АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22- ц -94/2011 р. Головуючий 1 інст. Кицюк В.П.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

за участю секретаря Пуль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Житлобуд 2», комунального підприємства «Шляхрембуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

У вересні 2009р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Житлобуд 2» та КП «Шляхрембуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилаючись на положення ст.ст. 1166,1187 ЦК України, просила про стягнення з відповідачів 60000грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказувала, що вона здійснювала самовільне будівництво капітального гаражу на вільній території в районі будинку № 9 по вул. Старицького у м. Харкові. 01 вересня 2009 року невідомі особи за допомогою транспортних засобів, власниками яких є відповідачі, - трактора д.н. НОМЕР_1 та автомобіля УРАЛ д.н. АХ74ВК знесли недобудований гараж і вивезли належні їй будівельні матеріали у невстановленому напрямку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник АТ «Житлобуд-2» просив відмовити у задоволенні позову за безпідставність та недоведеністю позовних вимог.

Справу розглянуто за відсутності представника відповідача КП «Шляхрембуд» .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 вересня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК, ст. 3 ЦПК кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що позивач на порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не довів своїх вимог що до порушення його прав як власника майна.

Право володіння, користування та розпорядження майном, згідно з вимогами ст. 317 ЦК України, належить власникові майна, а право володіння за ст. 398 ЦК України, виникає на підставі договору із власником або особою, якій майно було передано власником, а також з інших підстав, установлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Зі змісту частини 1 статті 317 ЦК України вбачається, що права володіння, користування та розпорядження майном належать власникові цього майна.

Відповідно до пункту 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 7 лютого 2002 року (в редакції, що була чинною на момент виникнення спору), оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. Зазначених обставин по справі не встановлено.

ОСОБА_1 не надала доказівщодо права володіння, користування майном, - самовільним будівництвом капітального гаражу в районі будинку № 9 по вул. Старицького у м. Харкові, тобто порушення своїх речових прав, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на норми ст. ст. 1166, 1187 ЦК, безпідставні оскільки зазначеними нормами спірні правовідносини не врегульовано.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди.

Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

В даному випадку позивачка не надала доказів наявності шкоди завданої саме її майну.

Особливі правила ст. 1187 ЦК діють тільки тоді, коли шкода завдана тими шкідливими властивостями об'єкту, завдяки яким діяльність з ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими.

З огляду на це та відповідно до ст. 308 ЦПК України підстав для скасування судового рішення не має.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді