Справа № 2-352/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2011 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко Г.А.

при секретарі Колдуновій Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

До суду звернувся представник позивача з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 1787,49 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., посилаючись на ту обставину, що 15.10.2007 року позивач сплатила за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 3191,92 грн. податок з доходів фізичних осіб за продаж нерухомого майна. Оскільки угода не відбулась з вини останньої, рішенням суду від 13.03.2008 року, яке набрало чинності, на її користь солідарно з ОСОБА_3 суло стягнуто 3360,90 грн. Відповідач ігнорує рішення суду, тому за користування чужими грошима повинна сплачувати проценти. Відповідно до вимог ст..625 ч.2 ЦК України зобов»язана сплатити уму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Така сума згідно з наданим розрахунком складає 1787,49 грн. Крім майнової шкоди позивачу заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв»язку з незаконним заволодінням та користуванням її коштами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що рішенням суду з неї та ОСОБА_4 солідарно дійсно було стягнуто на користь позивача 3360,90 грн. Оскільки вона не мала такої суми грошей та на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, але вона працює, то ВДВС виконавчий лист було направлено за місцем її роботи. Із заробітної плати за виконавчим листом були проведені стягнення і на теперішній час виконавче провадження постановою державного виконавця закрито у зв»язку з виконанням. Вважає необґрунтованим посилання представника позивача на ст..625 ЦК України, оскільки ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28.05.2008 року встановлено відсутність між ними якого-небудь договору та виключено посилання суду 1 інстанції в рішенні на ст..635 ЦК України, як на підставу задоволення позовних вимог. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням суду від 13.03.2008 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_2 було стягнуто майнову шкоду в сумі 3279,90 грн. та судові витрати в сумі 81 грн., а всього 3360,90 грн. При цьому суд виходив з того, що витрачені ОСОБА_2 за ОСОБА_4 15.10.2007 року гроші в сумі 3279,90 грн. податки з доходів фізичних осіб, є збитками та повинні бути стягнуті на підставі ст.1166 ЦК України.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28.05.2008 року встановлено, що між сторонами попередній договір не укладався, та виключено посилання суду 1 інстанції в рішенні на ст..635 ЦК України, як на підставу задоволення позовних вимог. Зазначено, що внаслідок необгрунтованого ухилення ОСОБА_4 від укладення договору купівлі-продажу будинку, ОСОБА_2 була завдана шкода у вигляді понесених нею витрат, яка відповідно до вимог ст..1166 ЦК України підлягає відшкодуванню.

Таким чином, посилання представника позивача на ст.625 ЦК України, що регулює прострочення грошового зобов»язання при договірних правовідносинах, не може бути застосована до вимог позивача щодо стягнення інфляційних та 3% річних від простроченої суми за період з 15.10.2007 року по день винесення рішення 13.03.2008 року.

Після винесення рішення суду, яке набрало чинності, правовідносини між сторонами перейшли у сферу виконання. Тому не ґрунтуються на законі і вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних від простроченої суми після винесення рішення.

Не має також і правових підстав для стягнення у зазначений період суми боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, оскільки відповідно до діючого Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»індексації підлягають лише грошові доходи громадян в гривнях на території України, що не мають одноразового характеру, а саме: пенсії, соціальні допомоги, стипендії, оплата труда, суми відшкодування шкоди, спричиненої працівнику каліцтвом та іншим ушкодженням здоров»я та інш.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача, то вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.10,11,60,88,213 ЦПК України, ст.ст.23, 1167 ЦК України, суд-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити за необгрунтованістю.

На рішення можуть бути подані апеляційні скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення до Херсонського апеляційного суду через суд Комсомольського району м.Херсона.

СуддяОСОБА_5