Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-327/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

при секретарі Плотнікової Т. Б.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста ОСОБА_5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком, визнання втративши право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_7 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 з вимогами про усунення перешкод в користуванні будинком, визнання втративши право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації. Відповідач ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 з зустрічним позовом у якому просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, вселення та визнаня за ним право власності на ? частину спірного домоволодіння.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вказали, що відповідач не мешкає у спірному будинку, що належить їй на праві власності, чим заважає розпоряджатися будинком та вона змушена сплачувати зайві кошти на його утримання. Зустрічний позов не визнають, так як будинок №18 по вул. 50- річчя Перемоги у м. Кривому Розі придбаний за її власні кошти і тому є її власністю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 основний позов не визнали, надали до суду зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, так як вважають, що будинок був придбаний за спільні кошти у період проживання сторін однією сімє. Вказують на те, що вони разом працювали у Москві, виховували дітей, яких мали від перших шлюбів, діти разом ходили до однієї школи, наймали одну квартиру для проживання. За зароблені кошти у Москві, ОСОБА_1, з дозволу та прохання ОСОБА_3 вибирала будинок ОСОБА_5, та вони купили його за спільні гроші, але оформлений був на ОСОБА_1 з того приводу, що у відповідача були негаразди з особистими документами. Після придбання будинку №18 по вул. 50- річчя Перемоги, уся сімя була зареєстрована за вказаною адресою, вони разом робили ремонт у ньому, діти жили та ходили до школи з вказаного житла, видавали заміж дитину ОСОБА_3 з цього будинку.

Третя особа представник відділу міграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважаю, що позовні вимоги за основним та зустрічним позовом не можуть бути задоволені.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 10 ЦПК України вказує на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Суд вважає, що сторонами не надано доказів щодо заявлених вимог. Висновок суду зроблено з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власниками житла, а саме будинку 18 по вулиці 50- річчя Перемоги м. Кривого Рогу, відповідно до договору купівлі - продажу домоволодіння, від 29 липня 2005 року, посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, та зареєстрованого у КП ДОР «БТІ». 08 грудня 2005 року відповідач по справі ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою.

Позивачем у позові ставиться питання щодо усунення перешкод у користуванні власністю та визнання відповідача втративши право користування жилим приміщенням. При цьому ні позивач на допитані у судовому засіданні свідки не вказують періоду, часу не проживання відповідача у будинку. ОСОБА_1 не надано доказів щодо перешкоди відповідачем у розпорядженні власністю, не зазначено у яких діях полягає перешкода відповідача відносно розпорядження позивачем спірним будинком.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Суд вважає,що відповідач ОСОБА_3 не чинить перепон позивачу ОСОБА_1 щодо здійснення нею права власності на будинок 18 по вулиці 50 - річчя перемоги у м. Кривому Розі.

Відповідно до вимог зустрічного позову суд зазначає наступне. ОСОБА_3 у позовних вимога зазначає, що просить суд усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням, та вселити його до спірного будинку, але при цьому не зазначає та опитані свідки, не вказують про те, якими саме діями ОСОБА_1 чинить перешкоди ОСОБА_3 у мешканні в спірному будинку, та з який підстав його необхідно вселити до будинку. Сторони по справі у судовому засідання вказували на те що ОСОБА_3 прижав з Москви та мешкав у будинку необхідний для нього час.

Розглядаючи зустрічні вимоги щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на ? частину спірного домоволодіння, суд вказує, що відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, прибране ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Так, ОСОБА_3 заявлена, на думку суду, похідна вимога про визнання права власності на ? частину спірного домоволодіння, яка самостійно не підлягає задоволенню.

Суд не приймає до уваги свідчення свідків позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 так як вони вказували на обставини з припущеннями та знали про них зі слів ОСОБА_1, покази свідків ОСОБА_13 доньки позивача, суд до уваги не приймає, так як їй у 2005 році, на час придбання будинку, було майже 16 років, та усі пояснення надавала на припущеннях,

Також суд не приймає до уваги пояснення свідків відповідача ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 так як про спільне життя сторін знають зі слів відповідача, а свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 є близькими родичами, вважають що сторони проживали однією сімю, та у них був спільний бюджет, про купівлю будинку їм нічого не відмово.

З вказаного вище суд робить висновок, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати між сторонами суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати необхідно віднести за рахунок сторін по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 319, 405 ЦК України, 74 СК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» ст. ст. 10,11,60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком, визнання втративши право користування жилим приміщенням зняття з реєстрації.

Відмовити в задоволені зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення та визнання права власності на ? частину домоволодіння.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_5.

.

Суддя Н. Ваврушак

Повний текст рішення виготовлено 19 травня 2011 року