відповідача ОСОБА_2 за власний рахунок знести самовільно збудований кам'яний паркан, демонтувати бетонний фундамент, очистити та відновити раніше існуючий плодючий шар по всій зруйнованій території межової границі, відновити межу між ділянками №23 та №25 по 2-му Колгоспному провулку в м. Одесі в межах раніш існуючих меж земельних ділянок та в повній відповідності з вимогами державних будівельних норм, передбачених для зведення огорожі на межах суміжних земельних ділянок з подальшим їх цільовим призначенням (а.с.5-6, 100).

Ухвалою суду від 16.05.2011р. було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову, та заборонено ОСОБА_2 та іншим особам проводити будь-які будівельні та інші роботи на межі земельних ділянок № 23 та № 25 за адресою: м. Одеса, 2-й Колгоспний провулок (а.с.81).

Ухвалою суду від 19.09.2011 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради про зобов'язання здійснити відповідне коректування даних земельної ділянки з відновленням раніше встановлених меж та приведенню їх у відповідність до технічної документації.

Продовжено розгляд справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності на земельну ділянку, відновлення меж земельної ділянки, зобов'язання знести паркан, демонтувати фундамент та заборону проведення будівельних робіт.

22.09.2011р. представник позивачки подав заяву про вжиття додаткових заходів забезпечення позову, та просив суд заборонити всі будівельні роботи та пов'язані із ними інші роботи на земельній ділянці № 25 по провулку 2-му Колгоспному в м. Одесі, що належить відповідачу ОСОБА_2, а також заборонити інспекції ДАБК в Одеській області вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію будівель та споруд на вказаній земельній ділянці.

Ухвалою суду від 23 вересня 2011р. у задоволені заяви представника позивачки ОСОБА_1 про вжиття додаткових заходів забезпечення позову відмовлено (а.с.227).

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, але вони повинні випливати із суті заявлених позовних вимог. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовив у задоволені заяви про вжиття додаткових заходів забезпечення позову суд першої інстанції вказав, що додаткові заходи забезпечення позову є неспіврозмірними та не відповідають заявленим у справі позовним вимогам.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Так, представник позивача подав заяву про вжиття додаткових заходів забезпечення позову вказав, що відповідачем не виконується ухвала суду про забезпечення позову від 16 травня 2011р., та продовжується спорудження паркану.

Судова колегія оглянув та проаналізував позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 та заяву про вжиття додаткових заходів забезпечення позову, вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову фактично дублюють позовні вимоги, в яких ОСОБА_1 також просить суд заборонити відповідачу здійснювати провадження будь-яких видів будівельних робіт.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ухвалою суду про забезпечення позову не можна вирішувати вказаний спір по суті.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що предмет позову стосується лише правомірності або неправомірності будівництва відповідачем паркану на межі земельних ділянок, а заява про забезпечення позову містить вимоги про заборону будівництва вже на всій земельній ділянці та про заборону приймати в експлуатацію всіх будівель.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 304, 312, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одесии від 23 вересня 2011р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

ОСОБА_4

ОСОБА_5