Справа № 2-1309-11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2011 року м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А. С.,

при секретарі: Харьковій Л.М.,

за участю сторін по справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Марїнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі розміром 700 (сімсот) гривень 00 копійок, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

В період часу з 2006 року по квітень 2011 року ОСОБА_1, позивач по даній цивільній справі, проживала з ОСОБА_3, відповідачем по даній цивільній справі в фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбних відносин сторони по справі мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 304657, видане виконкомом Курахівськох міської ради Марїнського району Донецької області.

Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні.

Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, відповідач має працездатний вік, інших дітей у відповідача не має, ніяких утримань за виконавчими листами відповідач не здійснює, отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, надав наступні пояснення. Так, відповідач на теперішній час не працевлаштований, має нерегулярний дохід, мешкає спільно з батьками, які й надають матеріальну підтримку. ОСОБА_3 розуміє необхідність виконання обовязку щодо утримання неповнолітнього сина, та в силу перебування, на теперішній час, в складних матеріальних умовах не має можливості сплачувати щомісячні аліментні платежі у заявленому ОСОБА_1 розмірі. За посиланням відповідача, грошова сума розміром 700, 00 гривень для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є безпідставно завищеною позивачем, а щомісячна сума коштів розміром 300, 00 гривень, яку ОСОБА_3 згоден сплачувати ОСОБА_1 в достатній мірі, на думку відповідача, забезпечить потреби дитини.

Приймаючий в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 (діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 19 серпня 2011 року, ордеру від 8 вересня 2011 року) у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя ОСОБА_3 та в судових дебатах просив суд частково задовольнити вимоги ОСОБА_1, стягнувши з відповідача аліменти саме на визнану останнім суму.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментних платежів, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх не повнолітніх дітей до досягнення повноліття та ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При розгляді справи, враховуючи розяснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та ОСОБА_3 до якого предявлено вимогу про стягнення аліментів (відповідно до записів в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком останнього є саме відповідач); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні позивача ОСОБА_1, яка предявила позов про стягнення аліментів (після припинення фактичніх шлюбних відносин сторін по справі, дитина мешкає спільно зі своєю матірю, що підтверджено довідкою комунального підприємства Міська служба єдиного замовника № 309 від 20 червня 2011 року); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку (позивач знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну щомісячну допомогу), суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобовязань відповідачу є обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: - стан здоровя платника аліментів та дитини (будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідача ОСОБА_3 не надано; згідно довідки Курахівської міської лікарні Марїнського району Донецької області від 20 червня 2011 року неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 здоров); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач має працездатний вік, протипоказань відносно умов праці не надано); - відсутність у ОСОБА_3 грошових зобовязань (відповідач нікому не сплачує аліменти, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає). Суд, приймає до уваги посилання ОСОБА_3 щодо відсутності постійного місця роботи (тимчасової не працевлаштованості) як обставину, що має істотне значення для визначення розміру аліментних платежів, з одночасним зауваженням щодо розцінки зайняття відповідачем статусу безробітного як можливість ухилення від матеріального утримання свого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі, достатньому для повноцінного забезпечення розвитку неповнолітнього.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач по справі на теперішній час не працевлаштований, отримує нерегулярний дохід, суд прийшов до висновку про необхідність визначення розміру аліментних платежів саме в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень, що найкращим чином захистить інтереси неповнолітнього сина щодо потреби ОСОБА_1 в матеріальних коштах в звязку з її вихованням дитини, та не призведе відповідача ОСОБА_3 до скрутного матеріального становища.

Суд вважає необхідним розяснити сторонам, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. За статтею 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Так, п. 1,2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязанних з розглядом судової справи віднесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу. Так, ОСОБА_1 в силу п. 5 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, ч. 3 ст. 81 ЦПК України звільнена від сплати державного мито та витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу, тому судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави. Відповідно, до загального правила, саме пропорційно сумі, яка стягується має підлягати відшкодуванню судові витрати за рахунок відповідача (п. а ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито(розмір ставки державного мита із позовних заяв один відсоток ціни позову, але не менше три неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше ніж сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що в даному випадку дорівнює 51,00 гривень. Згідно встановлених Кабінетом Міністрів України розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 року № 825) сума інформаційно-технічного забезпечення розгляду даної цивільної справи (що випливає з сімейних відносин) дорівнює 120,00 гривень (без будь-якої відсоткової залежності від суми позову).

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 6 липня 2011 року і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави мито в розмірі 51 (пятдесят одна) гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис) А. С. Клікунова

Копія вірна:

Суддя А. С. Клікунова

Дата документу 09.09.2011