Справа № 22-ц-2659/2011 Головуючий у I інстанції Дикий В.М.
Категорія цивільна Доповідач - Мамонова О. Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2011 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивачки ОСОБА_5, відповідачки ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2011 року, яким відмовлено в задоволенні її позову, і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, порушені норми матеріального та процесуального права, у звязку з чим рішення є необґрунтованим та незаконним. Апелянт наголошує на тому, що суд безпідставно не прийняв до уваги ту обставину, що батько позивачки ОСОБА_9, на момент смерті своєї матері, бабусі позивачки, ОСОБА_10 постійно проживав разом із нею, а тому, фактично, прийняв спадщину після її смерті. Зазначає, що після смерті батька, вона разом зі своєю матірю ОСОБА_11, регулярно приїздили до спірного будинку, підтримували його в належному стані, сплачували за комунальні послуги та обробляли присадибну земельну ділянку, тобто вона фактично прийняла спадщину після смерті свого батька.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати рішення суду, відповідачки та її представника, які наполягали на законності рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу заявлених позовних вимог, та незаконність набуття ОСОБА_8 права власності на спірне домоволодіння судом не встановлено.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 1994 року померла ОСОБА_10 (а.с.6), якій належав на праві власності будинок за адресою: Чернігівська область, м. Носівка, вулиця Ковпака, 45 (а.с.74).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_10 не заводилась.

Згідно довідки № 814 від 28.01.2010 року, виданої Виконавчим комітетом Носівської міської ради Чернігівської області, станом на 17 грудня 1994 року (на день смерті спадкодавця ОСОБА_10І.) у спірному домоволодінні були зареєстровані: ОСОБА_12 та ОСОБА_10 (а.с.72).

З копії ж домової книги на вказаний будинок вбачається, що у спірному домоволодінні на день смерті ОСОБА_10 також був прописаний і ОСОБА_9 (а.с.12).

15 червня 1998 року помер ОСОБА_9 (а.с.15), а 30 травня 2000 року ОСОБА_12 (а.с.63).

27 листопада 2000 року ОСОБА_8 звернулася в строк визначений ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року до Носівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 60).

23 липня 2010 року державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_13 було видано ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_12 в цілому на весь спірний будинок.

Статтею 548 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Сукупність досліджених обставин справи та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що позивачем, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не доведено суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду доказів, які б підтвердили факт прийняття позивачкою спадщини після померлого 15 червня 1998 року її батька ОСОБА_9.

До того ж, в обґрунтування позову ОСОБА_5 посилається на те, що після смерті свого батька ОСОБА_5 ОСОБА_14 вона фактично прийняла спадщину, однак позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини, від якого виникає її право на спадкування, вона не заявляє.

За вищевикладених обставин суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_5

Доводи апелянта стосовно того, що вона фактично прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_9, оскільки разом зі своєю матірю ОСОБА_11 регулярно приїздила до спірного будинку та підтримувала його в належному стані, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження зазначеного.

Зважаючи на викладене, оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: