Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
справа №2-201/2011
02 лютого 2011 року м.Дніпродзержинськ м.Дніпродзержинськ
Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ковальової А.Б. при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням строків її вплати та моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов по суті та за обставинами справи підтримує у повному обсязі, і у випадку неявки відповідача - згодний на розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення, йому розяснений порядок перегляду заочного рішення за
лявою відповідача. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити -сюпотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату' та місце розгляд) справи неодноразово повідомлявся належним чином згідно вимог ст.76 ЦПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 55, 60, 81)
З увагою на те, що відповідач по справі, який про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, але надав свої письмові заперечення проти позову, суд відповідно до ст.169 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Зі згоди позивача, якому розяснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом досліджені докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні.
копія паспорту позивача (а.с. 5-6), яким підтверджується його особа громадянина України; копія трудової книжки позивача ( а.с. 8-9), якою підтверджується факт роботи позивача на підприємстві ВАТ «Дніпродзержинське АТП 1 1232 з 07 травня 1986 року по 05 травня
11). я.'-.ою підтверджується факт направлення кримінальної справи щодо відповідача за ст. 364 ч.2. ст. 175 ч.І КК України на додаткове розслідування:
постанова Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.05. 2009 року ( а.с. 14- 19). якою встановлювався факт того, що в період часу з 01.10.2005 р. станом на 01.05.2006 р. з вини керуючого санацією ОСОБА_2 працівникам ВАТ «АТП 11232» була безпідставна не виплачена заробітна плата, і тому числі і позивачу ОСОБА_1; ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.08.2009 р. (ас. 41), якою підтверджується факт скасування постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.11. 2008 року за скаргами потерпілих;

постанова Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.01.2010 р.(а.с .29-30), якою підтверджується що в період часу з 01.10.2005 р. станом на 01.05.2006 р. з вини керуючого санацією ОСОБА_2 працівникам ВАТ «АТП 11232» була безпідставна не виплачена заробітна плата, і тому числі і позивачу ОСОБА_1;

копія касаційної скарги ОСОБА_1 (а.с. 42), якою підтверджується факт подання позивачем касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.04 2010 р. та на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.01.2010 р. з вимогами про скасування ухвали та постанови і направлення кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_2 за ст. 364 ч.2 КК України на додаткове розслідування;

постанова Верховного суду України від 03.06. 2010 р. ( а.с. 43), якою підтверджується факт відмови у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 для перевірки в касаційному порядку;

свідоцтво про укладення шлюбу ( а.с. 20), яким підтверджується факт знаходження в зареєстрованому шлюбі громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 26 квітня 1986 року; свідоцтва про народження дітей ( а.с.21), якими підтверджується, що позивач є батьком двох дітей, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2;

свідоцтво про смерть ( а.с. 22), яким підтверджується факт та дата смерті дружини позивача - ОСОБА_4;

заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 06.2006 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «АТП 11232» про стягнення заборгованості по заробітній платі (а.с. 23), яким підтверджується наявність заборгованості в сумі 4852,63 грн. , її стягнення та стягнення компенсації в звязку з порушенням строків в плати заробітної плати в сумі 1027,03 грн. з підприємства на користь позивача в судовому порядку;

заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 грудня (а.с. 26), яким підтверджується факт стягнення з позивача заборгованості за по квартплаті; копії постанови старшого державного виконавця Заводської державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська від 13 лютого 2006 р. про закінчення виконавчого провадження ( а.с. 28), якою підтверджується факт направлення відповідачу, як ліквідатору підприємства, виконавчих листів про стягнення з ВАТ «АТП 11232» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі, для примусового виконання;

рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 березня 2010 року (а.с. 31-32), яким підтверджується стягнення з позивача суми заборгованості за спожитий природний газ;

епікризи із історії хвороби ОСОБА_1 (а.с. 35 -37)., якими підтверджується наявність у позивача хронічних захворювань;

копії виконавчих листів, виданих Заводським районним судом м. Дніпродзержинська ( а.с. 38, 39, 40), якими підтверджується факт стягнення з ВАТ «АТП 11232» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі, компенсації за порушення строків виплати заробітної плати та моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини: Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з травня 1986 року по 05 травня 2006 року дійсно працював на ВАТ «Дніпродзержинське АТП 11232», був звільнений з підприємства в звязку із скороченням штатів за ст. 40 п.1 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 8-9).

Згідно довідки, що була видана арбітражним керуючим - відповідачем ОСОБА_2

заборгованість із заробітної плати, яка не була виплачена позивачу станом на 10 травня 2006 року

становить 4852, 63 грн. ( а.с. 10-довідка).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 червня 2006 року з ВАТ «Дніпродзержинське АТП - 11232» на користь ОСОБА_1 була стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 4852,63 грн. та компенсація в звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 1027,03 грн. ( а.с. 38,39 - виконавчі листи).

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 січня 2010 року, що була ухвалена у кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_2 за ст. 175 ч.І КК України, провадження по кримінальній справі відповідно до вимог чі. ст. 49 КК України було закрито в звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому Заводським районним судом м.Дніпродзержинська була встановлена вина відповідача, як керуючого санацією підприємства ВАТ «Дніпродзержинське АТП 11232», у безпідставній невиплаті працівникам підприємства, в тому числі й позивачу ОСОБА_1, заборгованості по заробітній платі. І при розгляді кримінально" справи суд дійшов до висновку, про що зазначив у постанові, що своїми навмисними діями ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений статей 175 ч.І КК України за ознаками безпідставної невиплати заробітної плати, більше, ніж за 1 місяць, скоєної навмисно керівником підприємства. Крім цього, у постанові суд зазначив, що згідно протоколу допиту обвинуваченого від 12.12. 2009 р , звинувачений ОСОБА_2 свою вину визнав повністю тау скоєному покаявся.

Згідно ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

А тому суд вважає встановленим той факт, що з вини відповідача позивачу дійсно безпідставно не була виплачена заборгованість по заробітній платі, що було вставлено постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 29 січня 2010 року.

Суд також вважає, що позивачу діями відповідача ОСОБА_2, який безпідставно не виплатив позивачу заробітну плату більше, ніж за 1 місяць, завдано і моральної шкоди, так як внаслідок винних дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, переніс три серцевих напади, хворіє, що підтверджується медичними епікризами (а.с. 35, 36, 37). Відсутність зароблених працею грошових коштів протягом довго часу негативно вплинула на життєвий рівень сімї позивача, який після смерті дружини один виховував двох дітег (а.с. 21 - свідоцтва про народження доньки Олени, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а.с. 22- свідоцтво про смерть ОСОБА_4), був єдиним годувальником в сімї. З вини відповідача, який не виплачував позивачу заборгованість по заробітній платі, позивач та його діти не мали можливості повноцінно харчуватися, він не мав можливості придбавати для дітей одяг, обув та інші предмети першої необхідності, були втрачені його привичні життєві звязки, він постійно повинний був думати та шукати додаткові джерела доходу, застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. Крім цього, позивач має велику заборгованість по сплаті за комунальні послуги, що підтверджується заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 грудня 2006 року про стягнення з позивача заборгованості за по квартплаті (а.с. 26), рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 березня 2010 року про стягнення з позивача суми заборгованості за спожитий природний газ (а.с. 31-32).

В звязку з тим, що судом встановлена вина відповідача у завданні позивачу матеріальної шкоди внаслідок безпідставної невиплати заробітної плати, відповідач повинний відшкодувати і моральну шкоду.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.І ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначення моральної шкоди визначається у ст. 23 ЦК України й у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) шкоди», Так, під моральною шкодою варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю осіб.

Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, вона підлягає відшкодуванню одноразово.

При визначенні розміру й форми відшкодування моральної шкоди суд ураховує такі фактори, як глибину психологічного дискомфорту, значні порушення душевної рівноваги, тривалість страждань, які

отримав позивач, а також ураховує вимоги розумності й справедливості. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути моральну шкоду в сумі 6000 грн.

В звязку із задоволенням позову, заявленого позивачем, який звільнений від сплати судових витрат у вигляді судового збору та витрат з інформаційно-технічного розгляд) справи на підставі ст.88 ЦПК України, судовий збір в сумі 51 грн. за вимогами майнового характеру, та в сумі 8.50 грн. за вимогами про стягнення моральної шкоди, а також витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. належить стягнути з відповідача у справі на користь держави.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 59, 60, 82, 88, 158. 169. 213-215, 224- 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням строків її вплати та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 4852,63 грн. (чотири тисячі вісімсот пятдесят дві) грн. 63 коп., компенсацію по заробітній платі в звязку з затримкою її виплати в сумі 1027,03грн. (одну тисячу двадцять сім) грн. 03 коп., та моральну шкоду в сумі 6000 ( шість тисяч) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 51,00 грн. та 8,50 грн., та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бут і оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,

поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ковальова А.Б.