Справа № 2-33/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2011 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

В січні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із згаданим позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на власну користь 14 832 грн. 39 коп. боргу за укладеним з відповідачем договором позики та понесені ним судові витрати загальною сумою 268 грн. 32 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовані наявністю договірних відносин позики, відповідно до яких відповідач отримав від нього в борг 14 832 грн., строком до 11 червня 2010 року, проте взяті за договором зобовязання не виконав.

В судове засідання позивач не зявився. Направив до суду заяву з проханням провести судовий розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не зявився двічі. Про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Причину неявки суду не повідомив.

Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення обставин, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, викладеній ним в письмовій формі, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи.

Судом встановлено, що 06 травня 2010 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у борг від ОСОБА_3 14 832 грн., що підтверджується відповідною розпискою (а.с 6). Сторонами згаданого договору строк повернення боргу був визначений терміном до 11 червня 2011 року.

Дані про виконання відповідачем взятого за договором позики зобовязання на час звернення позивача до суду та розгляду справи судом в матеріалах справи відсутні.

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, з огляду на законодавчо закріплений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов висновку, що відповідач, не повернувши суму боргу у встановлений сторонами договору позики строк, тобто всупереч ч.1 ст.1046 ЦК України, відповідно до положень якої одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, фактично порушив взяті за договором позики зобовязання, з огляду на що в даному випадку мають місце правовідносини, що виникають із зобовязального права.

Відповідно до положень цивільного законодавства щодо відповідальності за порушення грошових зобовязань та умов договору, як вони були визначені сторонами, з відповідача підлягає стягненню сума боргу в повному обсязі, як вона визначена договором позики.

Понесені позивачем судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.1046 ЦК, ст.213,215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 14 832 грн .

На користь позивача стягнути з ОСОБА_4 судові витрати, повязані з оплатою ІТЗ та судового збору в сумі 268 грн. 32 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 10днів з часу його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Копія вірна: Суддя Т.В. Окунь