Справа № 22-ц-2904/2011 Провадження № 22-ц/2590/2277/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Бабич О.І. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, її представника - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду змінити в частині стягнення відшкодування моральної шкоди, зменшивши розмір вказаного відшкодування до 5000 гривень, в іншій частині рішення суду не оспорює.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_8 Володимировича на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди - 7170 грн., у відшкодування моральної шкоди 45000 гривень.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення судом ухвалене при неповному з"ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд не врахував, що ДТП сталося через порушення позивачем вимог правил дорожнього руху, тобто через її грубу необережність, що в свою чергу має бути враховано при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яку ОСОБА_8 просить зменшити до 5000 грн. Також суд, на думку апелянта, не в достатній мірі врахував: вжиття відповідачем всіх можливих заходів з метою усунення завданої шкоди, добровільне відшкодування матеріальної шкоди в сумі 31741 грн., внаслідок чого потерпілій була надана своєчасна та якісна медична допомога, а також ті обставини, що відповідач є інвалідом 3-ї групи, розмір його пенсії складає 756 грн., на його утриманні перебуває неповнолітня

/

дитина, і тому його (апелянта) матеріальний стан не дає можливість сплати/ відшкодування моральної шкоди в розмірі визначеному судом.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача -ОСОБА_5, ОСОБА_6, її представника - ОСОБА_6 K.L, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду -залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

По справі судом встановлено, що 11.04.2011 року біля 19 год. 30 хв., ОСОБА_8, не маючи права на керування всіма видами транспортних засобів, здійснив наїзд автомобілем ВАЗ-21070 на пішохода ОСОБА_6, яка рухалас^ в попутному з автомобілем напрямку. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 08.06.2011 року №127 останній завдані тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової з забоєм головного мозку, закритого черезвертельного уламкового перелому лівої стегнової кістки, який супроводжувався травматичним шоком, множинних переломів кісток таза зі зміщенням відломків, закритого перелому шийки правої плечової кістки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні із 11 квітня по 27 травня 2011 року та з 3 по 17 червня 2011 року, в медичних закладах, при якому проводилось хірургічне втручання

ОСОБА_8 відповідно до постанови Талалаївського районного суду Чернігівської області від 15.08.2011 року звільнений від покарання за скоєний злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, на підставі п.п. „в" та „г" Закону України „Про амністію" від 08.07.2011 року.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що передбачено ст. 23 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається що протиправна винна поведінка ОСОБА_8, яка завдала ушкодження здоров"я неповнолітній ОСОБА_6, змусила її неодноразово звертатися до лікарні, переносити складні операції, призвела до вимушених змін у її життєвих стосунках, і потребує значних зусиль необхідних для її одужання.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди вирішені судом відповідно до ст.1167 ЦК України та з урахуванням роз"яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові відЗІ березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди." Зокрема розмір моральної шкоди не ставився в залежності від наявності матеріальної шкоди, а зумовлювався характером та обсягом моральних і фізичних страждань, заподіяних відповідачем ОСОБА_6, станом її здоров"я,

тяжкістю вимушених змін у її життєвих стосунках.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, про необхідність зменшення розміру відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1193 ЦК України, оскільки доводи апелянта про наявність в діях потерпілої грубої необережності спростовуються матеріалами справи. І зокрема як вбачається з матеріалів справи, відсутні факти грубої необережності ОСОБА_6 при вчиненні ДТП відповідачем, який керуючи автомобілем здійснив наїзд на ОСОБА_6, і втік з місця вчинення злочину, не надавши допомоги останній.

Суд першої інстанції виходячи з глибини і тривалості страждань ОСОБА_6, конкретних обставин справи, врахувавши фізичний та матеріальний стан відповідача, на думку апеляційного суду, обґрунтовано у відповідності із принципами розумності і справедливості, визначив розмір відшкодування моральної шкоди в 45000 гривень, що дозволить компенсувати позивачці понесені нею з вини відповідача моральні страждання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позов ОСОБА_6, в частині відшкодування моральної шкоди, тому посилання в апеляційній скарзі на невідповідність його висновків дійсним обставинам справи є безпідставними. Суд повно й усебічно встановив обставини, що мають значення для справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку доказам в їх сукупності. Постановлене судове рішення відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: