Справа № 2-о-322/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011
року
Жовтневи
й районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого
–судд
і Галічого В.М.

Народних засідателів
–Олійник А.Ф., Грабінського
Є.В.

При секретарі
–Пилипенко Г.А.

За участю:

Прокурора
–Сухо
вої М.П.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу
окремого провадження за заявою
лікаря-психіатра ОСОБА_1 про
продовження надання ОСОБА_2
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр звернулася
до суду з вищезазначеною заявою, в якій
просила продовжити надання
громадянину ОСОБА_2 амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку. В обгрунтування заяви
зазначила, що ОСОБА_2, страждає на
шизофренію параноїдної форми. 31.05.2007
року ОСОБА_2, вистріливши з
пневматичного пістолета, наніс сусіду
легкі тілесні ушкодження. Була
заведена карна справа. ОСОБА_2 пройшов
СПЕ, яка визнала, що він страждає
хронічним психіатричним розладом у
вигляді шизофренії параноїдної, на
момент скоєння інкримінуємого діяння
не міг відповідати за свої дії. Згідно
постанови Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04.06.2008 року ОСОБА_2
знаходився на примусовому лікуванні в
відділенні з посиленим наглядом.
Керуючись медичними показаннями та
згідно постанови Самарського
районного суду м. Дніпропетровська
примусові міри медичного характеру
неодноразово подовжувались. В березні
2011 року, відповідно до постанови
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська примусові міри
медичного характеру були змінені, на
примусове лікування у відділенні з
звичайним наглядом. 23.06.2011 року
постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетровська примусові міри
медичного характеру у відділенні з
звичайним наглядом були змінені ОСОБА_2
на амбулаторне примусове лікування.

Амбулаторне примусове лікування
надавалось в умовах КЗ ДМЛ №14: хворий
приймав Клопіксол депо 1,0-0,2 г 1 раз у 14
днів Азалептін 0,025 г вранці і в обід 0,05 г
на ніч. Суспільно-небезпечних дій за
цей час не скоїв, оглядався щомісячно.

Враховуючи психічний стан хворого
(нестійкий психічний стан, соціально
дезадаптован, не працює, інвалід 3 групи
по психічному захворюванню), вивчення
медичної документації, комісія дійшла
висновку, про необхідність продовження
надання амбулаторної психічної
допомоги в примусовому порядку щодо
ОСОБА_2.

Лікар-психіатр у судовому
засіданні просила заяву задовольнити,
посилаючись на викладені у ній
обставини.

Прокурор в судовому
засіданні зазначив, що наявні підстави
для задоволення заяви
лікаря-психіатра.

Громадянин ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти задоволення
заяви не заперечував.

Заслухавши осіб, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог заяви, виходячи
з наступного.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд за умов,
визначених Законом України “Про
психіатричну допомогу”, розглядає
заяви лікаря-психіатра зокрема про
продовження надання особі
психіатричної допомоги у примусовому
порядку.

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про
психіатричну допомогу”, амбулаторна
психіатрична допомога особі без її
усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника надається
лікарем-психіатром в примусовому
порядку за рішенням суду. Особа, якій
надається амбулаторна психіатрична
допомога в примусовому порядку,
повинна оглядатися лікарем-психіатром
не рідше одного разу на місяць, а
комісією лікарів-психіатрів —не рідше
одного разу на 6 місяців для вирішення
питання про продовження чи припинення
надання їй такої допомоги. У разі
необхідності продовження надання
особі амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку понад 6
місяців лікар-психіатр повинен
звернутися до суду за місцем
проживання такої особи.

З матеріалів справи вбачається, що
комісія лікарів-психіатрів, обстеживши
психічний статус ОСОБА_2 та дослідивши
відповідну медичну документацію,
дійшла висновку про необхідність
продовження надання йому
психіатричної допомоги в примусовому
порядку (а.с. 3). Будь-які підстави для
сумнівів в обгрунтованості такого
висновку відсутні.

За таких обставин суд вважає за
необхідне заяву лікаря-психіатра
задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 12 Закону України “Про психіатичну
допомогу”, ст. ст. 234, 235, 279-282 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Заяву лікаря-психіатра задовольнити.

Продовжити надання ОСОБА_2
амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення через Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська.

Суддя

В.М.
Галічий

Народні
засідателі

Олійник А.Ф.

ОСОБА_3