АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1701 2011 р. Головуючий в І інстанції Кусік І.В.
Категорія: 57 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року березня місяця «30» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Прокопчук Л.П.

Суддів Лободзінський С.В., Базіль Л.В.

при секретарі Конотоп О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами садівницького товариства «Виноградар» на рішення та ухвалу Білозерського районного суду від 01 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до садівницького товариства «Виноградар», третя особа ОСОБА_2 про визнання рішень загальних зборів садівницького товариства «Виноградар» в частині вступу, виходу та виключення з членів товариства недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А :

21 грудня 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є членом товариства з 1966 року і користується земельною ділянкою №2775. В 1989 році вона придбала земельну ділянку №2776, на якій був побудований садовий будинок. В цьому ж році за заявою передала земельну ділянку своєму синові ОСОБА_3, а останній у червні 2009 року подав до правління товариства заяву з проханням виключити його з членів товариства і передати земельну ділянку №2776 його сину ОСОБА_2, але потім своє прохання відмінив і заяву забрав.

Однак, 04 липня 2009 року таке рішення було прийняте на загальних зборах товариства і земельна ділянка передана ОСОБА_2

08 серпня 2010 року загальними зборами земельна ділянка залишена в користуванні ОСОБА_2

Просила визнати рішення загальних зборів садівницького товариства «Виноградар» від 04 липня 2009 року і 08 серпня 2010 року в частині виключення ОСОБА_3 з членів товариства, прийняття в члени товариства ОСОБА_2 та передачі йому в користування земельної ділянки №2774 недійсними.

Рішенням Білозерського районного суду від 01 лютого 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Також судом постановлена окрема ухвала.

Не погоджуючись з рішенням та окремою хвалою суду, садівницьке товариство «Виноградар» подало апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило судові рішення скасувати, ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

На апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 подав письмові заперечення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції СТ «Виноградар» та ОСОБА_2 апеляційні скарги підтримали з підстав викладених у ній.

Вважаючи судові рішення законними та обґрунтованими, ОСОБА_1 та її представник просили залишити їх без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарга на рішення підлягає задоволенню, а на окрему ухвалу не може бути задоволеною з таких підстав.

Відповідно до ч.6 ст.35 Земельного кодексу України використання земельних ділянок садівницького товариства здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

В своїй діяльності садівницькі товариства керуються Законом України «Про кооперацію», в статті 6 якого визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок обєднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного становища.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торгівельно-закупівельними, транспортними тощо.

Отже, садівницьке товариство «Виноградар» також має керуватися вказаним Законом, зважаючи на те, що ним не виконані вимоги п.2 ст.41 Прикінцевих положень і статут товариства не приведений у відповідність до Закону України «Про кооперацію», проте п.3 цих Перехідних положень зазначає, що до приведення статутів у відповідність із цим Законом кооператив керується положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

Із долученого до матеріалів справи оригіналу Статуту садівницького товариства «Виноградар», затвердженого на загальних зборах 13 березня 1998 року, вбачається, що в ньому не врегулюванні такі питання як порядок вступу до товариства та припинення членства в товаристві, а тому при вирішенні цих питань відповідач підставно керувався положеннями Закону України «Про кооперацію».

Частиною 1 ст.15 цього Закону, встановлено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу і вони правомочні вирішувати питання, якщо на зборах присутні більше половини його членів (ч.3 ст.15 Закону).

Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви (ст.11), а припинитися членство в кооперативі може у разі добровільного виходу з нього (ст.13).

Із матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2009 року ОСОБА_3 подав заяву до правління кооперативу «Виноградар», в якій просив виключити його із членів кооперативу, а земельну ділянку №2776 просив переоформити на його сина ОСОБА_2.

У своїй заяві від 04 липня 2009 року ОСОБА_2 просив прийняти його в члени садівницького кооперативу «Виноградар» з передачею земельної ділянки №2776.

На загальних зборах садівницького товариства 4 липня 2009 року, на яких були присутні 36 членів товариства, заяви ОСОБА_2 були задоволені.

У звязку з тим, що 3 липня 2010 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву про прийняття її в члени садівницького товариства «Виноградар» з виділенням земельної ділянки №2776, то на загальних зборах 8 серпня 2010 року, на яких були присутніми 29 членів СК, було підтверджене право ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою №2776.

За змістом ч.10 ст.15 Закону України «Про кооперацію» рішення про прийняття в члени кооперативу приймається простою більшістю голосів членів кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Кожний член кооперативу має один голос (ч.9 ст.15 Закону).

Зважаючи на те, що до садівницького товариства «Виноградар» входить 51 член, то кількість присутніх членів на загальних зборах 4 липня 2009 року і 08 серпня 2010 року та тих, що проголосували за прийняття оспорюваних рішень свідчить про їх легітимність.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання рішень загальних зборів недійсними, тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Щодо окремої ухвали суду, то підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, оскільки Статут садівницького товариства «Виноградар» не відповідає вимогам ст.8 Закону України «Про кооперацію», бо в ньому не врегульовані такі питання як умови і порядок вступу до товариства та виходу чи виключення з нього.

Крім того, товариством також не були виконані і вимоги п.2 ст.41 Прикінцевих положень Закону України «Про кооперацію», згідно з якими кооперативи, які були створені до набрання чинності цим Законом, зобовязані були протягом року з дня набрання ним чинності привести свої статути у відповідність з цим законом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для скасування окремої ухвали немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 310, 312 ЦПК України, в силу ст.ст.11, 13, 15 Закону України «Про кооперацію», колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу садівницького товариства «Виноградар» на рішення суду задовольнити.

Рішенням Білозерського районного суду від 01 лютого 2011 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

Апеляційну скаргу на окрему ухвалу садівницького товариства «Виноградар» відхилити, а окрему ухвалу Білозерського районного суду від 01 лютого 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.П.Прокопчук

Судді: С.В.Лободзінський, Л.В.Базіль

Копія вірна ОСОБА_4

от