Справа № 2-229/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Волювача О. В.

при секретарі Джадан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сейченто» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ТОВ «Сейченто» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та моральної шкоди.

У позові вказала, що згідно наказу №51 від 22.11.2010 року вона була звільнена з роботи на консервному заводі с. Новаки Лубенського району де працювала робітницею грибного цеху.

Позивачка стверджує, що при звільненні з роботи відповідач не виплатив їй всі належні кошти та не надав довідки про суму заборгованості, чим грубо порушив вимоги законодавства про працю. Такі дії відповідача призвели до моральних страждань та втрати нормальних життєвих звязків.

Прохає суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по заробітній платі, середньомісячну заробітну плату за весь час затримки її виплати тобто з 22.11.2010 року по 11.01.2011 року та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 свої позовні вимоги уточнили, прохають стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 8800 грн., середньомісячну заробітну плату за весь час затримки розрахунку та моральну шкоду. При цьому позивачка пояснила, що вона дійсно за період роботи у відповідача отримала щомісячну заробітну плату від 950 грн. до 1118 грн. Але вважає, що заробітну плату за весь період роботи їй виплачено не в повному обсязі. Розрахунок по заробітній платі згідно довідки відповідача з нею було проведено лише в лютому 2011 року.

Представник відповідача М»якота В.В., позов визнав частково пояснивши, що заборгованість по заробітній платі з боку відповідача перед позивачкою становила 1225 грн. 32 коп., яка їй була виплачена 8 лютого 2011 року. Разом з тим, підприємство має заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 1515 грн. 36 коп. з яких 461 грн. 66 коп. компенсація за невикористану відпустку та 1053 грн. 70 коп. за час затримки по виплаті заробітної плати. Вважає також, за необхідне відшкодувати позивачці 1000 грн. моральної шкоди, яку їй було завдано в зв»язку з несвоєчасною невиплатою заробітної плати.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 30.06.2008 року по 22.11.2010 року працювала у відповідача на посаді робітника грибного цеху, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 9), та відповідними наказами.

При звільненні відповідач дійсно не виплатив позивачці заборгованість по заробітній платі, яка складала 1225 грн. 32 коп., і яка була їй виплачена 8 лютого 2011 року.

В судовому засіданні встановлено, і проти цього не заперечує і сама позивачка, що її щомісячна заробітна плата становила від 950 грн. до 1118 грн. Цю обставину в судовому засіданні підтвердила і директор ТОВ «Сейченто» ОСОБА_3, яка також пояснила, що заробітна плата позивачці загалом виплачувалась по відомостях, а інші суми виплачувались як преміальні. Розрахунок з позивачкою був проведений в лютому 2011 року і заборгованості по заробітній платі немає. Ці обставини підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_4

Таким чином, позивачкою не доведено , що з боку відповідача є заборгованість по заробітній платі.

Разом з тим, суд вважає, що несвоєчасна виплата належних звільненій ОСОБА_1 коштів відбулася з вини відповідача, тому відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України він повинен виплатити позивачці її середній заробіток за весь час затримки розрахунку.

Так, відповідач затримав розрахунок по виплаті заробітної плати з 22 листопада 2010 року по 8 лютого 2011 року, тобто затримка складає 79 календарних дні. Середня заробітна плата за 2010 рік становить 405 грн. 27 коп. Тож сума яка підлягає до стягненню становить 1053 грн. 70 коп. Ця обставина не оспорюється представником відповідача, а також підтверджується довідками наданими ним.

Крім того, судом встановлено, що позивачка не використала дві щорічні відпустки за 2009 та 2010 року у зв»язку з чим відповідач повинен виплатити їй компенсацію за невикористані щорічні відпустки. Згідно довідки останнього сума такої компенсації становить 461 грн. 66 коп. а період роботи з 1.07.2009 року по 30.06.2010 року та з 1.07.2010 року по 22.11.2010 року. і підлягає стягненню на користь позивачки.

Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що несвоєчасним одержанням заробітної плати позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивачка понесла моральні страждання, оскільки були порушені її нормальні життєві та сімейні зв»язки, вона була позбавлена можливості своєчасно вносити плату за комунальні послуги, терпіти незручності по влаштуванню сімейного побуту.

В судовому засіданні представник відповідача визнав, що у зв»язку з несвоєчасним погашенням заборгованості по заробітній платі з боку відповідача їй було завдано моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

З урахуванням моральних страждань позивачки, обставин справи, визнання відповідачем прозову в цій частині, суд вважає, що з останнього на користь позивачки слід стягнути 1000 грн. в моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 21, 24 ЗУ „Про оплату праці, ст.ст. 116 , 117, 232, 237-1 Кодексу законів про працю України , ст.ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сейченто» на користь ОСОБА_1, 461 грн. 66 коп. компенсації за невикористану відпустку, та 1053 грн. 70 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього 1515 грн. 36 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сейченто» на користь ОСОБА_1 1000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сейченто» на користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5