Справа № 2-з-60/11
КРАСНОАРМІЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2011 року м. Красноармійськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Заруцька Г.М. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкпро забезпечення позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, що належить відповідачу, шляхом продажу такого майна з правом укладання від імені останнього договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ і наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вимоги обґрунтовував наявністю за відповідачем заборгованості за кредитно-заставним договором №DN81AR18980162 від 20.05.2008 року, в сумі 113806,11 грн.

З метою забезпечення позову позивач в своїй заяві просив вилучити у позивача предмет застави автомобіль і передати йому у заклад, а також просив обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Перевіривши заяву та матеріали цивільної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що передбачено ч.3 ст. 151 ЦПК України.

Згідно кредитно-заставного договору №DN81AR18980162 від 20.05.2008 року у заставу переданий автомобіль ВАЗ, модель 210994-20, 2008 року випуску, тип ТЗ: Легковий-сєдан, № кузова/шасі: y6d4153, реєстраційний номер: АН0479ЕН, що належить на праві власності відповідачу.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України Про заставу, на якій ґрунтуються вимоги заявника про передачу майна у заклад з метою забезпечення позову, закладом визнається застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя.

Таким чином, заклад є самостійним видом застави, що виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

У звязку з цим вимоги заявника про передачу йому, з метою забезпечення позову, автомобіля, що належить на праві власності відповідачеві, задоволенню не підлягають.

Не підлягають також задоволенню вимоги заявника про обмеження відповідача у праві виїзду за кордон.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Частиною 2 ст. 6 даного Закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. 1 - 9 ч. 1 даної статті, зокрема, п. 2 - коли діють неврегульовані аліментні, договірні та інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; та п. 8 - коли щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

З зазначеної норми Закону не вбачається, що саме за ухвалою суду громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон і ст. 8 Закону чітко визначено, що у випадку відмови компетентними органами громадянину України у виїзді за кордон з підстав, передбачених п. 1, 2, 6 - 8 ч. 1 ст. 6 Закону така відмова може бути оскаржена у судовому порядку.

Тобто, даним Законом регулюються правовідносини щодо випадків та порядку тимчасового обмеження прав громадян на виїзд з України і визначені ст. 6 Закону такі випадки не можуть бути застосовані судом як вид забезпечення позову при розгляді цивільної справи.

За правилами статті 377-1 ЦПК України вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України здійснюється при виконанні судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про забезпечення позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягає.

На цих підставах та, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову до ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя