АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: житлові Доповідач Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Міхно І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Харківської міської ради, квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України, 3-ї особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», ОСОБА_1, про визнання права користування житловим приміщенням, -

встановила:

11 січня 2011 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулися до суду з уточненим в подальшому позовом, вказавши відповідачами ХМР та КЕВ м. Харкова МОУ, та просили визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 і малолітньою ОСОБА_6 право користування звільненими кімнатами №1,3 житловою площею 25,03 м.кв. в комунальній квартирі АДРЕСА_1, визнавши наймачем вказаних кімнат ОСОБА_2

В обґрунтування позову посилались на те, що вони разом зі своєю малолітньою донькою постійно проживають та зареєстровані в комунальній квартирі АДРЕСА_2. В цій же квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_5 з дружиною та малолітньою донькою, а також ОСОБА_4. В зазначеній квартирі вони користуються трьома кімнатами гостинного типу, житловою площею 38,58 м.кв.. В третій декаді грудня 2010 р. у вказаній квартирі звільнились дві кімнати №1,3 житловою площею 25,03 м.кв., про що вони дізнались тільки 05.01.11 р. та зразу ж звернулись до КЕВ м. Харкова з проханням розглянути питання, щодо надання їм звільненого житла, але їх було повідомлено, що рішенням житлової комісії Харківського гарнізону від 23.10.2010 р. на той час ще не звільнену житлову площу у вказаній квартирі вже було розподілено військовослужбовцю ХУПС ім. І. Кожедуба, - ОСОБА_1 Питання щодо розподілу вказаної житлової площі після її фактичного звільнення в третій декаді грудня 2010 р. ні житловою комісією гарнізону, ні КЕВ м. Харкова МОУ не розглядалось, думкою з цього приводу мешканців квартири ніхто не цікавився.

У судовому засіданні представник позивачів та третіх осіб позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові.

Представник відповідача КЕВ м. Харкова МО України проти позову не заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради, 3-я особа ОСОБА_1 та його представник позов не визнали посилаючись на відсутність правових підстав для його задоволення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2011 року позов задоволено.

Рішення районного суду ОСОБА_1 оскаржено в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Інші особи які приймали участь у справі рішення суду не оскаржили.

Представник КЕВ м. Харкова МОУ надав до суду апеляційної інстанції письмовий відгук на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, рішення районного суду залишити без змін.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Вирішуючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, яким дана належна оцінка та згідно встановленого ухвалено рішення, яке відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності порушень житлових прав позивачів та відсутності підстав для задоволення позову, - безпідставні.

В судовому засіданні першої інстанції встановлено, що будинок по вул. Тобольській, 49 в м. Харкові з 22.11.2006р. переданий до комунальної власності територіальної громади міста.

Комунальна квартира АДРЕСА_3 складається з 5 кімнат де у 3-х кімнатах, житловою площею 38,58кв.м., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_6 зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У їх користуванні знаходяться три кімнати з п'яти вказаної квартири загальною площею 38,58 м.кв.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 03.02.2011 р. у двох інших кімнатах АДРЕСА_4, площею 25,03 м.кв., раніше була зареєстрована сім'я військовослужбовця ОСОБА_10, який знятий з реєстрації 22.12.2010 року.

05.01.2011 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звертались з заявою до начальника КЕВ м. Харкова з проханням розглянути питання щодо надання звільненого житла їхнім сім'ям. Але їм було відмовлено, оскільки рішенням житлової комісії Харківського гарнізону від 23.10.2010 р. житлову площу за адресою: АДРЕСА_5, кім.1,3 розподілено військовослужбовцю ОСОБА_1

Частина 2 ст. 54 ЖК Української РСР передбачає надання звільненого жилого приміщення на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов в розумінні ст. 34 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.34 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Згідно п. 67 „Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в УРСР" звільнене ізольоване житлове приміщення в квартиру, в якій проживає два або більше наймача, за проханням проживаючого в цій квартирі наймача, який потребує поліпшення житлових умов (п. 13 і 14 Правил), незалежно від його перебування на квартирному обліку, надається йому, а при відсутності такого наймача - воно передається іншій особі в загальному порядку.

ОСОБА_2 є військовослужбовцем та перебуває з сім'єю у загальній черзі на поліпшення житлових умов, що підтверджується клопотанням начальника 173 військового представництва МОУ (а.с.60) перед начальником КЕВ м. Харкова МО України про надання ОСОБА_2 та членам його родини житлового приміщення для тимчасового проживання.

Згідно довідки начальника КЕВ м. Харкова МОУ від 17.03.2011р. за №1053 (а.с.100) ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку у загальній черзі з 10.08.2000р., житло КЕВ м. Харкова МОУ ОСОБА_2 та членам його родини не надавалось.

Згідно довідки КП Харківське МБТІ №21 від 24.01.2011р. ОСОБА_2 та члени його родини житла у приватній власності не мають. (а.с.64)

У відповідності до вимог ст.. 56 ЖК УРСР заселення житлових приміщень у будинках переданих до комунальної власності відбувається в першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками установ з балансоутримання яких було передано будинок.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КЕВ м. Харкова вказує, що КЕВ м. Харкова відкликало документи на оформлення ордера з Харківської міської ради, та зазначає, що ОСОБА_2 у зазначеній квартирі мешкає фактично як наймач житла своєї матері ОСОБА_4

При наданні у користування позивачам вказаних кімнат, загальна житлова площа кімнат, які перейдуть у користування позивачів складатиме 25,03 м.кв. на трьох чоловік, загальна житлова площа, що перебуватиме у користуванні усієї сім'ї ОСОБА_4, буде складати 63,61 м.кв., а на одну особу буде припадати 9,09 м.кв., що не перевищує встановленої законодавством норми.

За встановлених обставин суд правомірно вважав, що житлові права позивачів порушені та підлягають захисту в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді :