Справа № 2-203/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2011 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Бабоїд О. М.

при секретарі - Чижевської М.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належно повідомлена, проте в позовній заяві вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі в судовому засіданні та без застосування технічних засобів.

Відповідачка до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, проте надала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність та без застосування технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що, 03 лютого 1992 року, не склавши заповіту, помер ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований до дня смерті по вул.. Фрунзе, 24 в м. Тараща Київської області. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по вул.. Фрунзе, 24 в м. Тараща Київської області вартістю 94913 грн.

Спадкоємицею за законом була його дружина, ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила.

Факт прийняття нею спадщини стверджується тим, що вона на день його смерті проживала в цьому будинку і продовжувала проживати до дня своєї смерті, тобто до 10 березня 2010 року, тобто вступила в володіння та користування спадковим майном, доглядала будинок та здійснювала його ремонт, користувалася земельною ділянкою, домашніми речами, що відповідає положенням ст. 549 ЦК України 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, згідно якої спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Дане стверджується довідкою № 1135 від11.03.2011 року виданою виконкомом Таращанською міською радою Київської області та виписками з будинкової книги.

Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

10 березня 2010 року, не склавши за життя заповіту, ОСОБА_4 померла.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по вул.. Фрунзе, 24 в м. Тараща Київської області вартістю 94913 грн, що належав ОСОБА_5, який помер 03.02.1992 року, щодо якого вона фактично прийняла спадщину але юридично не оформила.

Спадкоємицею за законом першої черги є позивачка, яка своєчасно прийняла спадщину, подавши протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, оскільки вона не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Спадкоємцем другої черги є відповідачка.

Стаття 1276 ЦК України передбачає, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Отже, право на спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 03 лютого 1992 року, переходить до позивачки.

Таким чином, позивачка своєчасно прийняла спадщину і є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5, який помер 03 лютого 1992 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати позивачка бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273 - 1276 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належно повідомлена, проте в позовній заяві вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі в судовому засіданні та без застосування технічних засобів.

Відповідачка до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, проте надала до суду заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність та без застосування технічних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що, 03 лютого 1992 року, не склавши заповіту, помер ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований до дня смерті по вул.. Фрунзе, 24 в м. Тараща Київської області. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по вул.. Фрунзе, 24 в м. Тараща Київської області вартістю 94913 грн.

Спадкоємицею за законом була його дружина, ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила.

Факт прийняття нею спадщини стверджується тим, що вона на день його смерті проживала в цьому будинку і продовжувала проживати до дня своєї смерті, тобто до 10 березня 2010 року, тобто вступила в володіння та користування спадковим майном, доглядала будинок та здійснювала його ремонт, користувалася земельною ділянкою, домашніми речами, що відповідає положенням ст. 549 ЦК України 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, згідно якої спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Дане стверджується довідкою № 1135 від11.03.2011 року виданою виконкомом Таращанською міською радою Київської області та виписками з будинкової книги.

Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

10 березня 2010 року, не склавши за життя заповіту, ОСОБА_4 померла.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по вул.. Фрунзе, 24 в м. Тараща Київської області вартістю 94913 грн, що належав ОСОБА_5, який помер 03.02.1992 року, щодо якого вона фактично прийняла спадщину але юридично не оформила.

Спадкоємицею за законом першої черги є позивачка, яка своєчасно прийняла спадщину, подавши протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, оскільки вона не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Спадкоємцем другої черги є відповідачка.

Стаття 1276 ЦК України передбачає, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Отже, право на спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 03 лютого 1992 року, переходить до позивачки.

Таким чином, позивачка своєчасно прийняла спадщину і є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5, який помер 03 лютого 1992 року.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Судові витрати позивачка бере на себе.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273 - 1276 ЦК України, суд,-

Головуючий:ОСОБА_6.