Справа № 2-753/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2011 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Мельниченко С.П.,

при секретарі Білодід Ю.П.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Новомосковської міської ради, третя особа Комунальне підприємство Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації про визнання договору частково недійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Новомосковської міської ради, третя особа Комунальне підприємство Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації в якому позивач, після уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «З», з прибудовою літ. «з», прибудовою літ. «з-1», ганком, сходами, літньою кухнею-сараєм літ. «Ж», погрібом літ. «ПГ», прибудовою літ. «Ж», входом в погріб літ. «И», сараєм літ. «Л», літнім душем літ. «М», вбиральнею літ. «Н», колодязем літ. «к» , басейну для води, хвірткою № 5, огорожею № 6, 8, 9, 10, воротами № 7, цоколем літ. «Ц» розташований по АДРЕСА_1 ;

- визнати частково недійсним договір дарування укладений 30.08.2008 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в частині дарування житлового будинку літ. «З», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Л», входу в погріб «И», колодязя «К», колодязя «К-1», огорожі № 5, 6 під АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 17.11.1978 він придбав частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складалось з: житлових будинків літ. «А» та літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ. «Е», вбиральні літ. «Е» та колодязю. Фактично в користування позивача перейшов житловий будинок під літ. «А» та надвірні побудови.

Позивач розібрав будинок під літ. «А», зруйнував господарські будівлі і споруди та, отримавши дозвіл на будівництво, збудував житловий будинок літ. «З», з прибудовою літ. «з», прибудовою літ. «з-1», ганком, сходами, літньою кухнею-сараєм літ. «Ж», погрібом літ. «ПГ», прибудовою літ. «Ж», входом в погріб літ. «И», сараєм літ. «Л», літнім душем літ. «М», вбиральнею літ. «Н», колодязем літ. «к» , басейну для води, хвірткою № 5, огорожею № 6, 8, 9, 10, воротами № 7, цоколем літ. «Ц».

Інша частина домоволодіння, а саме будинок під літ. «Б», на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.1978 року, належала ОСОБА_6 , який помер в 1982-1983 роках.

Після його смерті частину спадкового майна, тобто частину домоволодіння, прийняла у спадщину ОСОБА_7 , яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_8 » та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

30.08.2005 року ОСОБА_5 подарувала належну їй частину домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , однак в договір дарування ввійшов і будинок з господарськими будівлями та спорудами збудований позивачем, що змушує його звернутись з даним позовом до суду та просити суд задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач, будучи допитаним в якості свідка, пояснив, що дійсно він придбав у власність будинок АДРЕСА_1 в 1978 році і з того часу своїми зусиллями та своїм коштом збудував новий будинок літ. «З», з прибудовою літ. «з», прибудовою літ. «з-1», ганком, сходами, літньою кухнею-сараєм літ. «Ж», погрібом літ. «ПГ», прибудовою літ. «Ж», входом в погріб літ. «И», сараєм літ. «Л», літнім душем літ. «М», вбиральнею літ. «Н», колодязем літ. «к» , басейну для води, хвірткою № 5, огорожею № 6, 8, 9, 10, воротами № 7, цоколем літ. «Ц». Як так сталось що № 37 об`єднали з № 39 йому не відомо. Просив задовольнити його позовні вимоги.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена.

Представник Новомосковської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник КП НМБТІ в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.1978 року придбав у власність частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з: житлових будинків літ. «А» та літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ. «Е», вбиральні літ. «Е» та колодязю. (а.с. 7-9)

Фактично позивачеві в користування перейшов будинок літ. «А», що не заперечувалось сторонами, який позивач розібрав та, зруйнувавши господарські будівлі і, отримавши дозвіл на будівництво, збудував новий будинок під літ. «З», з прибудовою літ. «з», прибудовою літ. «з-1», ганком, сходами, літньою кухнею-сараєм літ. «Ж», погрібом літ. «ПГ», прибудовою літ. «Ж», входом в погріб літ. «И», сараєм літ. «Л», літнім душем літ. «М», вбиральнею літ. «Н», колодязем літ. «к» , басейну для води, хвірткою № 5, огорожею № 6, 8, 9, 10, воротами № 7, цоколем літ. «Ц». (а.с. 20)

