Добропільський міськрайонний суд Донецької області
Справа № 2-о-113/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Добропілля 25 липня 2011 року

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного Фонду України в м.Добропілля Донецької області про встановлення факту втрати джерела засобів до існування, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою, де вказала, що проживала однією сім'єю сумісно з ОСОБА_4 з 1994 року по день його смерті 25 травня 2010 року. Рішенням Добропільського міськрайсуду від 02.07.2010 року встановлено факт їх проживання разом без реєстрації шлюбу з 1994 року, а рішенням цього ж суду від 27 грудня 2010 року встановлено проживання з 1994 року по день смерті спадкодавця однією родиною. ОСОБА_4 за життя працював в якості гірника підземного, у зв'язку чим отримав право на пільгову пенсію. Після смерті ОСОБА_4 заявниця звернулась в орган ПФУ в м.Добропілля з метою переведення її на пенсію чоловіка, оскільки його заробітна плата та пенсія були для них обох основним джерелом засобів до існування, а вона працювала медсестрою у Добропільський центральній міській лікарні. Згідно довідки ПФУ, розмір пенсії чоловіка ОСОБА_4 складав в середньому 4850 грн., тоді як її заробітна плата та пенсія складають менш ніж 2000 грн., що 2,5 рази менше його щомісячного доходу. На момент смерті її чоловіка проживали разом, що встановлено рішенням суду. Вважає, що має право на перехід на пенсію чоловіка, так як його доходи та пенсія були основний джерелом для їх існування.

В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила суд ухвалити рішення про встановлення факту втрати джерела засобів до існування.

Представник заявниці ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Управління Пенсійного Фонду України в м. Добропілля Донецької області, за дорученням головний спеціаліст-юрисконсульт ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Вважає, що заявниця не є членом сім'ї померлого ОСОБА_4, оскільки в неї немає документів, що свідчать про родинний звязок із померлим годувальником ОСОБА_4 До того ж, шлюб не був зареєстрований у встановленому Законом порядку.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 256 ч.3 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Так, згідно статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах, тобто у цивільному шлюбі з ОСОБА_4, і проживали разом однією родиною з 1994 року по день його смерті до 25 травня 2010 року за адресою: м.Добропілля Донецької області, м-н Сонячний, 8-47. Даний факт встановлений рішеннями Добропільського міськрайонного суду від 02 липня 2010 року і 27 грудня 2010 року, які набули законної сили.

Вищевказані рішення судів набули законної сили, тому є законними та обґрунтованими, і за правилами ст. 14 ЦПК України являються обовязковими для всіх органів державної влади, в тому числі судової. Крім того, у відповідності зі ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно наданих довідок з Управління ПФУ в м.Добропілля від 20.10.2010 року, ОСОБА_1 у травні 2010 року отримала щомісяця пенсію при повному стажі роботи 1095,99 грн., тоді як ОСОБА_4 на момент смерті у травні 2010 року мав пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи у щомісячному розмірі 4850 грн. Рішеннями суду встановлено, що заявниця і ОСОБА_4 на момент смерті останнього, тобто 25.05.2010 року, мешкали разом однією родиною за адресою: Донецька область, м.Добропілля, м-н Сонячний, 8/47.

Згідно довідки №03/8917 від 20.10.2010 року, наданої Управлінням Пенсійного Фонду України в м.Добропілля Донецької області, ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_4 була пенсіонером і отримує пенсію за віком з 2009 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що основним джерелом до існування у сімї був дохід ОСОБА_4, і оскільки на момент смерті останнього заявниця проживала з ним однією родиною, то вона після смерті втратила основне джерело засобів до існування.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та керуючись ч.3 ст.256 ЦПК України, ст.ст. 10,11,60, 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного Фонду України в м.Добропілля Донецької області, про встановлення факту втрати джерела засобів до існування - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратила джерело засобів до існування після смерті її годувальника ОСОБА_4, який помер 25 травня 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін