Апеляційний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Пугачовій Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2011р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», за участю третьої особи начальника Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» ОСОБА_3 про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

06 травня 2009року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що він за наказом від 08 квітня 2009р. був незаконно звільнений з посади змінного механіка за п.7 ст.40 КЗпП України за появу 13 лютого 2009року на роботі в нетверезому стані. Але він вказаного порушення трудової дисципліни не вчиняв, а його тверезий стан підтверджено протоколом медичного огляду Одеського обласного наркологічного диспансеру від 13 лютого 2009року.

Представник відповідача просив у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 був звільнений з дотриманням вимог трудового законодавства, оскільки було встановлено його знаходження на робочому місті в нетверезому стані 13 лютого 2009року, що підтверджено відповідним протоколом огляду ОСОБА_2 медичним працівником порту.

Рішенням суду від 11 червня 2010р. позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені (том 1 а.с.88-92).

Ухвалою апеляційного суду від 21 липня 2010р. рішення суду було скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд (том 1 а.с.120-122).

При новому розгляду до участі у справі було залучено третю особу начальника Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_2 підтримав свої позовні вимоги і просив суд задовольнити їх в повному обсязі (том 2 а.с.5).

____________________

Справа №22ц-7569/2011 Категорія 52

Головуючий по першій інстанції ОСОБА_4

Доповідач суддя Сидоренко І.П..

Представник Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», та третя особа начальника Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» ОСОБА_1 просили у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 був звільнений з дотриманням вимог трудового законодавства.

Рішенням суду від 18 липня 2011р. позов ОСОБА_2 був задоволений частково (том 2 а.с.54, 55-62).

Судом визнані незаконними і скасовані накази Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» №212к 3-2 від 08 квітня 2009р. про звільнення ОСОБА_2 з посади змінного механіка на підставі п.7 ст.40 КЗпП України та №583к від 16 серпня 2010р. про скасування наказу від 18 червня 2010р. №422к про поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Суд зобовязав Державне підприємство «Одеський морський торгівельний порт» поновити на роботі ОСОБА_2 на посаді змінного механіка та анулювати запис в трудовій книжці ОСОБА_2 про звільнення його з посади змінного механіка на підставі п.7 ст.40 КЗпП України відповідно до наказу Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» від 08 квітня 2009р. №212к 3-2.

Суд стягнув з Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09 квітня 2009р. по 18 липня 2011р. у сумі 140278грн.80коп., матеріальну допомогу у розмірі 5149грн.05коп., моральну шкоду у розмірі 2000грн., а всього загальну суму 147427грн.85коп. Також скудо стягнув з Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» судові витрати в сумі 120грн. на ІТЗ, державне мито в сумі 1454грн.27коп. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі місячної заробітної плати суд допустив до негайного виконання.

Ухвалою апеляційного суду від 04 листопада 2011р. апелянту ОСОБА_1 був поновлений строк на оскарження рішення суду (том 2 а.с.104).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_2, з посиланням на те, що суд незаконно задовольнив позов, порушив при цьому вимоги матеріального та процесуального права (том 2 а.с.69-89).

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та надані докази, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції суд вказав, що факт перебування позивача на робочому місці 13 лютого 2009р. у стані алкогольного сп'яніння свого підтвердження не знайшов, у зв'язку з чим у відповідача не було законних підстав для звільнення позивача на підставі п.7 ст.40 КЗпП України (поява на роботі в нетверезому стані).

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду, якій відповідає обставинам справи та зібраним по справі доказам.

Судом першої інстанції було встановлено та знайшло своє підтвердження в суду апеляційної інстанції, наступне.

Позивач ОСОБА_2 05 листопада 2005р. був прийнятий на посаду змінного механіка автобази Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (том 1 а.с.4-5).

За наказом №212К 3-2 від 08 квітня 2009р. ОСОБА_2 був звільнений з посади змінного механіка по ст. 40 п.7 КЗпП України (поява на роботі в нетверезому стані, том 1 а.с.5)

Дійсно за протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп'яніння» №9/9 від 13 лютого 2009р., який був складений медсанчастиною (МСЧ) ДП «ОМТП», був встановлений факт перебування ОСОБА_2 13 лютого 2009р. у стані алкогольного сп'яніння (том 1 а.с.29).

Але на підставі протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп'яніння № 000925 від 13 лютого 2009р., який був складений лікарем-наркологом КУ «Одеський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_5, встановлено, що на час огляду позивача о 16-00 годині 13 лютого 2009р. у ОСОБА_2 не був виявлений етанол не виявлений, і лікар дійшов до висновку, що ОСОБА_2 тверезий.( т.1,а.с.60-61 ).

Судова колегія не приймає доводи представника третьої особи ОСОБА_6 відносно того, що ОСОБА_2 міг вивести з організму алкоголь шляхом застосування спеціальних медичних препаратів або великої кількості рідини, оскільки вказані доводи спростовуються відповідними доказами, яким суд першої інстанції і судова колегія апеляційної інстанції надає перевагу.

Так, п.2.5., 3.1., 3.2. Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я та Міністерством Юстиції України від 24.02.1995р., передбачено, що якщо оглянута особа не погоджується з результатами проби, цю особу направляють на огляд до закладу охорони здоров'я. Огляд у закладах охорони здоров'я для встановлення стану сп'яніння особи проводиться будь-якої пори доби в спеціалізованих кабінетах наркологічних диспансерів лікарями-психіатрами-наркологами або у визначених органами охорони здоров'я лікувально-профілактичних установах чи пересувних спеціалізованих медичних лабораторіях лікарями-психіатрами, психіатрами-наркологами, невропатологами, спеціально підготовленими лікарями інших спеціальностей, фельдшерами фельдшерсько-акушерських пунктів, значно віддалених від лікувальних закладів, які пройшли спеціальну підготовку з використанням методик та приладів, дозволених Міністерством охорони здоров'я України, за списком, затвердженим головним лікарем центральної міської (районної) лікарні.

