Справа № 2-8/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2011 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

при секретарі Секереш О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2, представника відповідача ДП Служба міжнародних автомобільних перевезень ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства Служба міжнародних автомобільних перевезень про поновлення на роботі та оплати заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до державного підприємства Служба міжнародних автомобільних перевезень про поновлення на роботі та оплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Зазначив, що він працював на посаді інспектора відділу Служби міжнародних автомобільних перевезень Тиса Закарпатського територіального управління СМАП. Наказом ДП Служба міжнародних автомобільних перевезень, №1123-П від 25.10.2010 року його було звільнено з роботи з 25.10.2010 р. на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, у звязку із втратою довіря через порушення оформлення та видачі грошових цінностей, а саме дозвільних документів.

Вважає, що таке звільнення є незаконним та необґрунтованим, оскільки підставою для видачі оспорюваного наказу про звільнення був акт проведення перевірки фактів недотримання інспекторами ДП СМАП вимог Порядку оформлення та видачі дозвільних документів на поїздку на територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку під час оформлення, використання та повернення універсальних дозволів Італії в підрозділах ДП СМАП від 21.10.2010 р., однак з таким актом перевірки адміністрація підприємств його не ознайомила, хоча формально у нього і були відібрані пояснення, в яких він не мав можливості спростувати ніби встановлені перевіркою порушення, так як не знав з якого приводу проводиться перевірка.

Також вказує, що до нього відповідачем безпідставно та невірно застосовано п. 2 ст. 41 КЗпП України, як підставу звільнення, оскільки на цій підставі можуть бути звільнені з роботи лише особи, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності. Він при оформленні, видачі та погашенні універсальних дозволів Італії з грошовими, товарними та культурними цінностями не працював. Договором про повну матеріальну відповідальність, укладеного між ним та відповідачем, не оговорено питання щодо настання матеріальної відповідальності за отриманні дозволи.

Просить скасувати наказ ДП СМАП №1123-П від 25.10.2010 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи як незаконний, поновити його на роботі на посаді інспектора відділу СМАП Тиса з 25.10.2010 р. та стягнути на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 25.10.2010 року.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та в обгрунтування навели обставини, викладені у позовній заяві та просять позов задовольнити.

Представник відповідача ДП Служба міжнародних автомобільних перевезень - ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що вважає його безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення, оскільки адміністрацією ДП СМАП при звільнені ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України були виконані та дотримані всі вимоги чинного трудового законодавства.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з державним підприємством Служба міжнародних автомобільних перевезень, працював на посаді інспектора відділу СМАП Тиса.

Згідно наказу ДП СМАП №1123-П від 25.10.2010 року Про припинення трудового договору ОСОБА_1 було звільнено з роботи з 25 жовтня 2010 року у звязку із втратою довіря через порушення порядку оформлення та видачі грошових цінностей, а саме дозвільних документів, на підставі п.2 ст.41 КЗпП України.

Згідно п.2 ст.41 КЗпП України встановлено, що крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до розяснень п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992 року №6 звільнення з підстав втрати довіря (п.2 ст.41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Згідно п.4 наказу №1123-П від 25.10.2010 року підставою для видачі даного наказу є акт проведення перевірки фактів недотримання інспекторами ДП СМАП вимог Порядку оформлення та видачі дозвільних документів на поїздку на територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку під час оформлення, використання та повернення універсальних дозволів Італії в підрозділах ДП СМАП від 21.10.2010 р., наказ по підприємству від 22.10.2010 р. № 534, згода профспілкового комітету (лист № 173 від 25.10.2010р.).

