АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: договірні Ніколаєнко і.В.
Доповідач: Даниленко В.М
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Подпрядовій В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі: ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом, в подальшому уточненим, у якому вказував на те, що 19 січня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (на той час: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк») та третьою особою по справі ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 839/3/27/38/7-05, згідно якого останній на умовах строковості, платності та цільового характеру використання - фінансування будівництва житла (квартири) було надано кредит у розмірі 183 013,00 дол. США з кінцевим строком його погашення 10 січня 2027 року та сплатою щомісячних процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13,2 % річних.

За умовами вказаного Кредитного договору позичальниця зобовязувалася погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячними ануїтетними платежами відповідно до погодженого сторонами графіка погашення кредитної заборгованості.

При цьому, з метою забезпечення виконання позичальницею ОСОБА_2 своїх договірних зобовязань за Кредитним договором, того ж дня, тобто 19.01.2007 року між позивачем - ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1, а також іншим відповідачем - Споживчим товариством «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж», з кожним окремо, були укладені відповідні договори поруки за № 839/4/27/38/7-09 та № 839/4/27/38/7-10, згідно яких останні поручилася перед кредитором за виконання позичальницею ОСОБА_2 у повному обсязі узятих на себе кредитних зобовязань та взяли на себе солідарну з боржницею відповідальність за їх невиконання.

Банківська установа свої договірні зобовязання за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-05 від 19 січня 2007 року виконала в повному обсязі, надавши позичальниці ОСОБА_2 кредит у вищезазначеному розмірі, але остання узяті на себе зобовязання належним чином не виконує та порушує умови кредитного договору щодо погашення заборгованості за кредитом, а також сплати відсотків, у звязку з чим станом на 28 січня 2010 року утворилася значна кредитна заборгованість на загальну суму 1 693 937 грн. 02 коп., яка складається із заборгованості по кредиту, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, а також передбачених Кредитним договором неустойок (нарахованої банківською установою пені та штрафу) за порушення позичальницею своїх договірних зобовязань.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що письмові пропозиції банківської установи, які були направлені на адреси поручителів щодо добровільного погашення існуючої кредитної заборгованості та повернення отриманих позичальницею ОСОБА_2 грошових коштів, залишилися без належного реагування, позивач - ПАТ «Укрсоцбанк» просив суд у примусовому порядку стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» на його користь кредитну заборгованість за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-05 від 19 січня 2007 року в зазначеному вище розмірі, а також судові витрати, понесені ним по справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі й наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідачів ОСОБА_1 та Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» проти задоволення заявлених ПАТ «Укрсоцбанк» позовних вимог заперечували, посилаючись на їх безпідставність.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2011 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 та Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-05 від 19 січня 2007 року в загальному розмірі 1 693 937 грн. 02 коп.

Крім того, судом першої інстанції вирішено й питання про судові витрати по справі: стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 1 700,00 грн. сплаченого ним судового збору, а також 120,00 грн. оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції по справі рішенням відповідач - Споживче товариство «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення в частині, що стосується стягнення з нього на користь банку існуючої кредитної заборгованості, та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог за їх безпідставністю.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цивільного-правового спору по суті в частині правовідносин Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» та кредитної установи - ПАТ «Укрсоцбанк».

При цьому апелянт вказує на те, що згідно умов Договору поруки № 839/4/27/38/7-10, укладеного між ним та позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» 19 січня 2007 року, дія цього договору припинилася 28 серпня 2008 року, на чому неодноразово наголошував представник апелянта в судовому засіданні при розгляді справи по суті, однак суд першої інстанції на вказану обставину належної уваги не звернув, у звязку з чим безпідставно поклав на Споживче товариство «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» відповідальність за невиконання позичальницею ОСОБА_2 своїх боргових зобовязань.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В даному ж випадку рішення суду першої інстанції, ухвалене по справі, не в повній мірі відповідає цим вимогам процесуального закону.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому вони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, а також відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником, тобто порука є зобовязально-правовим засобом забезпечення виконання зобовязань (як правило грошових).

Таким чином порука - це договір, за яким до зобовязання основного божника додатково примикає зобовязання третьої особи, яка за нього поручається.

Загальні підстави припинення зобовязання передбачені в ст. 598 ЦК України.

Відповідно до частини першої вказаної правової норми зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як встановлено по справі, 19 січня 2007 року між позивачем - ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), позичальницею ОСОБА_2 та відповідачем - Споживчим товариством «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» (поручитель) було укладено трьохсторонній Договір поруки № 839/4/27/38/7-10, згідно якого Споживче товариство «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» поручилося перед кредитором за виконання позичальницею ОСОБА_2 своїх боргових зобовязань за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-05 від 19.01.2007 року та взяло на себе солідарну з позичальницею відповідальність за їх невиконання (а.с. 76-80).

При цьому сторони вказаного Договору поруки в п.п. 5.2, 5.2.1 передбачили, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до настання певних обставин, у тому числі: укладення між Кредитором та позичальником нотаріально посвідченої додаткової угоди до раніше укладеного іпотечного договору, за умовами якої опис предмета іпотеки замість майнових прав на незакінчену будівництвом чотирикімнатну квартиру будівельний номер 90, розташовану на 23 поверсі, загальною площею 206,90 метрів квадратних, що будується за адресою місто Харків, будинок «Піонер», вулиця Тринклера (р-н Сумського ринку), змінюється на відповідний обєкт нерухомого майна - квартиру, із зазначенням її реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності позичальника на зазначену квартиру.

По справі також встановлено, й ця обставина сторонами спору визнається й не заперечується, що 28 серпня 2008 року відбулася подія, з якою повязувалася тривалість дії вищезазначеного договору поруки, а саме: у звязку із завершенням будівництва житлового будинку та прийняття його в експлуатацію, між іпотекодержателем - ПАТ «Укрсоцбанк» та іпотекодавцем ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Іпотечного договору № 839/4/27/38/7-08 від 19.01.2007 року, відповідно до яких опис предмета іпотеки змінився в обсязі, передбаченому умовами Договору поруки (а.с. 128-129, 130).

Таким чином, з настанням вищезазначеної події Договір поруки № 839/4/27/38/7-10 від 19.01.2007 року припинив свою дію 28 серпня 2008 року, а отже з цієї дати кредитор - ПАТ «Укрсоцбанк» втратив право вимоги до поручителя - Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» щодо виконання ним основного зобовязання та погашення заборгованості позичальниці ОСОБА_2 за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-05 від 19.01.2007 року.

Однак, суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі по суті заявлених позовних вимог, на зазначену суттєву обставину належної уваги не звернув, а тому безпідставно поклав відповідальність за невиконання позичальницею ОСОБА_2 своїх кредитних зобовязань на колишнього її поручителя - Споживче товариство «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж», яке з огляду на викладене взагалі є неналежним відповідачем по справі.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2011 року в оскаржуваній його частині не може бути визнане правильним, законним, обґрунтованим, а тим більше, справедливим, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України змінити це судове рішення, скасувавши його в частині, що стосується задоволених позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» та ухваливши в цій частині заявлених позовних вимог нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог за їх безпідставністю.

Що ж стосується питання про розподіл судових витрат по справі, то це питання судова колегія вирішує з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2011 року - змінити.

Скасувати це судове рішення в частині задоволених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № 839/3/27/38/7-05 від 19 січня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, відмовивши в задоволенні вказаних позовних вимог за їх безпідставністю.

У решті рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2011 року, що стосується стягнення з поручителя ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» кредитної заборгованості за кредитним договором № 839/3/27/38/7-05 від 19 січня 2007 року та судових витрат по справі, а саме: 1 700,00 грн. судового збору, а також 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь Споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» 1 411 (одну тисячу чотириста одинадцять) грн. 50 коп. судового збору, сплаченого ним за подачу апеляційної скарги.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: