АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-8518/11 Головуючий суддя І інстанції Зяброва
Провадження № Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: Інші справи позовного провадження
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року. м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в

складі:Головуючого- судді КарімовоїЛ.В.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Харкова про нарахування недоплаченої соціальної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

20.05.2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача з приводу неправильного нарахування їй соціальної допомоги, зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії за віком із підвищенням за рахунок щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати на її користь за період з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р., з 22.05.2008 року до 31.03.2010 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2010 року по справі позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова та зобовязано відповідача перерахувати пенсію позивачу за період 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р., з 22.05.2008 року до 31.03.2010 року з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позову відмовлено.

З державного бюджету України стягнуто на користь позивачки сплачені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 08 грн.50 коп., а з відповідача - витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та в позові відмовити повністю.

Колегія суддів за відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю відповідно до правил ст. 195, п. 1 ч.І ст. 197 КАС України розглянувши справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції безспірно встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та відноситься до соціальної категорії "дитина війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком яка відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Всупереч ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачу щомісячне підвищення до пенсії у подальшому також виплачувалась у меншому розмірі відповідно до правил, які містяться у Постанові Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права і при цьому надав перевагу статті 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни над постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „ Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян як нормативно правовому акту, що має вищу юридичну силу.

Судом правильно визначений розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи з приписів ч.І ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки іншими законами такий розмір не врегульовано.

Оскільки вказану справу розглянуто судом першої інстанції за правилами ЦПК України в редакції 2004 року, колегія суддів не застосовує до спірних правовідносин вимоги ст. 99 КАС України.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,195-1,197, п.іч.1 ст. 198, ст. 200, п.іч.1 ст. 205, ст.ст. 206-207 КАС України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: