Справа № 2 - 1641/11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2011 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2011 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач вказує на те, що 15 вересня 2000 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між ними не склалось через несумісність характерів, різні погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Наміру продовжувати подружні стосунки він не має бажання, збереження сімї вважає неможливим.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачка позов не визнала, заперечуючи проти розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15 вересня 2000 року Ленінським відділом державної реєстрації цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 429, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Федоров, дружини - ОСОБА_1. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, різні погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства.

Відповідачка змінювати прізвище на дошлюбне наміру не має.

На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Що стосується посилань відповідачки на відсутність її згоди на розірвання шлюбу, то згідно ст..24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 15 вересня 2000 року Ленінським відділом державної реєстрації цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 429.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

Рішення набрало законної сили «___»__________ 20__ року. Оригінал рішення зберігається в архіві Ленінського районного суду м. Миколаєва в цивільній справі № 2-1641/201 р.

Згідно з оригіналом:

Суддя:

Секретар: