Справа №22-ц-2308/11 Суддя-доповідач - Кононенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2011 року м.Суми

колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Кононенко О.Ю.,

суддів - Семеній Л.І., Хвостика С.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду у м. Суми цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 липня 1989 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області (актовий запис № 89).

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 521 грн. 00 коп. до повноліття дитини, починаючи стягнення з 08 вересня 2011 року, аліменти стягувати на користь матері дитини ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі в сумі 188 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду, порушення процесуального закону, просить апеляційний суд змінити зазначене рішення суду, задовольнивши позовні вимоги про стягнення аліментів у повному розмірі, виключивши з мотивувальної частини рішення вказівку про фактичне припинення подружніх стосунків з серпня 2011 року.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції при визначенні суми аліментів не в повній мірі врахував матеріальний стан відповідача та прийшов до помилкового висновку про фактичне припинення подружніх стосунків саме в серпні 2011 року.

Рішення суду в частині вирішення вимог про розірвання шлюбу не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, її представника - адвоката ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_2, який заперечував проти скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 22 липня 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, шлюб зареєстровано у відділі РАЦС Білопільського районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9).

Сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8), яка мешкає разом з матір'ю - ОСОБА_1

Як вбачається з довідки ДПІ в м. Суми від 04 листопада 2011 року, ОСОБА_2 зареєстрований в Державній податковій інспекції в м. Суми як підприємець - платник податків, з 2008 року по 2010 рік доходів не отримував. Інформація про отримані доходи за 1-3 квартали 2011 року в ДПІ в м. Суми відсутня (а.с. 41).

Як встановлено в судовому засіданні місцевого суду, відповідач є працездатним, на даний час ніде не працює, у нього на утриманні є повнолітня дочка, яка продовжує навчання, крім того, відповідач в добровільному порядку надає допомогу на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3.

Також встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалось, оскільки з різних сімейних питань між ними постійно виникали непорозуміння та їх подружні відносини фактично припинені з серпня 2011 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 місцевий суд виходив з того, що подальше спільне життя сторін суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, сім'ю зберегти неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати, а також визначаючи суму аліментів суд виходив із встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Апелянтка в порушення вимог ст.60 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що місцевий суд не в повній мірі врахував матеріальний стан відповідача.

Твердження апеляційної скарги про те, що відповідач є забезпеченою людиною, отримав з депозитного рахунку кошти на висновок суду не впливають, оскільки з цього приводу в Зарічному районному суді м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд прийшов до помилкового висновку про фактичне припинення подружніх стосунків саме з серпня 2011 року належними доказами не підтверджені.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 листопада 2011 року в частині вирішення вимог про стягнення аліментів залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.