Проведення огляду на стан сп'яніння в інших закладах забороняється.

Направлення на огляд здійснюють працівники міліції, слідчі, прокурори, судді, а також службові особи підприємств, установ і організацій за місцем роботи особи, яка направляється на огляд. Якщо особа направляється з підприємства, установи чи організації, у неї повинно бути письмове звернення, завірене відповідною печаткою.

Допускається проведення огляду за особистим зверненням громадянина на підставі його письмової заяви. Особа, яка направлена на огляд за письмовим зверненням підприємств, установ чи організації може прибути в заклад охорони здоров'я як самостійно, так і в присутності уповноважених працівників цих підприємств.

Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп'яніння» № 9/9 від 13.02.2009 року, складений фельдшером МСЧ ДП «ОМТП», одержаний з порушенням порядку, встановленого законодавством.

Використаний метод при медичному огляді ОСОБА_2, у відповідності до протоколу №9/9 від 13.02.2009р. не дозволяє зясувати кількісний вміст етанолу, результати залежать від температури навколишнього середовища, вологості видихаємого повітря, інших факторів, а тому носить попереднє значення та становиться юридично достовірним при підтвердженні лабораторним методом дослідження, а саме газохромотографічного кількісного вмісту алкоголю в біосередовищі людини.

Дані в цьому протоколі не співпадають з даними, зафіксованими в протоколі медичного огляду за № 000925 від 13.02.2009 року Одеського обласного наркологічного диспансеру, згідно якого 13.02.2009 року позивач був обстежений для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп'яніння та в якому зроблено висновок - тверезий.

Крім того, згідно висновку експерта №492 від 26.04.2011р. встановлено, що прибор Алкотест 6510 дозволений для застосування в України; факт алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 попереднє обстеження за допомогою цього пристрою в МСЧ ДП «ОМТП» не доказує. На протязі 8 годин концентрація 1,28 %о алкоголю, про що йде мова в протоколі №9/9 від 13.02.2009р., природним шляхом може бути виведена з організму, але в сечі навіть після 8 годин залишок алкоголю повинен бути виявленим.

Згідно пояснень експерта ОСОБА_7, встановлено, що з сечового міхура алкоголь може бути виведений протягом 8 годин шляхом застосування спеціальних медичних препаратів або вживання рідини з наступним опорожненням січового міхура, але матеріалами справи ці обставини не підтверджуються.

Співробітниками ДП «ОМТП» може бути проведене попереднє обстеження, проте остаточний висновок про стан алкогольного сп'яніння дає тільки лабораторний газохро-матографічний метод дослідження біорідини, та, в цілому, клінічна карта сп'яніння лікарем-наркологом. Огляд через 8 годин в наркологічному диспансері встановило відсутність ознаків алкогольного сп'яніння, та, таким чином, якщо проби біологічних об'єктів не досліджувались в лабораторії, або були проведенні не в повному обсязі, виходить, що немає достатніх доказів, які б свідчили про стан алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим факт алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 слід вважати непідтвердженим.(том 1 а.с.208-213)

Судом також було враховано те, що адміністрація порту також не була впевнена у тому, що позивач знаходився у стані алкогольного сп'яніння, що також підтверджується показаннями свідків, оскільки позивач без перешкод після тестування сів за кермо належного йому транспортного засобу та поїхав, при цьому адміністрація порту не вжила заходів щодо недопущення особи керувати транспортним засобом та не повідомила органи ДАІ про керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст.235 КЗпП України суд при винесенні рішення про поновлення ОСОБА_2 обґрунтовано стягнув з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 квітня 2009р. по 18 липня 2011р., тому, що заява про поновлення на роботі розглядалася більше одного року не з вини позивача ОСОБА_2.

Також, суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача в частині стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у щорічну відпустку у сумі 5149грн.05коп, оскільки відповідно до п.5.10 Колективного договору, працівникам надається матеріальна допомога у розмірі окладу при відпустці, однак, при розрахунку позивачу, як звільненому, матеріальна допомога залишилася не виплаченою.

Суд відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди в сумі 2000грн. При цьому суд першої інстанції прийняв до уваги те, що він звільнений за статтею за появу на робочому місці в нетверезому стані, не міг працевлаштуватися, через що він був позбавлений свого права на працю, позбавлений можливості заробляти гроші, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також те, що позивач зазнав значних моральних страждань, які стосуються допущеної відносно нього несправедливістю, ним були втрачені його нормальні життєві зв'язки, у зв'язку з чим значно погіршився стан здоров'я, що підтверджено відповідними листами непрацездатності, також суд врахував, що позивач є інвалідом 2 групи.

За таких обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у відповідача не було підстав для звільнення ОСОБА_2Я, та він був звільнений з порушенням вимог трудового законодавства.

Слід зазначити, що Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» н оскаржувало рішення суду про задоволення позову ОСОБА_8

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Представник відповідача і третьої особи ОСОБА_1 не довів суду першої інстанції та апеляційної інстанції обґрунтованість своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_2

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги і заяви про приєднання до апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2011р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Сидоренко І.П.

Судді Цюра Т.В.

ОСОБА_9