Справа № 4-с-17/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2011 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С.О. ,

при секретарі Хохунь І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся в суд та просить визнати незаконною і скасувати постанову ДВС Червоноградського МУЮ від 21.10.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що згідно рішення Сокальського районного суду його зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

16.04.2010 року відділом ДВС Сокальського РУЮ направлено виконавчий лист на виконання в шахту "Лісова" де стягнення проводились до моменту його звільнення 10.07.2010 року.

25.10.2011 року ним отримано оскаржувану постанову ДВС Червоноградського МУЮ від 21.10.2011 року з якої вбачається, що ним допущена заборгованчсть по аліментах в сумі 8757,10грн., що не є можливим оскільки кожного місяця після звільнення здійснював часткову оплату в розмірі по 300грн.

Про те, що допущена заборгованість та про обов'язок боржника звітувати Державному виконавцю про виконання зобов'язаньпокладених рішенням суду ніхто його не попередив.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав. Пояснив, що арешт на майно накладено без жодного попередження.

Представник скаржника в судовому засіданні надав пояснення викладені в скарзі.

Ні державний виконавець ДВС Червоноградського МУЮ ОСОБА_3 ні представник ДВС Червоноградського МУЮ в судове засідання не прибули та не повідомили суд про причини неявки, копії матеріалів виконавчого провадження суду не представлено.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд задовольняє скаргу з наступних підстав.

Згідно копії трудової книжки серії АХ №910109 виданої на ім'я ОСОБА_1 скаржник звільнений з місця роботи за власним бажанням - 10.07.2010 року.

З оглянутих квитанцій про поштові перекази на ім'я ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1В, щоміячно частково сплачував аліменти, в середньому по 300грн.

З копії постанови, представленої суду скаржником, вбачається, що 21.10.2011 року державним виконавцем ДВС Червоноградського МУЮ накладено арешт на 1/4 частину квартири №63 за адресою м.Червоноград, вул.Стуса,14, що належить боржнику ОСОБА_1 із забороною здійснювати відчуження.

Виконавчою службою суду, на його вимогу, не представлено матеріалів виконавчого провадження, а сам суд в судовому засіданні жодних доказів на спростування позиції скаржника не здобув.

Таким чином, суд приходить до висновку, що добровільно сплатити заборгованість по аліментах скаржнику ОСОБА_1 - пропонувалося, про можливість арешту його майна - не попереджалося, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд розяснює державному виконавцю, що скасування постанови про накладення арешту на майно, не позбавляє його права повторно накласти арешт із дотриманням всіх вимог законодавства.

Керуючись ст.ст.386, 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Постанову державного виконавця Лінинської Т.В. про накладення арешту на майно на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 виз-нати незаконною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дян її проголошеннч до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: С. О. Пахут