Макарівський районний суд Київської області
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Лизі Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інфінменеджмент», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 2 червня 2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інфінменеджмент» укладено кредитний договір №83 (далі - кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору (зі змінами та доповненнями, внесеними договором про внесення змін №7 від 25.01.2008р.) банк надає відповідачу-1 кредит на поповнення оборотних коштів в сумі 5000000 (пять мільйонів) грн. на строк з 02 червня 2006 року по 23 січня 2009 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 19% річних.
Крім того, відповідно до п. 5.3. кредитного договору за порушення строків (визначених в цьому договорі) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач-1 за вимогою позивача зобов'язаний сплатити банку штрафні санкції (неустойку) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачуються штрафні санкції (неустойка), обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочки виконання зобов'язання від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості.
Відповідач-1 свої зобов'язання за кредитним договором щодо погашення кредиту та сплати процентів належним чином не виконує, чим допустив заборгованість у розмірі 8 441 712, 21 грн..
У відповідності до п.3.1.5. іпотечного договору іпотекодержатель має право у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобовязання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання відповідачем-1 в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки, шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором.
Пунктом 6.2 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд іпотеко держателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог.
Таким чином, за рахунок предмету іпотеки, належного відловідачу-2, позивач має право шляхом подання позовної заяви до суду та отримання рішення на його користь, задовольнити свої вимоги, які виникають із кредитного договору, оскільки позичальником належним чином не виконуються умови кредитного договору, а саме в частині повернення основної суми боргу та сплати відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.
Посилаючись на ст. ст. 525, 526, 589-591, 1050, 1054 ЦК України просив позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 просив задовольнити уточнені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, про що представник позивача не заперечував.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання відповідачем -1 умов цього договору ( в тому числі. Несвоєчасного виконання грошового зобовязання (з простроченням їх виконання більше, ніж на один робочий день), що випливають з цього договору , а саме: несплати процентів та/або несвоєчасного повернення кредиту або його частини) позивач має право на свій розсуд, зокрема внести зміни/доповнення до кредитного договору в односторонньому порядку ( внести зміни до умов зобовязань своїх та/або відповідача-1, включаючи зміну відповідачу-1 процентної ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 29% річних, а також включаючи зміну процентної ставки, що нараховується на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом , виходячи із 39% річних).
Так відповідно до змін та доповнень №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9 від 02 червня 2006 року до кредитного договору №83 відповідач-1 повинен був сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 19% річних в такі строки: за період з 02 червня 2006 року по 3О червня 2006 року не пізніше 30 червня 2006 року; за період з 01 липня по 31 жовтня 2006 року не пізніше 31 жовтня 2006
Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та сплати відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.
У відповідності до п.3.1.5. іпотечного договору іпотекодержатель має право у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов'язання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання відповідачем-1 в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки, шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором.
Пунктом 6.2 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог.
Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав.
Відповідач-1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого допустив заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 8 441 712, 21 грн., яка включає: 5000000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 2351381,52 грн. простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, 792808,23 грн., заборгованості по штрафних санкціях (неустойці) за несвоєчасне повернення кредиту, 297522,46 заборгованості по штрафних санкціях (неустойці) за несвоєчасну сплату процентів, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до заяви про збільшення вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя.
Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше
не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи викладене, а також те, що зобовязання відповідачами належним чином не виконані, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів солідарно в дохід держави у розмірі 1700 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 15,60,79,88,207, 212-215,223,224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інфінменеджмент», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Макарівським районним судом Київської області за заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання ними копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.