Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-420/11
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

27.12.2011 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

при секретарі Царь О.В.

з участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна нажитого під час шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2011 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.

Заяву мотивував тим, що 30 квітня 1988 р. сторони уклали між собою шлюб і у 1989 році позивач на земельній ділянці своїх батьків збудував житловий будинок, ходив на заробітки і облаштовував будинок, а також купляв меблі до хати. За час спільного проживання придбав дві земельні ділянки, газову плиту, морозильну камеру та інші речі. Відповідачка теж придбала кухонні та інші речі.

Посилаючись на зазначені обставини просив розподілити спільно нажите майно між ним та бувшою дружиною ОСОБА_3, а саме:

- житловий будинок розділити по несущій стіні першого та другого поверхів, йому меншу частину, а ОСОБА_3 більшу;

- розділити земельні ділянки в с.Лозянське рівними площами;

- залишити йому гараж для вантажного автомобіля та майно придбане ним: меблі, газову плиту, морозильну камеру, мікрохвильову піч, духовку, ванну до ванної кімнати, три килими, один диван, столовий набір 72 предмети.

Відповідачу залишити гараж для легкового автомобіля, два набори кухонних меблів, мякий куток до прихожої кімнати, ліжко до дитячої кімнати, один диван, холодильник, телевізор та супутникову антену, пральну машину автомат та три килими.

Стягнути з відповідача судові витрати.

В суді позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю

Відповідач позов заперечила.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених і встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 22-25 розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те що знаходиться у третіх осіб.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Судом встановлено, що сторонам належить на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частці кожному житловий будинок в с.Лопушне, 27, Міжгірського району.

Позивач просить розділити даний будинок по несущій стіні першого та другого поверхів.

Відповідач заперечує щодо такого поділу посилаючись на неподільність будинку з технічної точки зору.

Ніяких клопотань, ні письмових, ні усних, з боку сторін до суду не заявлялось щодо призначення експертизи та дачі висновку спеціалістів в галузі будівництва про можливість поділу житлового будинку.

Суд вважає, що за відсутності висновку спеціалістів в галузі будівництва, щодо поділу будинку вимога позивача про розділення житлового будинку по несущій стіні першого та другого поверхів не може бути задоволена.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача про поділ рівними площами земельних ділянок в с.Лозянське, оскільки суду не подано жодного належного доказу, що такі належали сторонам на праві власності, натомість зазначені ділянки згідно державних актів належать ОСОБА_5 і не можуть бути предметом поділу.

Стосовно вимоги про поділ іншого спільно нажитого майна подружжя зазначеного в позовній заяві позивача, то відповідач про наявність такого на час розгляду в суді заперечила, а позивач не подав жодного допустимого доказу про наявність такого по місцю знаходження в с.Лопушне, 27 або в третіх осіб, а тому дана вимога не може бути задоволена судом.

Вищевстановлені обставини дають підстави суду для висновку, що позов позивача ОСОБА_1 належними і допустимими доказами не є доведеним, з іншими вимогами позивач не звертався до суду і не заявляв перед судом для їх вирішення, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_3 про розподіл майна нажитого під час шлюбу.

Судових витрат не має.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6