Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1103/11
У Х В А Л А

14.09.2011м. м. Полтава

суддя Ленінський районний суд м. Полтави ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси і Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» АТ «Банк»Фінанси і Кредит» про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

У червні 2011 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Банк» Фінанси і Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» АТ «Банк»Фінанси і Кредит» звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Андріїни про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 55 737,83 дол. США, що по курсу НБУ станом на 26.05.11 року становить 444 994 грн. 11 коп. та 440 897 грн. 04 коп.

17 серпня 2011 року позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідача ОСОБА_3 у виїзді за кордон, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором що був укладений 06 вересня 2007 року, відповідно до умов якого зобовязання на себе взяті відповідач належним чином не виконав, шляхом щомісячних погашень кредиту в звязку з чим виникала заборгованість за вказаним кредитним договором.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси і Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» АТ «Банк»Фінанси і Кредит» про забезпечення позову шляхом обмеження права ОСОБА_3 у виїзді за кордон є такою, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

ОСОБА_2 акціонерне товариство «Банк» Фінанси і Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» АТ «Банк»Фінанси і Кредит» у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову шляхом обмеження права ОСОБА_3 у виїзді за кордон, оскільки відповідач не реагує на вимоги банківської установи, що були направлені останньому про погашення простроченої заборгованості. Таким чином, ОСОБА_3 всіляко ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором № 2743 від 06 вересня 2007 року, що надає підстави вважати про можливість ухилення відповідача від виконання в подальшому рішення та може утруднити чи зробити неможливим його виконання.

Відповідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Положенням ч.2 ст. 152 ЦПК України судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Пунктом 2 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного суду України вказано, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, встановлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Частиною 2 пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено забезпечення позову за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо щодо нього подано цивільний позов до суду, до закінчення провадження у справі.

Відповідно до положення статтей 19,20 Закону України «Про державну прикордонну службу України» до обовязків Державної прикордонної служби України особами, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, а органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, надається право не пропускати через кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішення суду тимчасово обмежено право виїзду з України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття вказаних ним заходів та з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог останнього та забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви .

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст.ст. 19, 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси і Кредит» в особі філії «Полтавське РУ» АТ «Банк»Фінанси і Кредит» про забезпечення позову - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КН 177159, виданого Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05 липня 1996 року , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до закінчення провадження у справі.

Виконання ухвали доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України 01034, м. Київ, вул. Володимирська,26.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення та підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1