Апеляційний суд Харківської області
Справа 22-ц-244/2011 р. Головуючий 1 інст.- Назаренко О.В. Категорія - визнання права власності Доповідач - Зазулинська Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів - КРУГОВОЇ С.С., ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Роганської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_1. звернувся до Харківського районного суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування.

Зазначав, що 12 жовтня 1977 року помер його батько ОСОБА_7, який на підставі договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, та рішення Харківської райради про відведення земельної ділянки для будівництва з відступом від проекту побудував житловий будинок № 23 по пров. Леніна в смт.Рогань, але вказаний будинок не прийнятий до експлуатації, право власності на нього в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано.

КП «Архітектурне бюро Харківського району» здійснено обстеження будинку та господарських будівель та надано висновок щодо його технічного стану та можливості і умов прийняття до експлуатації з урахуванням того, що будинок, мала каналізаційна споруда та надвірна вбиральня побудовані з порушеннями норм забудови земельних ділянок. Власниками садиб №№ 21 і 25 по пров.Леніна надані письмові згоди на прийняття в експлуатацію будинку та вказаних господарських споруд, а виконкомом Роганської селищної ради прийнята рішення про надання дозволу на збереження усіх побудов.

Він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що відкрилася в зв»язку зі смертю батька, оскільки проживав разом з батьками і проживає у будинку до цього часу, користується будинком і земельною ділянкою. Його брат та сестри нотаріально посвідченими заявами підтвердили, що спадщину після батька не приймали і на неї не претендують.

На підставі наведеного та ст. ст. 100, 529,548,549 ЦК України 1963 року ОСОБА_1. просив суд визнати за померлим ОСОБА_7 право власності на житловий будинок та господарські споруди по пров.Леніна,23 в сел..Рогань Харківського району і області;

Визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на вказаний будинок та господарські споруди як спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_8, померлого 12.10.1977 року. Відповідачі проти позову не заперечували.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2010 року ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог відмовлено і судові витрати віднесені за його рахунок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення, як незаконне та необґрунтоване і ухвалити нове, яким визнати за ним право власності на житловий будинок літ.»А-1» по пров.Леніна,23 у смт. Рогань Харківського району Харківської області, без прибудови літ. «А1-1» та інших господарських будівель. Посилається на невідповідність фактичним обставинам висновку суду про неможливість визначити частку нерухомого майна, що є спадковим після смерті його батька ОСОБА_7, померлого 12.10.1977 року.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представника позивача та відповідача ОСОБА_5; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність на даний час підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими спорудами. Вказані висновки відповідають вимогам закону і обставинам справи.

Як убачається з матеріалів справи на підставі договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого другою Державною нотаріальною конторою міста Харкова від 24.04.1954 року та рішення Харківської райради № 185 від 15.03.1952 року про відведення земельної ділянки для будівництва одноповерхового дерев»яного житлового будинку з двох кімнат та кухні, ОСОБА_7 була виділена земельна ділянка, площею 1200 кв.м. по пров.Леніна, 23 ( колишній № 9) в сел..Рогань харківського району.

На вказаній земельній ділянці за життя ОСОБА_7 збудовано житловий будинок, льох, сарай , а в наступні після його смерті роки - прибудова до будинку, тамбур, надвірна вбиральня, мала очистна споруда.

При цьому з матеріалів обстеження житлового будинку та господарських будівель убачається, що житловий будинок літ.А-1 збудовано на відстані 6,50 м. від житлового будинку, розташованого на сусідній садибі № 21, а надвірної вбиральні літ.»В» на відстані менше 1,0 м. від суміжної межі з вказаною садибою,. Будівництво малої каналізаційної споруди виконано на відстані менше 15,0 м. від житлового будинку № 25 по пров.Леніна , що порушує норми забудови земельних ділянок, права та інтереси власників цих садиб і можуть бути збереженими у складі садиби за їх письмовою згодою.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці встановлюються ст. 376 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

12 жовтня 1977 року ОСОБА_7 помер. На момент його смерті і по теперішній час син померлого ОСОБА_1І, - позивач ОСОБА_1 проживає у спадковому будинку та зареєстрований за вказаною адресою.

У листопаді 2006 року він звернувся до Роганської селищної ради з заявою про прийняття будинку № 23 по пров.Леніна в експлуатацію.

Рішенням виконкому Роганської селищної ради № 164 від 23.02.2007 року дозволено:

1.Зберегти закінчений будівництвом житловий будинок садибного типу літ. « А-1» з прибудовою літ « А1-1» загальною площею 61,1 кв.м. збудований з відхиленням від проекту, розташований на садибі ОСОБА_7 в сел..Рогань по пров.Леніна,23 та рекомендовано право власності на вказаний будинок оформити згідно з вимогами чинного законодавства;

2.Дозволити зберегти господарські будівлі : сарай літ.»Б», льох літ.»б» з тамбуром літ.»б-1», надвірну вбиральню літ.»В», малу каналізаційну споруду літ.»Г»;

3.Клопотати перед Харківською райдержадміністрацією про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом двокімнатного одноповерхового, одноквартирного приватного житлового будинку садибного типу літ.»А-1» житловою площею 28,70 кв.м. загальною площею 61.1 кв.м., розташованого в сел..Рогань по пров.Леніна,23 Харківського району.

Між тим, всупереч встановленому ч.1 ст.60 ЦПК України процесуальному обов»язку, позивач не надав суду доказів звернення до компетентного органу з приводу прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку будинку та господарських споруд.

Зазначивши відповідачами свого брата ОСОБА_2 , сестер ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Роганську селищну раду Харківського району всупереч вимогам ст. 15 ЦПК УК України, в своєму позові ОСОБА_1 не вказав які його права порушені, оспорені чи не визнані вказаними відповідачами, за умови того, що, як вже зазначено, всі відповідачі проти його позову не заперечували.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,319,324 ЦПК України судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді -