МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2011 р. Справа № 2-868/11

Макарівський районний суд Київської області в складі судді ДЗЮБИ Н.М. при секретарі Приходько О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02.09.1995 року вона, відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали власниками домоволодіння в с.Мар»янівка Макарівського району Київської області,вул.Мар»янівська,24- по 1/4 частині кожний. 27.10.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подарували належні їм частини домоволодіння їй і вона стала власником 3/4 частин даного домоволодіння. Дане домоволодіння складається з жилого будинку, побудованого в 1935 році, загальною площею 44 кв.м., сараю, побудованого в 1935 р., літньої кухні, побудованої в 1975 р., та вбиральні. Вартість домоволодіння становить 38490 гривень. З моменту прийняття спадщини в 1995 році відповідач не тільки не вчинив будь-яких дій з фактичного набуття права власності, а й не ніс витрат на утримання будинку в придатному для використання стані. В зв»язку з цим всі витрати по обслуговуванню домоволодіння несла вона одна. Відповідач лише використовував домоволодіння як стоянку для автомобіля, коли приїздив до лісу в с.Мар»янівка. Починаючи з 2000 року, крім неї, ніхто домоволодінням не користувався та не обслуговував його. Відповідач взагалі перестав користуватися домоволодінням та обробляти земельну ділянку. Споруди домоволодіння , враховуючи рік їх побудови, потребують постійного ремонту, що тягне за собою значні затрати, які несе вона одна. Нею були погашені всі борги за спожиту електроенергію та 21.10.2000 р. укладено договір про користування електроенергією, починаючи з 2000 року лише вона оплачує витрати за електроенергію. 03.09.2005 року нею було укладено договір про пайову участь у фінансуванні газифікації та з 2006 року вона оплачувала витрати за спожитий газ, який використовувався для обслуговування домоволодіння. Нею проведено заміну старого паркану на новий, проведено заміну воріт. Вона також проводила поточний ремонт домоволодіння та несла затрати по його обслуговуванню. Намагаючись врегулювати спір в досудовому порядку, вона звернулась з листом-пропозицією до відповідача, запропонувавши викупити у нього його 1/4 частину домоволодіння за 9622,50 грн., але її пропозицію відповідач проігнорував, не надавши відповіді на лист. Тому за захистом свого права вона звернулась з позовом до суду та просила припинити право спільної часткової власності відповідача ОСОБА_2Я на 1/4 частину даного домоволодіння та визнати за нею право власності на цю його 1/4 частину та стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за його частку в сумі 9622,50 грн., а з відповідача стягнути на її користь понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_6, ОСОБА_7 Я А., ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Представник відповідача ОСОБА_6 пояснила, що в 1975 році було зроблено капітальний ремонт будинку,що спірний жилий будинок має дві жилі кімнати та кухню. Відповідач користується більшою кімнатою, в м.Києві має приватизовану квартиру. Позивачка приватизувала 0,50 га землі, відповідачу залишила 0,10 га, землею. Відповідач користувався нею і користується. В 2006 році відповідач ремонтував кришу, в 2009 році-ремонтував тин, всередині білили велику кімнату. Представники відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_9 просили в задоволенні позову відмовити, оскільки відсутні докази того, що частка відповідача є незначною, що річ є неподільною і спільне користування нею є неможливим. Утримання будинку не надає переваг позивачці та не є підставою для припинення права власності. Розмір компенсаційної виплати повинен визначатися з ринкової вартості домоволодіння.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представників відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Так, свідок ОСОБА_10 показав суду, що раз в дві неділі ( у вихідні та в будні дні) він буває в в с.Мар»янівка. Відповідача після смерті його батьків не бачив. Останні 10 років на території спірного домоволодіння, крім позивачки, нікого не бачив. Позивачка зверталась до нього по допомогу по ремонту, він допомагав. В 2009 році купляв та встановлював ворота, хвіртку. В 2001-2002р.р. стала обсипатись штукатурка. Він та ОСОБА_11, якого запросила позивачка, знімали старий порваний рубероїд та оббивали новим рубероїдом хагу. В 2010 році змінювали вугол хліва. Земельною ділянкою також користувалась позивачка.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що спадкове домоволодіння оформили на; дітей померлої. Він фактично не користувався будинком та дав доручення позивачці на користування його спадковою часткою. До 2010 року ніяких претензій ні в кого не було. В 2010 році відповідач звернувся з позовом до суду про поділ земельної ділянки. Тоді свою 1/4 частину домоволодіння він подарував позивачці. Порядок користування в будинку визначений не був. В 2000 році хотіли відрізати електроенергію, бо ніхто за неї не платив, позивачка погасила борг, в 2009 році фронтон завалився, вона відремонтувала, в 2010 році зробила фундамент під будинок, який осів, замість дерев»яних воріт зробила металічні, частину тину оббила штахетом. Ще років 3-4 після смерті матері відповідач обробляв земельну ділянку, потім перестав.

Свідок ОСОБА_12 посвідчив суду, що в с.Мар»янівка влітку він буває щонеділі, взимку-раз у 2 неділі. В зимовий час за проханням позивачки він дивився за спірним домоволодінням. Коли до нього зверталась позивачка за допомогою або консультацією по ремонту, він допомагав або консультував років 15 чи більше. По електриці допомагав, прибирати територію, розрізати вишню, що завалилася, полагодити фронтон, замінити частково шифер. Крім позивачки, нікого з родичів не бачив. Влітку, іноді, бачив автомашини на території домоволодіння, але чиї вони, не знає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він часто буває в с.Мар»янівка, так як там живуть його теща та хвора мати. Після смерті ОСОБА_13 її діти трохи поїздили і перестали. Одна позивачка весь час їздить до хати, бачив влітку ще її зятя з дитиною. Відповідач та його рідня приїздили тільки на гробки, стали їздити з літа 2011 року. Позивачка часто зверталась до нього за допомогою по ремонту будинку. В 1998 році він міняв вікно в маленькій кімнаті, в кухоньці, ремонтував димохід- коли, не пам»ятає. В 2009 році разом з ОСОБА_10 ставили ворота. В 2001 р. сарай та хату з ОСОБА_10 та тестем оббивали рубероїдом, копав канаву під газопровід з тестем та ОСОБА_14, ремонтував вікно у веранді, міняв рубероїд в літній кухні, чистив димоходи. Позивачка оплачувала його роботу. ОСОБА_14 розпилював клен, який завалився. Він, свідок, також виконував деякі роботи по електриці (міняв розетку, виключатель, дивився патрони). Коли завалилась вишня та впала на будинок, зависла на проводах та висіла 2-3 дні, її знімали односельчани ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_10.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 02.09.1995 року відповідач у справі ОСОБА_2 є власником 1/4 частини домоволодіння в с.Мар»янівка Макарівського району Київської області, вул.Мар»янівська,24. Позивачка ОСОБА_1 згідно цього ж свідоцтва про право на спадщину та договору дарування від 27.10.2010 року є власником 3/4 частин даного домоволодіння. Жилий будинок згідно технічного паспорту дерев»яний,1935 року забудови, загальною площею 44 кв.м, має дві жилі кімнати 17,3 та 7,3 кв.м. та дві підсобні кімнати 6,8 та 12,6 кв.м. Домоволодіння також має сарай ,1935 р. забудови, літню кухню, 1975 р. забудови, туалет, 1975 р . забудови, колодязь та огорожу. Загальна вартість домоволодіння становить 38490 грн..Всі витрати по утриманню даного домоволодіння несе позивачка у справі ОСОБА_1. Відповідач у справі ОСОБА_2 протягом більше, ніж 10 років, своєю часткою у спадковому домоволодінні не користується, витрати по його утриманню не несе, пропозицію позивачки продати свою частину домоволодіння проігнорував. Враховуючи рік забудови жилого будинку і надвірних будівель та їх стан на даний час, а також розмір жилого будинку та його приміщень, суд вважає дану річ неподільною, а частку відповідача незначною і такою, що не може бути виділеною в натурі. Спільне володіння та користування майном суд вважає неможливим, оскільки відповідач довгий час не користувався своєю часткою, що підтверджено в судовому засіданні. Крім того, припинення права на частку в спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника ( відповідача) та членам його сім»ї, оскільки відповідач має приватизовану квартиру, довгий час не виявляв потреби у своїй частці в спільному майні. Позивачкою ОСОБА_1 внесена вартість частки відповідача у спільному майні ( 9622,50 грн.) на депозитний рахунок суду, а тому дану суму слід перерахувати відповідачу ОСОБА_2 як грошову компенсацію за належну йому частку. З відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені позивачкою судові витрати в сумі 216,23 грн. (96,23 грн.+120 грн.).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.356,358,360,365 ЦК України, ст.ст.10,11,58-60,79,209,215,294 ЦПК У країни,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній власності та визнання права власності задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/4 частку домоволодіння в с.Мар»янівка Макарівського району Київської області,вул.Мар»янівська,24 та визнати право власності на цю частку у домоволодінні за ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9622 гривні 50 копійок як грошову компенсацію за належну останньому 1/4 частину домоволодіння в с.Мар»янівка Макарівського району Київської області,вул.Мар»янівська,24, знявши дану суму з депозитного рахунку Макарівського районного суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 216 гривень 23 копійки.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає чинності відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суддя Н.М.Дзюба