Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі головуючого судді - Литвина М.М.

при секретарі Ануфрієвій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, суд ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2001 року його тітка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склали заповіт на його ім»я , який було посвідчено державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори. Відповідно до заповітів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заповідали йому повністю все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося.

15.11.2004 року померла його тітка ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1. На підставі заповіту 30.08.2005 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за заповітом в реєстром №1938, відповідно до якого він став власником ? частини квартири АДРЕСА_1.

24.06.2010 р., близько 07-00 год. на вул.. Радянській в м.Лубнах був травмований автомобілем ОСОБА_5

29.06.2010 р. ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 він звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, оскільки вважав, що заповіт від 2001 на його ім.»я дійсний.

Однак, нотаріусом йому було роз»яснино, що відповідно до Державного реєстру вже мається спадкова справа №49651791 на дану квартиру.

Як з»ясувалось, мається заповіт ОСОБА_5 від 14.07.2009 року в якому він все своє майно заповідав ОСОБА_2.

Вважає цей заповіт недійсним, оскільки у нього викликає сумніви напис і підпис в заповіті, які ніби-то зроблені рукою ОСОБА_5

Прохав суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, посвідчений Другою Лубенською державною нотаріальною конторою 14.07.2009 року і зареєстрований за №2-2371.

В судовому засіданні представник позивача М»якота В.В. позовні вимоги підтримав, прохаючи скасувати заповіт на ім»я ОСОБА_2, не заявляючи при цьому клопотань про призначення графологічної експертизи.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснивши суду, що ОСОБА_5 14.07.2009 року склав заповіт на ім»я ОСОБА_2, яким заповідав все належне йому майно відповідачці по справі і нотаріус Другої Лубенської державної нотаріальної контори посвідчив належним чином складений заповіт.

Заслухавши учасників судового розгляду справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.2001 року тітка позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склали заповіт на його ім»я , який було посвідчено державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори. Відповідно до заповітів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заповідали йому повністю все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося.

Після смерті ОСОБА_4, на підставі заповіту 30.08.2005 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за заповітом в реєстром №1938, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 став власником ? частини квартири АДРЕСА_1.

06.06.2005 року об 11год.20 хв. Державним нотаріусом Другої Лубенської нотаріальної контори ОСОБА_6 було посвідчено заповіт гр.. ОСОБА_5, відповідно до якого ОСОБА_1 він заповідав свій будинок №22, що розташований по вул..Коки в с.Піски Лубенського району та земельну ділянку, що знаходиться на території Войнихівської сільської ради, а належну йому частину квартири АДРЕСА_1 заповідав ОСОБА_8

Після цього, 14.07.2009 року о 14 год. 40 хв. в Другій Лубенській державній нотаріальній конторі було посвідчено заповіт ОСОБА_5, яким все своє майно заповів ОСОБА_2

Відповідно до ст..ч.2 та ч.3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який відповідач склав перед ним.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заповіт, складений ОСОБА_5 02.11.2001 року на користь ОСОБА_1 втратив свою чинність 06.06.2005 року, коли спадкодавець склав новий заповіт, змінивши своє розпорядження і заповів своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_8

В послідуючому, 14.07.2009 року ОСОБА_5 склав заповіт на ім»я ОСОБА_2, а тому його заповіт від 06.06.2005 року було скасовано.

Згідно ст..3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Нині покійний ОСОБА_5 за час свого життя розпорядився своїм майном, відповідно скасувавши свої попередні волевиявлення і суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 57, 60, 213-215 ЦПК України, на підставі ст.. 1254 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту від 14.07.2009 року , посвідченого нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №2-2371 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий М.М.Литвин