Номер провадження 2/823/11
Справа №2-4207/11
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лісовської О.В.

при секретарі - Пархоменко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної у м. Києві ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 районної у м. Києві ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що його мати ОСОБА_4 померла 03.03.2001 року. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Його брат ОСОБА_5 показав йому заповіт, згідно з яким їх мати зробила заповіт на нього. Весь час він вважав, що брат оформив спадщину. 25.10.2009 року ОСОБА_5 помер. Лише зараз йому стало відомо, що брат під час життя не прийняв спадщину після смерті матері. На момент смерті матері в спірній квартирі ніхто не був зареєстрований, як і на даний час. Право власності на квартиру зареєстровано за померлою ОСОБА_4 Враховуючи те, що після смерті матері інших спадкоємців першої черги немає, він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 терміном в один місяць.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що вона є дочкою рідного брата позивача ОСОБА_5, який помер в 2009 році. Її бабуся ОСОБА_4 заповідала все своє майно її батьку. В спірній квартирі її батько та вона проживали постійно, в тому числі і після смерті бабусі. Батько сплачував квартплату та комунальні послуги, користувався квартирою, доглядав за бабусею під час її життя. Вважає, що її батько прийняв спадщину після смерті матері, хоча і не оформив це документально. Оскільки у позивача не виникло право на спадкування, тому йому і не може бути визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що батько ОСОБА_3 після смерті матері прийняв спадщину в передбаченому законом порядку, оскільки постійно проживав в квартирі, а тому підстав для задоволення позову немає. Також зазначив, що правовідносини між сторонами повинні регулюватися ЦК України 1963 року. На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної у м. Києві ради в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму листі просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму листі просить розглядати справу у його відсутність, за наявних у справі матеріалів. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2001 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на її спадкове майно.

Під час життя ОСОБА_4 заповідала все своє майно сину ОСОБА_5, що підтверджується заповітом від 17.02.1999 року (а.с.55).

Але після смерті матері ОСОБА_5 не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 (а.с.35-44).

Так, відповідно до матеріалів спадкової справи, вона була заведена на підставі листа ДПІ у ОСОБА_2 районі м. Києва від 03.11.2003 року (а.с.42), поданого до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4

Але в подальшому було з"ясовано, що існує вищевказаний заповіт від імені ОСОБА_4, а тому Свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися.

25.10.2009 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Після його смерті спадкоємицею 1 черги є ОСОБА_3 третя особа по справі.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує на те, що після смерті його матері не була прийнята спадщина, хоча він вважав, що згідно заповіту його брат прийняв спадщину. Оскільки спадщина до цього часу не прийнята, він вимушений був звернутися до суду.

Так, судом встановлено, що в спірній квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_4, що підтверджується довідкою ЖЕК-301 (а.с.12).

Після її смерті до цього часу в квартирі ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою ЖЕК-301 (а.с.13).

Право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 на даний час зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Київського міського БТІ від 23.02.2010 року (а.с.14).

В своїх запереченнях щодо позову ОСОБА_3 зазначає, що її батько під час життя прийняв спадщину після померлої матері, сплачував квартплату, комунальні послуги, проживав в квартирі.

При розгляді справи встановлено, що під час життя ОСОБА_5 був постійно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (в період з 1992 року по 26.05.2009 року), що підтверджується довідкою ЖЕК "Дегтярівська" від 05.06.2010 року.

Що стосується квитанцій про сплату квартплати та комунальних послуг, то слід зазначити, що основна частина квитанцій виписана на прізвище ОСОБА_4, а інша частина взагалі не містить жодних прізвищ.

Належних доказів того, що ОСОБА_5 особисто сплачував вищевказані платежі, суду надано не було.

Що стосується довідок ОСОБА_6 про проживання в спірній квартирі ОСОБА_5, то вони лише підтверджують факт його проживання в період видачі таких довідок, а саме в 1998 році, 1999 році.

В ОСОБА_6 від 12.11.2008 року (а.с.233), складеного майстром ОСОБА_6 та сусідами, зазначено, що зі слів сусідів з квартири № 15 та квартири № 1 ОСОБА_5 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Але даний ОСОБА_6 також не свідчить про те, що ОСОБА_5 постійно проживав в спірній квартирі під час проживання там його матері та після її смерті, а тому може вважатися таким, що прийняв спадщину.

Суд вважає, що до даних правовідносин повинен бути застосований ЦК України 2004 року, оскільки відповідно до Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України 2004 року правила книги Шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, як це передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов"язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено судом, позивач, знаючи про наявність заповіту матері на ім"я ОСОБА_5, вважав, що останній під час життя прийняв спадщину. Про те, що спадщина не була прийнята, позивач дізнався лише після смерті брата, а саме в 2010 році, після чого відразу звернувся до суду.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обгрунтованими, оскільки строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, він є спадкоємцем першої черги після смерті матері, а тому суд вважає, що позивачу повинен бути визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в 1 місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої 03.03.2001 року матері ОСОБА_4 в один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: