Справа № 2-237/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2011 року смт.Варва Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Чичоті В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2011 року позивачка - ОСОБА_1 звернулася до Варвинського районного суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог, позивачка вказує, що згідно рішення Варвинського районного суду від 14.12.2004 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання її неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 160 гривень. Після досягнення її дочкою ОСОБА_5 повноліття, виплата аліментів на її утримання припинилась. На даний час позивачка отримує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 80 гривень. ОСОБА_1 вважає даний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини недостатнім, оскільки тих коштів, які вона отримує, не вистачає для належного забезпечення життя та розвитку її сина. Позивачка зазначила, що відповідач працевлаштований, має постійний заробіток та можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж в тому, який визначений рішенням Варвинського районного суду від 14 гоу- дня 2004 року. 1 у м

Домовленості про добровільне збільшення розміру аліментів між позивачкою та ОСОБА_2 досягнуто не було, а тому ОСОБА_1 і звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд збільшити розмір аліментів, призначений рішенням Варвинського районного суду від 14 грудня 2004 року з 80 гривень щомісячно до 30% усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним цивільним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в цивільному позові.

Відповідач ОСОБА_2 під час попереднього судового засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодившись щодо стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 в розмірі 30% усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду з даним цивільним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Також відповідач під час засідання заявив усне клопотання щодо погодження винесення рішення під час проведення попереднього судового засідання.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з винесенням судового рішення в попередньому судовому засіданні з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу.

Згідно положень 4.1,4 ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд, у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, визнавши заявлений позов, розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

У відповідності до вимог ст.ст.Ю, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за

зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч.1 ст.З Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що ОСОБА_4 народився 07.02.1997 року, батьком якого є ОСОБА_2, а мати - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 березня 1997 року серії І-ЕЛ № 301235/а.с.8/.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 14.12.2004 року про стягнення аліментів, призначено їх стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 160 /сто шістдесят/ гривень /а.с.22-24 справи № 2-652/04/.

Як вбачається з довідки № 2-67/5941 від 21.11.2011 року, виданої відділом Державної виконавчої служби Варвинського РУЮ, донька позивачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в 2007 році досягла повноліття, в звязку з чим, на даний час, відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 лише на утримання молодшого сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення ним повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 80 гривень /а.с.19/.

Відповідно до довідки № 3003 від 04.10.2011 року ОСОБА_1, 1969 року народження, має склад сімї: син - ОСОБА_4, 1997*року народження /а.с.Ю/.

Позивач, обґрунтовуючи заявлений позов, як на підставу збільшення розміру аліментів, посилається на те, що згідно довідки комунального лікувально-профілактичного закладу Варвинської центральної районної лікарні № 668 від 04.11.2011 року, за підписом завідуючого відділенням лікуючого лікаря, син позивачки - ОСОБА_4 страждає на хронічне захворювання та потребує планового лікування /а.с.9/.

Згідно довідки Варвинської ЦРЛ № 1597 від 05.10.2011 року, позивачка ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку в лікаря-терапевта з діагнозом НЦД по кардіальному тиску /а.с.11/.

На підтвердження необхідності збільшення розміру аліментів, позивачкою надано до суду довідку № 175, видану 04.10.2011 року комунальним лікувально-профілактичним закладом Варвинською районною центральною лікарнею, про її доходи, які за період з квітня 2011 року по вересень /включно/ 2011 року, складають 7 714,20 гривень /а.с.12/.

Як вбачається з довідки про доходи відповідача ОСОБА_2, працюючого в ТОВ «Пассервіс- Люкс», його загальна сума доходів за період з травня 2011 року по жовтень 2011 року, становить 5 973 грн. 57 коп.

Згідно роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьків, материнства та стягнення аліментів", відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки .в судовому засіданні достовірно встановлено, що саме відповідач на даний час неналежно виконує обовязки по утриманню неповнолітньої дитини, зваживши на матеріальні та духовні потреби дитини та враховуючи стан здоровя позивачки, її дитини та відповідача, довідки про заробітну плату учасників процесу, беручи до уваги беззаперечне покращення матеріального стану відповідача та визнання ним заявлених позовних вимог, за умови відсутності на його утриманні інших дітей та непрацездатних членів сімї, суд вважає за необхідне та справедливе, відповідно до вимог ст.192 СК України, збільшити розмір аліментів що підлягають стягненню на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2 O.L до 30% з усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати /а.с.4/.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 130, 174, 213 - 215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» ст.ст. 180,182,192 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 07.02.1997 року народження -задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановивши їх у розмірі 30% всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 188 (сто вісімдесят вісім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Варвинського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_7