Карлівський районний суд Полтавської області
справа № 2-5/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Миронець О.К., секретаря судових засідань - ОСОБА_1, за участю представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Карлівського райсуду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання шлюбу укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 21.11.2007 року недійсним. Свої позовні вимоги мотивуючи тим, що він являється сином нині покійного ОСОБА_6, який при житті уклав шлюб з ОСОБА_3, хоча на момент укладення шлюбу не розумів значення своїх дій в силу психічного захворювання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити та визнати шлюб укладений 21.11.2007 року між нині покійним ОСОБА_6 та ОСОБА_3 недійсним та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що нині покійний ОСОБА_6 на день укладення шлюбу і до дня смерті був адекватною людиною та не страждав на психічні розлади здоровя.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але від нього надійшов лист про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, В.В., ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які пояснили, що в спілкуванні з нині покійним ОСОБА_6 вони не помічали дивних проявів в його поведінці чи будь-яких інших неадекватних дій.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 пояснили суду, що нині покійний ОСОБА_6, коли почав жити в шлюбі з ОСОБА_3 став дивно поводитись та його поведінка була не завжди зрозумілою та адекватною як для нормальної людини.

Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно свідоцтва про народження від 18.12.1964 року ОСОБА_5 являється сином ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про шлюб І-КЕ №034570 вбачається, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено шлюб 21.11.2007 року. Про укладення даного шлюбу також свідчить актовий запис № 168 від 21.11.2007 року.

З свідоцтва про смерть від 04.08.2008 року вбачається, що ОСОБА_6 помер 12 липня 2008 року.

З довідки комісійної перевірки Головного управління охорони здоровя вбачається, що в історії хвороби лікарем ОСОБА_21 не вказані будь - які розлади поведінки хворого ОСОБА_6 та не призначена консультація психіатра та не надані рекомендації про проведення МРТ головного мозку та консультація психіатра в епікризі. Отже лікарем - невропатологом ОСОБА_22 був встановлений діагноз психічних розладів у ОСОБА_6 без обґрунтування. Встановлений діагноз хворому ОСОБА_6 не ввійшов до заключного діагнозу.

З листа №5802 від 29.10.2010 року Полтавського обласного психоневрологічного диспансера вбачається, що ОСОБА_6

Митрофанович звертався до лікаря - психіатра за направленням поліклінічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім.М.В. Скліфасовського і йому встановлено діагноз:наслідки органічного ураження ЦНС з інтелектуально - мнестичним зниженням. В 2007 році ОСОБА_6 за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до акту посмертної судово-психіатричної експертизи №80 від 27.01.2011 року ОСОБА_6 станом на 19.10.2007 року, тобто в момент заповнення та подання до відділу РАЦС Карлівського РУЮ заяви про реєстрацію шлюбу та на день укладення шлюбу, а саме на 21.11.2007 року не страждав на хронічну психічну хворобу та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, дослідивши всі обставини по справі суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу укладеного 21.11.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 недійсним, оскільки доводи позивача на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог були спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Керуючись ст. 212- 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_3, третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області про визнання шлюбу недійсним в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя Миронець О. К.