Інша частина домоволодіння АДРЕСА_1 , станом на 1980 рік, належала ОСОБА_6 , який розібрав будинок літ. «Б», та почав будівництво нового будинку під літ. «Д» (а.с. 20)

Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 377/2 від 08.09.1989 року було змінено конфігурацію присадибних ділянок по фактичному користуванню і вирішено закріпити за ОСОБА_6 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4510 кв.м. розташовану під АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 помер і спадщину після нього в рівних частках прийняли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , що вбачається з договору дарування (а.с. 9) та листа КП НМБТІ (а.с. 20), тобто кожному зі спадкоємців належить по частині домоволодіння АДРЕСА_1 .

30.08.2005 р. ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з: будинку літ. «Д» (незакінчений будівництвом), будинку літ. «З», вбиральні літ. «Г», вбиральні літ. «Е», кухні-сараю літ. «Ж-Л», входу в погріб літ. «И», сараю літ. «Л», колодязю літ. «к», колодязю літ. «к-1», огорожі № 2, 4, 5, 6, розташований на земельній ділянці держфонду площею 4510 кв.м.

Розпорядженням Новомосковського міського голови домоволодінню ОСОБА_1 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Зі змісту ст.. 717, 718 ЦК України вбачається, що дарунком може бути лише об`єкт, належний дарувальнику на праві власності.

Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, будинок літ. «З», вбиральня літ. «Е», вхід в погріб літ. «И», сарай літ. «Л», колодязь літ. «к», хвіртка № 5, огорожа № 6, збудовані позивачем, то вони не могли бути передані у дар відповідачеві, а отже в цій частині позовні вимоги позивача про визнання договору дарування частково недійсним підлягають задоволенню.

Крім того, як вже зазначалось вище, позивачем збудовано в домоволодінні АДРЕСА_1 будинок під літ. «З», з прибудовою літ. «з», прибудовою літ. «з-1», ганком, сходами, літньою кухнею-сараєм літ. «Ж», погрібом літ. «ПГ», прибудовою літ. «Ж», входом в погріб літ. «И», сараєм літ. «Л», літнім душем літ. «М», вбиральнею літ. «Н», колодязем літ. «к» , басейну для води, хвірткою № 5, огорожею № 6, 8, 9, 10, воротами № 7, цоколем літ. «Ц».

Позивачем надано суду докази того, що ним було отримано дозвіл на будівництво, однак не надано проекту будівництва, що унеможливлює встановити відповідність побудов проекту, а тому вказане будівництво можливо кваліфікувати як самочинне будівництво, оскільки відповідно до ст.. 376 ЦК України житловий будинок вважається самочинним будівництвом, якщо він збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст.. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1035 від 09.09.2009 р. підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об`єкти будівництва.

Позивачем отримано в КП Новомосковське МБТІ висновок про технічний стан будинку АДРЕСА_2 згідно вказаного Порядку, надано докази правомірності користування земельною ділянкою, а отже суд не вбачає перешкод для визнання за позивачем права власності на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.. 203, 215, 331 376 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Новомосковської міської ради, третя особа Комунальне підприємство Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації про визнання договору частково недійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати частково недійсним договір дарування частини домоволодіння АДРЕСА_2 , укладений 30 серпня 2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , в частині дарування житлового будинку літ. «З», вбиральні літ. «Г», входу в погріб «И», колодязя «к», колодязя «к-1», сараю літ. «Л» огорожі № 5, 6 під АДРЕСА_1 ,

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «З» з прибудовою літ. «з», прибудовою літ. «з-1», ганком, сходами, літньою кухнею-сараєм літ. «Ж», погрібом літ. «ПГ», прибудовою літ. «Ж», входом в погріб літ. «И», сараєм літ. «Л», літнім душем літ. «М», вбиральнею літ. «Н», колодязем літ. «к» , басейну для води, хвірткою № 5, огорожею № 6, 8, 9, 10, воротами № 7, цоколем літ. «Ц» розташований під АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.П.Мельниченко