Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
Справа №2-291/2011р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в

складі:

головуючого - судді Наполова М.І.,

секретаря - Шкурат О.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Новгород- Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що побудувавши паркан по межі своєї земельної ділянки відповідач фактично позбавив його можливості користуватися виходом на вулицю ОСОБА_4, яким він безперешкодно користувався майже 25 років.

В судовому засіданні:

позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача, ОСОБА_6 висловився про необхідність задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

Представник відповідача, ОСОБА_7 висловився про безпідставність заявлених позовних вимог.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що після отримання земельних ділянок проходу, з приводу користування яким виник спір у сторін, взагалі не існувало, а вихід всіх отримавших земельні ділянки мешканців на вулицю ОСОБА_7 - був спроектований та використовувався з боку яру. Даний вихід існує і станом на 25.08.2011 року та їм користується позивач. Саме на прохання родини позивача, приймаючи до уваги наявність малолітніх дітей, вона дозволила родині ОСОБА_1 проходити на вулицю ОСОБА_7 через її земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що на час отримання земельних ділянок виходу на вулицю ОСОБА_7, з приводу користування яким виник спір, не було. Використовувався спроектований на час розподілу земельних ділянок вихід на вулицю ОСОБА_7 з боку яру. Вказаним виходом позивач іноді користується і на даний час.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що «спірний» прохід утворено за домовленістю сусідів та юридично не оформлений. Під час виділення земельних ділянок передбачався під'їзд з боку яру, який існує і на час розгляду справи, але через виконання власниками земельних ділянок земляних робіт безперешкодний рух по якому дещо ускладнено.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків та дослідивши наявні докази вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав:

судом беззаперечно встановлено, що відповідач є власником розташованої по вулиці Весняній 36 в м.Новгород-Сіверський Чернігівської області, на території Новгород- Сіверської міської ради, земельної ділянки ( державний акт на право на земельну ділянку серія ЯГ № 811725 виданий 02 грудня 2008 року). Відповідно до Акту від 12 липня 2011 року по перенесенню меж земельної ділянки та прийому - передачі межових знаків ( акт містить особистий підпис позивача) ОСОБА_3, по межі своєї ділянки, збудував огорожу. Позивач вимагає встановлення земельного сервітуту на 1.1 м2 належної відповідачеві земельної ділянки, вказуючи на те, що будівництвом паркану відповідач фактично позбавив позивача можливості проходу або проїзду на велосипеді по існуючому тривалий час проходу.

Згідно припису ст. 401 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлене щодо земельної ділянки для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При проектуванні забудови території по вулиці Весняній в м.Новгород-Сіверський Чернігівської області, з подальшим розподілом земельних ділянок - в тому числі і позивачу по справі, було сплановано інший вихід на вулицю ОСОБА_7 ніж той, для користування яким заявлено вимогу про встановлення земельного сервітуту. Даний вихід існує на час судового розгляду і їм користується позивач по справі. Вихід на вулицю ОСОБА_7, для користування яким заявлено вимогу про встановлення земельного сервітуту, було утворено лише за двосторонньою домовленістю сусідів - родини ОСОБА_1 та родини Шелег.

За таких встановлених судом фактичних обставин суд вважає, що заявлені вимоги є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.401 ЦК України, ст.60, 215 ЦПК України,

суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Наполов М.І.