Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №1407/2-191/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді СеребряковоїТ.В.,

при секретарі судового засідання Огренда І.М., за участю: позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Вознесенської міської Ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Вознесенському районі Миколаївської області, Вознесенська обєднана державна податкова інспекція у Миколаївській області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Вознесенської міської Ради Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом.

В позовній заяві зазначено 25 лютого 1994 р. помер батько позивачів ОСОБА_3. Після смерті вказаної особи відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №55 (пятдесят пять) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області. Даний будинок був побудований спадкодавцем на відведеній для цієї мети земельній ділянці та на підставі дозволу на будівництво, проте за життя ОСОБА_4 не встиг здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна.

Позивачі, як спадкоємиця першої черги за законом, що прийняла спадщину, звернулися до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, проте їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує належність спірного майна спадкодавцю.

Враховуючи вказані обставини, позивачі просили встановити факт прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_4 та визнати їх в рівних частках власниками прав та обовязків забудовника житлового будинку №55 (пятдесят пять) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Ухвалою суду від 17 січня 2011 р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Вознесенському районі Миколаївської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та остаточно просив визнати в рівних частках за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, та позивачкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, права та обовязки забудовника житлового будинку №55 (пятдесят пять) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 лютого 1994 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, після смерті ОСОБА_5, яка померла 10 листопада 2002 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області та пі<!ля смерті ОСОБА_6, померлого 10 січня 2005 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області. Разом з тим, позивач надав пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Позивачка ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, направив на адресу суду письмову заяву про розгляду справи у його відсутність.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час і місце розгулу справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду справа розглянута у відсутність учасників процесу, які не зявилися у судове засідання, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали цивільної справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської Ради депутатів трудящихся від 25 червня 1973 р. ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку №49 (згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради №642 від 28 січня 1976 року відбулася зміна нумерації будинку на №55) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області, на земельній ділянці, площею 500 кв.м., відведеній забудовнику для цієї мети.

Проте, як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 28 лютого 1994 р. міським відділом запису актів громадянського стану міста Вознесенськ Миколаївської області, 25 лютого 1994 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилась спадщина.

В зв'язку зі смертю забудовника, закінчений будівництвом обєкт (житловий будинок) не був вчасно прийнятий в експлуатацію, ОСОБА_4 не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності щодо цього майна.

Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З положень ст.331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації після прийняття в установленому законом порядку до експлуатації.

За такого, будинок, як житловий об'єкт, не міг ввійти до складу спадщини, що створює перешкоди спадкоємцю в частині прийняття та оформлення спадщини.

Відповідно до вимог цивільного законодавства України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Водночас, з положень ст.177, ч.2 ст. 190 ЦК України вбачається те, що об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права.

Ч. 1 ст. 178 цього Кодексу визначає, що об'єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи.

Крім цього, згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), яка відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України підлягає застосовуванню до даних спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцеві відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №№584/01-16 від 28 травня 2011 р. та довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №441/01-16 від ЗО травня 2011 р., вбачається, що у

передбачений законом строк з заявами до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлого 25 лютого 1994 р., ніхто з спадкоємців не звертався, спадкові справи не заводились.

Разом з тим, позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р., фактично прийняли спадщину, Так, з будинкової книги на житловий будинок №55 по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області судом встановлено фактичне прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 його дружиною - ОСОБА_5 та дітьми - ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_8

Встановлено також фактичне прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 10 листопада 2002 р., її дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_1 Факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 її дочкою ОСОБА_7 (до шлюбу - ОСОБА_5) O.A. встановлено рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2010 р.

Відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України позивач ОСОБА_6 є спадкоємцем після смерті свого брата ОСОБА_6, який помер 10 січня 2005 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, та останній не заперечує проти включення позивачки ОСОБА_7 до кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та не заперечує проти того, що його частка та частка його сестри ОСОБА_7 у спадковому майні були рівними.

Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, тому суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання їх власниками прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом в рівних частках. При цьому, суд виходить з того, що частка у спадщині ОСОБА_1.А. складає - 1/д (після смерті батька)+1/12 (після смерті матері) +2/12 (після смерті 6рата)=6/12=1/2 та частка ОСОБА_7 у спадщині складає - У* (після смерті батька)+1/12 (після смерті матері) +2/12 (після смерті брата)=6/12=1/2

Щодо вимог позивачів про встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 25 лютого 1994 р., суд виходить з наступного.

Згідно ст.З, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (з наступними змінами), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Відповідно до 4.2 ст.256 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема факт прийняття спадщини (щодо спадкових відносин, що існували до введення в дію Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 р., який прийшов на зміну ЦК УРСР 1963 р.).

Разом з тим, відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (що діяла на час відкриття спадщини), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату

податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної рили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Враховуючи наведене, су приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту прийняття спадини, оскільки з доданих документів вбачається, що позивачі її прийняли шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Вознесенської міської Ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю у Вознесенському районі Миколаївської області, Вознесенська обєднана державна податкова інспекція у Миколаївській області, про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати в рівних частках за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, права та обов'язки забудовника житлового будинку №55 (пятдесят пять) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 лютого 1994 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, після смерті ОСОБА_5, яка померла 10 листопада 2002 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області та після смерті ОСОБА_6, який помер 10 січня 2005 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Вознесенської міської Ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Вознесенському районі Миколаївської області, Вознесенська обєднана державна податкова інспекція у Миколаївській області, про встановлення факту прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.В. Серебрякова