Апеляційний суд Чернівецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду нівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І.Б.

суддів : Яремка В.В., Галичанського А.Д. секретар Ласій О.І.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», Чернівецького відділення №925 Хмельницької обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним правочину, здійсненого в односторонньому порядку, витребування коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду М.Чернівців від 20 грудня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», нівецького відділення №925 Хмельницької обласної філії ПАТ крсоцбанк» про визнання недійсним правочину, здійсненого в осторонньому порядку, витребування коштів.

Просив визнати недійсним односторонній правочин відповідача про збільшення процентної ставки за кредитним договором з 12,50% річних до 17 % річних, стягнути з відповідача на його користь, з врахуванням інфляції,незаконно і надмірно стягнутої з нього суми в розмірі - 4849грн.26 коп., а також 3% річних в сумі 581грн.52 коп., а всього - 5430грн.78коп. Також просив стягнути з відповідача судові витрати : 543грн.08 коп. судового збору, 120грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на отримання довідки 56грн.67коп., та стягнути на його користь понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 2500грн.

Справа №22ц-452/11р. Категорія 19/27

Головуючий в І інстанції Смотрицький В.Г.

Доповідач Перепелюк І.Б.

Посилаючись на те, що 6 липня 2005 року між сторонами був укладений кредитний договір за № 209 на суму - 9900дол. США на п'ять років, тобто до 6 липня 2010 року, де було передбачено відсоткову ставку в розмірі 12,50% річних.

В березні 2006 року позивачем сума кредиту була повністю погашена.

При зверненні до відповідача, в квітні 2010 року позивачу стало відомо, що при видачі кредиту № 209 від 06.07.2005року працівниками банку було помилково встановлено відсоткову ставку на рівні 17% річних, по якій сплачувались нараховані відсотки до моменту повного погашення кредиту.

В такий спосіб відповідач незаконно стягнув з нього значно більшу суму, ніж це було передбачено умовами кредитного договору, за його підрахунками ця сума становить 336,9дол. СІЛА.

Крім того, просив врахувати при стягненні з відповідача також і суму пов'язану з індексом інфляції.

Рішенням Шевченківського районного суду М.Чернівців від 20 грудня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 2368грн.74коп. та судові витрати в сумі 176грн.01коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, а саме:

визнати недійсним односторонній правочин відповідача про збільшення ним процентної ставки за кредитним договором з 12,50 % річних до 17%. річних;

стягнути з відповідача на його користь з врахуванням інфляції, надмірно стягнутої суми в розмірі 4849грн.26 коп., а також 3% річних, що становить 581грн.52 коп., а всього 5430грн.78 коп.;

стягнути з відповідача на його користь судові витрати, а також понесені ним витрати на сплату адвокатського гонорару в сумі 2500грн.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарга, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дослідив всі представлені сторонами докази та дав їм належну оцінку.

Зокрема було встановлено, що відповідач безпідставно отримав зайво сплачені позивачем кошти по кредитному договору. Відповідно до представленого судом розрахунку сума зайво сплачених коштів становить 297,45дол.США, що відповідно до курсу НБУ станом на день ухвалення рішення становить 2368грн.74коп. Висновок суду про стягнення на користь позивача саме цієї суми є вірним. Правильним є і висновок суду на підставі ст.625 ЦК України про безпідставність позовних вимог щодо стягненя інфляційних та 3% річних від зазначеної суми.

Суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним одностороннього правочину відповідача про збільшення процентної ставки за кредитним договором з 12,50 % річних до 17% річних Оскільки було встановлено, що одностороннього правочину про збільшення відсоткової ставки фактично небуло.

Однак суд безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача витрати за правову допомогу в розмірі 100грн., тому рішення суду в цій частині на підставі п.4 ч.І ст.309 ЦПК України, слід скасувати, прийнявши нве рішення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До судових витрат, згідно п.2 ч.2 ст.79 ЦПК України, належать і витрати на правову допомогу. Крім інших судових витрат, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати по наданню правової допомоги в розмірі 2500грн.

Встановлено, що позивач уклав з ОСОБА_2 адвокатський договір та відповідно до квитанції сплатив їй гонорар в розмірі 2500грн. Судом при вирішенні питання щодо правової допомоги не було враховано, адвокат ОСОБА_2 брала участь при розгляді справи в суді в якості представника.

Представник особи, що передбачено ст.ст. 38, 44 ЦПК України, не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу відповідно до ст. 56 ЦПК України. ЦПК України не відносить до судових витрат витрати за послуги представника у суді, отже вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу є безпідставними і задоволенню підлягають.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду М.Чернівців від 20 грудня 2010 року в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100грн. скасувати.

В стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Голоювуючий /підпис/

Судді: /підписи/