Справа №2 15 / 11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 року Глухівський міськрайонний

Сумської області в складі: головуючого судді Васяновича В.М.

при секретарі Воскобойник Н.І., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа виконавчий комітет Глухівської міської ради Сумської області - про поділ в натурі допоміжних приміщень жилого будинку, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа виконавчий комітет Глухівської міської ради Сумської області про поділ в натурі допоміжних приміщень жилого будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів, а саме, надання у володіння, користування та розпорядження частини обслуговуючого приміщення цокольного поверху площею 26,3 кв.м, розміщеного під належною йому на праві власності квартирою №2 на вул. Путивльська,3, в м. Глухів, залишивши інше приміщення площею 40,2 кв.м для обслуговування іншої квартири, за їх безпідставністю. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Справа №2 15 / 11

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 року Глухівський міськрайонний

Сумської області в складі: головуючого судді Васяновича В.М.

при секретарі Воскобойник Н.І., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа виконавчий комітет Глухівської міської ради Сумської області - про поділ в натурі допоміжних приміщень жилого будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що спірне підвальне приміщення знаходиться у цокольному поверсі приватизованого двоквартирного будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів. Також посилається на те, що 28 травня 2008 року він придбав квартиру №2 у цьому будинку, а інша квартира №3 належить на праві власності ОСОБА_7 Крім того, позивач мотивує свої вимоги тим, що він та відповідачка мають право користуватися спірним підвальним приміщенням, так як допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки та ін.) не підлягають окремій приватизації. Однак, вона відмовляється добровільно визначити порядок користування спірними допоміжними приміщеннями, архітектурно розмі-щеними в межах конфігурації кожної з квартир та пропорційно відповідаючим площі займаних квартир, конструктивно ізольованих одне від одного, тому позивач просить суд ухвалити рішення про поділ в натурі між ним та ОСОБА_6 допоміжних підвальних приміщень, які належать їм на праві спільної часткової власності, а саме, визнати за ним право власності на частину обслуговуючого приміщення цокольного поверху площею 26,3 кв.м, залишивши друге приміщення площею 40,2 кв.м для обслуговування іншої квартири.

У подальшому ОСОБА_1 уточнив свої вимоги та просить суд ухвалити рішення про поділ між ним та відповідачкою спірних допоміжних приміщень, а саме, надати йому у володіння, користування та розпорядження, виділивши в натурі, частину обслуговуючого приміщення цокольного поверху площею 26,3 кв.м, залишивши друге приміщення площею 40,2 кв.м для обслуговування іншої квартири. Дані вимоги ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 підтримали у судовому засіданні, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Також представник позивача ОСОБА_8 в суді заявив, що рішення органу місце-вого самоврядування повинні бути послідовними, стабільними і передбачуваними. А згідно відповідей виконавчого комітету Глухівського міськвиконкому на звернення його довірителя спірне приміщення є допоміжним і оскільки воно розміщено під його квартирою, то просить суд надати ОСОБА_1 це приміщення у володіння, користування та розпорядження. Представник відповідача ОСОБА_3 в суді позов не визнала та пояснила, що її довірителька ОСОБА_6 є власником квартири №3 в будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів, а позивач ОСОБА_1 у 2008 році придбав квартиру №2 у цьому ж будинку. Заперечення мотивує тим, що спірне нежиле напівпідвальне приміщення (колишня квар-тира №1) ніколи не належало до квартири №2 будинку №3 на вул. Путивльська. Крім того, посилається на те, що за заявою ОСОБА_6 виконавчим комітетом Глухівської міської ради було прийнято рішення за №88 від 19 березня 2009 року про переведення житлової квартири №1 на вул. Путивльська, 3, розташованої у цокольному поверсі, до розряду нежилих, вказане приміщення не перебувало і не перебуває у спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а є власністю територіальної громади, тому просить відмовити у задоволенні цього позову. Також ОСОБА_3 в суді заявила, що її довірителька не заперечує проти користування цим приміщенням в рівних частках з позивачем. В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав і також просить відмовити у його задоволенні, пославшись на обставини, викладені у письмових запереченнях його довірительки ОСОБА_6 Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що нежиле приміщення, розміщене під належною позивачу квартирою №2 жилого будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів є допоміжним приміщенням, а тому не заперечує проти виділення цього приміщення ОСОБА_1 Допитаний в суді як спеціаліст ОСОБА_9 пояснив, що працює на посаді начальника управління архітектури та містобудування Глухівської міської ради. Далі ОСОБА_9 суду пояснив, що згідно будівельних норм не дозволяється проживання у підвальних та напів-підвальних приміщеннях, тому у 80-х роках на підставі постанови ОСОБА_5 Міністрів УРСР (точної дати якої він не памятає) мешканці були відселені з напівпідвальних приміщень у цокольних поверхах жилих будинків. Також у суді ОСОБА_9 заявив, що, на його думку, спірне приміщення є нежилим і не відноситься до допоміжних приміщень жилого будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, спеціаліста, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, в суді встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири №2 двоквартирного жилого будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів, а відповідачка ОСОБА_6 квартири №3 цього ж будинку. Дані обставини визнані сторонами та третьою особою, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Крім того, судом установлено, що першим власником належної позивачу квартири була квартири №2 була ОСОБА_10, яка приватизувала її на підставі розпорядження управління економіки виконавчого комітету Глухівської міської ради за №17 від 31 травня 1995 року. Дані обставини сторонами та третьою особою також не оспорюються. З витягу з рішення виконавчого комітету Глухівської міської ОСОБА_5 народних депутатів Сумської області №25 від 11.02.1988 р. вбачається, що у звязку з непридатністю квартири №2, розташованої у цокольному приміщенні будинку на вул. Путивльська, 3, по санітарному і тех-нічному стану, виконавчий комітет вирішив відселити проживаючу в даній квартирі ОСОБА_11 в однокімнатну квартиру №27 на вул. 70 років Жовтня, 1.

З рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради №88 від 19 березня 2009 року вбачається, що виконавчий комітет вирішив перевести житлову квартиру №1, розташовану у цокольному приміщенні будинку на вул. Путивльська, 3, до розряду нежитлових приміщень. При цьому в суді встановлено й цього не заперечують сторони, що це і є та квартира, з якої свого часу було відселено ОСОБА_11 Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами, передбаченими ч.1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію дер-жавного житлового фонду»суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто, у їх власність як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинків, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду. Допоміжні приміщення відповідно до ч.2 ст. 10 цього Закону стають обєктами права спільної власності співвласників будинку одночасно з приватизацією квартир, що засвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_12 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) від 2 березня 2004 року №4-рп/2004, на яке посилався і позивач, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Дійсно, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій (п. 1.1 Рішення), при цьому власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (спів-власниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. У той же час, законодавство розділяє поняття допоміжного та нежилого приміщення. Так, за ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку»нежиле приміщення це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним обєктом цивільно-правових відносин. Позивачем не надано суду доказів, що спірне приміщення було є обєктом приватизації. А згідно ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно ж до інформації виконавчого комітету Глухівської міської ради за вих. №108/03-28 від 27 січня 2011 року вивільнене приміщення не є обєктом приватизації і не є допоміжним приміщенням, а тому власність квартиронаймачів при здійсненні заходів з приватизації не передавалося, у звязку з чим форма власності на дане майно залишається комунальною, хоч воно й знято з балансу колишнього балансоутримувача. Суд також вважає безпідставними посилання позивача на відповіді виконавчого комітету Глухівської міської ради на його звернення, оскільки вони носять загальний характер і лише містять розяснення, що допоміжні приміщення не підлягають окремій приватизації, і у жодній з цих відповідей не зазначено конкретно, що спірне приміщення колишньої квартири №1 в будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів є спільною власністю мешканців цього будинку. Оскільки спірне приміщення не відноситься до категорії допоміжних і воно не є обєктом права спільної власності співвласників будинку, на нього не розповсюджуються норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», то суд вважає, що право позивача не порушено, а тому в задоволенні його вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю.

На підставі ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 1,10 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування», Рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа виконавчий комітет Глухівської міської ради Сумської області про поділ в натурі допоміжних приміщень жилого будинку №3 на вул. Путивльська в м. Глухів, а саме, надання у володіння, користування та розпорядження частини обслуговуючого приміщення цокольного поверху площею 26,3 кв.м, розміщеного під належною йому на праві власності квартирою №2 на вул. Путивльська,3, в м. Глухів, залишивши інше приміщення площею 40,2 кв.м для обслуговування іншої квартири, за їх безпідставністю. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя