Справа № 2-174/11
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2011 р. м. Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 ( д.п. ОСОБА_3) ОСОБА_4 до Саранчуківської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її батька ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства Галичина, що знаходиться в селі Саранчуки Бережанського району, і хоч згідно закону вона є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю зазначеного майна, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Представник Саранчуківської сільської ради позов визнав, вважає підставними позовні вимоги позивачки, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення позивачки, представника Саранчуківської сільської ради та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки батько позивачки помер до прийняття нового Цивільного Кодексу України, тобто до 1 січня 2004 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме Цивільним кодексом Української РСР.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що батько позивачки ОСОБА_5 працював в колгоспі ім. Леніна (який був перейменований у с/сГаличина), і йому належить майновий пай с/с Галичина в розмірі 2043грн., що становить 0,11 відсотка від загальної вартості майна пайового фонду підприємства.

Цей факт підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом (майновим сертифікатом) про право власності на майновий пай серії ТР-1 № 007045, виданим 3 вересня 2002 року Саранчуківською сільською радою Бережанського району на імя батька позивачки ОСОБА_3.

? Із свідоцтва про смерть видно, що батько позивачки ОСОБА_5 помер 10 червня 2002 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, грошових заощаджень та земельного і майнового паю. А так як спадкодавець на випадок своєї смерті не розпорядився належним йому майном, а тому позивачка, як дочка спадкодавця, за законом є спадкоємцем першої черги майна, що залишилося після смерті її батька.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що після смерті матері вона забрала батька до себе в Бережани і з 1993 року по день відкриття спадщини вона проживала з батьком однією сім»єю, доглядала його, а після його смерті прийняла спадщину, так як переоформила на себе належні батькові грошові заощадження та земельну частку (пай), однак через відсутність на день відкриття спадщини правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю майнового паю, вона не мала можливості переоформити його на себе.

Даний факт підтверджується повідомленням Бережанської державної нотаріальної

контори за № 110/02-14 від 16 лютого 2011 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка, як спадкоємець за законом першої черги спадкового майна, що залишилося після смерті її батька, фактично прийняла спадщину, але через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю майнового паю, не мала можливості переоформити це спадкове майно на своє імя, а тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на зазначене спадкове майно, що залишилося після смерті її батька.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30 травня 2008 року, ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 ( д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_4 задоволити.

? Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 10 червня 2002 року, у вигляді майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства Галичина в розмірі 2043 ( дві тисячі сорок три) грн., що становить 0,11 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії ТР-1 № 007045, виданого 3 вересня 2002 року Саранчуківською сільською радою Бережанського району Тернопільської області на імя ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1