Згідно наказу ДП СМАП від 22.10.2010 року № 534 Про порушення виконавчої дисципліни, в період з 13.10.2010 року по 15.10.2010 року комісією підприємства була проведена перевірка фактів порушення нормативних документів під час оформлення, використання та повернення універсальних дозволів Італії в відділах Тиса та Ужгородський Закарпатського територіального управління ДП СМАП. По результатах перевірки в роботі інспекторів даних відділів було виявлено наступні порушення: проведення несанкціонованого оформлення та видачі універсальних дозволів Італії з персональних квот перевізників на транспортні засоби, які на час оформлення знаходились на територіях іноземних держав, після чого ці дозволи безслідно зникали; погашення в реєстрі виданих раніше та не використаних іноземних дозволів без занесення відповідної інформації до компютерної бази даних, а також без вилучення самих дозволів. Більшість цих дозволів потім залишались у перевізника; оформлення універсального дозволу Угорщини разом із італійським комплектом дозволів на транспортний засіб, що виконує двостороннє перевезення між Україною та Угорщиною, під час якого перевізник використовує тільки універсальний дозвіл Угорщини, а італійський комплект залишав у себе.

Комісією було зроблено висновки, що своїми діями інспекторський склад ДП СМАП порушив вимоги пунктів 3.3 та 4.3 Порядку оформлення та видачі дозвільних документів на поїздку на територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку, затв. наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2004 р. № 757, пункту 2.4.3 Положення про оформлення реєстрів виданих іноземних дозволів, затв. наказом Державного департаменту автомобільного транспорту від 22.06.2006 року № 396.

Водночас в наказі № 534 від 22.10.2010 року Про порушення виконавчої дисципліни, та наказі № 1123-П від 25.10.2010 року Про припинення трудового договору не зазначено чітких посилань, які саме дії інспектора відділу СМАП Тиса ОСОБА_1 свідчать про порушення останнім вищезазначеного Порядку при оформлені, видачі та погашенні ним дозвільних документів.

З наведеним у судовому засіданні твердженням представника відповідача - ДП СМАП, щодо належності дозвільних документів до грошових чи товарних цінностей суд не погоджується, оскільки під грошовими та товарними цінностями слід розуміти грошові кошти, цінні папери та товар, що прийнятий на зберігання, що зберігається на складах, що відпускається зі складу, з торгового залу, іншого сховища.

Згідно розяснень п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992 року №6, безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, зберігання, транспортування, розподіл тощо. Отже, працівники, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності - це особи, які одержують їх під звіт.

Згідно посадової інструкції інспектора відділу СМАП в пункті пропуску через державний кордон, затвердженої директором ДП СМАП 13.03.2006 року, до посадових обовязків позивача не входило здійснення операцій грошовими чи товарними цінностями.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що представником ДП СМАП всупереч ст. 60 ЦПК України не доведено, що позивач умисно або необережно вчинив такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я, суд приходить до переконання, що звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора відділу СМАП Тиса на підставі п.2 ст.42 КЗпП України є незаконним і останнього слід поновити на роботі.

Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі винесення рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує вимогу про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Враховуючи наведене суд вважає, що з ДП «Служба міжнародних автомобільних перевезень» на користь ОСОБА_1 слід стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.10.2010 року по 04.05.2011 року, виходячи з середнього заробітку ОСОБА_1 на день 51,67 грн.

Керуючись п.2 ст.41 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Наказ державного підприємства Служба міжнародних автомобільних перевезень №1123-П від 25.10.2010 року Про припинення трудового договору, в частині звільнення з 25 жовтня 2010 року ОСОБА_1 з роботи у звязку з втратою довіря через порушення оформлення та видачі грошових цінностей, а саме дозвільних документів на підставі п.2 ст.41 КЗпП України визнати протиправним та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на роботі в Закарпатському територіальному управлінні державного підприємства Служба міжнародних автомобільних перевезень на посаді інспектора відділу СМАП Тиса з моменту звільнення, тобто з 25.10.2010 року.

Стягнути з державного підприємства Служба міжнародних автомобільних перевезень на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час його вимушеного прогулу за період з 25.10.2010 року по 04.05.2011 року, виходячи з середнього заробітку на день 51,67 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з державного підприємства Служба міжнародних автомобільних перевезень на користь держави державне мито в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Т.Р. Деметрадзе