АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Басуєвої Т.А., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання факту спільного проживання та визнання права власності, мотивуючи тим, що з 1988 року вони з відповідачкою проживали у фактичному шлюбі, який 10 липня 1991 року зареєстрували. 17 серпня 1995 року за рішенням Нікопольського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Про те, що шлюб між ними було розірвано, він дізнався лише на прикінці 2008 року. За час спільного проживання вони придбали будинок №4 по вул.Гагаріна в с.Камянськом Нікопольського району Дніпропетровської області, який продали і 01 грудня 2003 року придбали квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вони продовжували з ОСОБА_3 проживати весь цей час, вести спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, продовжували вести приватне підприємство просить визнати факт спільного проживання однією родиною з ОСОБА_3 в період з 1995 року по 2008 рік, визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року в задоволенні позову в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року та ухваленні нового рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, вказуючи на те, що судом у неповному обсязі зясовані обставини, що мають значення для справи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія судів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що сторони з 10 липня 1991 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 17 серпня 1995 року за спільною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 липня 1995 року було розірвано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. В цей же день сторони отримали свідоцтва про розірвання шлюбу.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 не доведено в судовому засіданні, що про розірвання шлюбу він дізнався лише на прикінці 2008 року та що з 1995 року до 2008 року вони з ОСОБА_3 спільно проживали однією родиною і вели спільне господарство, а тому рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області є правильним та таким, що не підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2911 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: