АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-5133/11 р. Головуючий 1 інст. - Вергун І.В.
Категорія: соціальні виплати Доповідач - Крилова Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів: - ОСОБА_1

- ОСОБА_2,

при секретарі - Єндовицькій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії у відповідності до вказаних норм закону з 01.01.06 року, стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 173232 гр. та моральної шкоди - 5000 гр. за 2006 - 2010 роки, яка була завдана систематичними невиплатами законодавчо визначеної державної та додаткової пенсії. Посилається на те, що він є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, І категорії, інвалідом 3 групи. На підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії, розмір якої не може бути нижчим за шість мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, але звернувшись до відповідача стосовно проведення перерахунку пенсії, отримав відмову.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію по інвалідності, яка призначена за нормами ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Управління при нарахуванні основної та додаткової пенсії позивачу керувалось нормами Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року № 1 де призначення проводиться виходячи з мінімального розміру пенсії за віком - 19 грн. 91 коп. та інших Постанов КМУ з цього питання.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області здійснити перерахунок та провести виплати пенсії по інвалідності у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 09.07.07 року по 31.12.07 року та з 22.05.08 року по 31.12.08 року та з 01.01.09 року по 01.08.10 року. В задоволенні позову у іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, оскільки не прийняв до уваги їхні доводи та заперечення по справі.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач відноситься до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і йому встановлено третю групу інвалідності.

Згідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 50 та ч. З, 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Зазначене рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим, і таким, що має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таки чином, Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу пенсію за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог ст.ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»., а за 2008 рік - з 22.05.2008 року.

У 2009 році і на день винесення рішення по справі до ст.ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зміни не вносились, тобто вказані статті залишились в тій же редакції, яка діяла до 01.01.2008 року.

Наявність права позивача на призначення та виплату пенсій у розмірах, встановлених вище вказаним законом, є визначальним для вирішення даного спору.

Крім того, таке право позивачеві гарантується Конституцією України, статтею 46 якою передбачено право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачу підлягають застосуванню положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів № 1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», на підставі якої позивачеві здійснено нарахування пенсії, та інші постанови Кабінету Міністрів України, якими істотно звужується обсяг встановлених законом та гарантованих Конституцією У країни прав на соціальний захист.

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги заперечення Управління Пенсійного фонду щодо застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте надання такого права Кабінету Міністрів України не означає надання права на встановлення порядку, направленого на звуження змісту та обсягу прав позивача на отримання пенсій відповідно до розмірів, встановлених Законами України.

Правильним є і висновок суду першої інстанції, що за основу при нарахуванні позивачеві пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з чинним законодавством визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області - залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: