Справа № 2-534/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

29 листопада 2011 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Грищенка М.В.,

при секретарі Дубчак Н.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

7 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 4 жовтня 2009 року в с.Озера Брусилівського району.

Позов обгрунтований тим, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,24 га, яка знаходиться на території Озерської сільської ради Брусилівського району. Відповідно до заповіту, посвідченого Брусилівською державною нотаріальною конторою 26 жовтня 2006 року, спадкоємцем вказаної земельної ділянки є позивач. Заяви про прийняття спадщини подали діти померлого ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Про те, що ОСОБА_5 залишив заповіт, відповідно до якого земельну ділянку, яка належала йому на праві власності, заповів позивачу, йому стало відомо після закінчення шестимісячного терміну, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, додатково пояснив, що про заповіт він знав з часу його посвідчення, оскільки сам возив діда до нотаріуса для посвідчення заповіту. Дід ОСОБА_5 відразу після посвідчення передав йому заповіт та державний акт на право власності на земельну ділянку. Вважав, що в любий час може подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала і пояснила, що коли вона з сестрою ОСОБА_3 подавали заяви про прийняття спадщини, то на її запитання нотаріус пояснив, що її син ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом може подати заяву про прийнятття спадщини в любий час. Невірно зрозуміла розяснення нотаріуса і тому син не подав у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала і пояснила, що батька доглядала сестра ОСОБА_2 з сином ОСОБА_1 і вона не заперечує, щоб позивач отримав спадщину за заповітом.

Від відповідачки ОСОБА_4 надійшли письмові заперечення на позов, в яких вона зазначила, що заперечує про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини на землю площею 3,24 га ОСОБА_1, мотивуючи тим, що позивач знав про заповіт з дати його написання, оскільки він з матірю ОСОБА_2 возили батька ОСОБА_5 в смт.Брусилів для складення заповіту. Зазначені позивачем причини пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, у нього не було ніяких поважних причин неприйняття спадщини, оскільки він працював як успішний бізнесмен, проживав у нашій країні, знав про заповіт. Просила суд відмовити у визначенні ОСОБА_1 додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 підтверджується, що ОСОБА_5 помер 4 жовтня 2009 року в с.Озера Брусилівського району Житомирської області.

20 жовтня 2006 року ОСОБА_5 склав заповіт про те, що належну йому земельну ділянку площею 3.24 гектарів, яка знаходиться на території Озерської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, він заповідає ОСОБА_1

Довідкою Брусилівської державної нотаріальної контори підтверджується, що після померлого 4 жовтня 2009 року ОСОБА_5 в установлений законом строк подали заяви про прийнятття спадщини ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Від інших спадкоємців заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило.

Постановою нотаріуса Брусилівської державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2011 року відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що ним пропущено строк прийняття спадщини.

Відповідно до частин 1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, повинен подати у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку , встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Законодавством не передбачено вичерпний перелік причин, які вважаються поважними для пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому доцільно вважати поважними ті причини, які роблять своєчасне звернення з такою заявою неможливим або ускладненим.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач, який є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і в шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зазначені в позовній заяві посилання позивача як на поважну причину пропуску строку для подання зави про прийняття спадщини на те, що він не знав про складений заповіт на його імя, спростовані власними поясненнями позивача у судовому засіданні.

Вказані позивачем обставини про те, що ним були невірно зрозумілі розяснення нотаріуса щодо строків подання заяви, не можуть вважатися поважною причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, такі обставини не свідчать про наявність у позивача обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення цієї дії (неможливість пересування, ізоляція від інших людей, критичний стан здоровя тощо). Будь-яких доказів про існування таких труднощів протягом шести місяців після відкриття спадщини та про неможливість подання заяви позивач суду не надав. Більше того, з даним позовом позивач звернувся до суду 7 листопада 2011 року, тобто, більш ніж через півтора року після закінчення встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5

Незнання спадкового законодавства також не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку, оскільки це не перешкоджало позивачу звернутися за юридичною допомогою до відповідних фахівців.

За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.10,11,15,60, 88,212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1222, 1223, 1261-1266, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М. В. Грищенко