Справа №22ц-759/11р.
Категорія: 67 Головуючий в 1-й інстанції Матюшко О.І.
Доповідач Закарян К.Г.

Р І Ш Е Н Н Я
2011 року лютого місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: Закарян К.Г.
суддів: Пузанової Л.В.
при секретарі: Третьяковій І.В.
з участю прокурора: Пуляєва І.В.
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Голопристанського району м. Херсона, який діє в інтересах держави в особі ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2007 року в справі за заявою ОСОБА_2 ОСОБА_3, заінтересована особа - ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -
в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року його батька ОСОБА_4 ОСОБА_3 разом з ним зазначаючи, що у відповідності до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, його батько ОСОБА_4 ОСОБА_3 виїхав на територію СССР та з червня 1988 року по травень 1992 року працював на Одеському виробничому взуттєвому обєднані ім. Жовтневої революції (на теперішній час ВАТ „Альбатрос). Після звільнення з зазначеного заводу, проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення суду від 12 травня 2008 року, було встановлено факт постійного проживання його батька на території України з 1988р., після чого його батько ОСОБА_4 ОСОБА_3 отримав громадянство України.

Для вирішення питання про набуття громадянства за територіальним походженням йому необхідно підтвердити факт постійного проживання на території України разом з батьком на момент проголошення незалежності України: 24 серпня 1991 року. Просив встановити зазначений факт у судовому порядку.

Рішенням суду від 06 травня 2009 року постановлено встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батька ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на території України до 24 серпня 1991 року.

В апеляційній скарзі прокурор Голопристанського району Херсонської області, який діє в інтересах держави в особі ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні заявленої вимоги, зазначаючи, що висновки суду щодо безперервного проживання заявника на території України на законних підставах у вказаний ним період часу не підтверджені належними доказами та суперечать положенням Закону України Про громадянство України»та Указу Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заявнику ОСОБА_2 ОСОБА_3 факт його постійного проживання з батьком на території України до 24.08.1991 року необхідно встановити для набуття громадянства України за територіальним походженням.

У ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», яка регламентує набуття громадянства України за територіальним походженням, зазначено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама, чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм матеріального права та наданих заявником доказів.

Так, із копій паспорту та свідоцтва про народження заявника вбачається, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 народився на території Соціалістичної Республіки ОСОБА_5, і є громадянином цієї держави.

Батько заявника знаходився на території України відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_5 про направлення та прийняття вєтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, та проживав на території України. Після закінчення терміну угоди його батько ОСОБА_4 ОСОБА_3 залишився проживати в м. Херсоні та на підставі рішення суду про встановлення факту в подальшому отримав громадянство.

Заявник залишився проживати в Україні разом з батьком, однак доказів про отримання дозволу на постійне проживання на території України, так само як і доказів про отримання посвідчення на постійне проживання в Україні в установлених Законом України «Про імміграцію»порядку та строк, він суду не надав.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 перебував на території України на законних підставах, але тимчасово.

Крім того при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлену заяву іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»).

Оскільки, ОСОБА_2 ОСОБА_3, будучи громадянином ОСОБА_5 не надав суду належних доказів про те, що він станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України з батьком, і про те, що він звернувся до органів МВС України за місцем проживання з відповідною заявою - зобовязанням про припинення громадянства ОСОБА_5 і суд зазначену обставину при розгляді даної справи не досліджував і не встановив, його висновки про те, що факт проживання на території України з батьком має для заявника юридичне значення і про те що цей факт у зазначений ним період часу підлягає встановленню судом, є помилковим.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заявленої вимоги з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 травня 2009 року скасувати і ухвалити нове.

ОСОБА_6 ОСОБА_3 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання заявника разом з батьком на території України до 24.08.1991 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді