КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-533/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.06.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої у справі судді - Чернявської Я.А.

при секретарі - Кошурко Є.В.

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача - ОСОБА_2 ,

за участю відповідача - ОСОБА_3 ,

за участю представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , уточнивши який, просив суд стягнути з останнього в порядку відшкодування майнової шкоди, а саме: 1116 грн. 45 коп. - сума витрат на лікування, 1904 грн. - сума недоотриманої заробітної плати, 3000 грн. - сума витрат на правову допомогу адвоката та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що постановою Корабельного районного суду від 24.12.2009 року ОСОБА_3 на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України звільнено; кримінальну справу № 1-22за 2009 рік по звинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України - закрито. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04.03.2010 року постанову Корабельного районного суду від 24.12.2009 року залишено без змін. Зазначає, що органами досудового слідства відповідач обвинувачувався в тому, що 09.03.2007 року спричинив йому з умислом тілесні ушкодження середньої тяжкості - двосторонній перелом нижньої щелепи, зліва відкритий тіла, справа закритий суглобного відростка, забій грудної клітини, струс головного мозку. Своїми злочинними діями відповідач спричинив йому матеріальну шкоду у розмірі 3020 грн., з яких: 1116 грн. 45 коп. - сума витрат на лікування, 1904 грн. - сума недоотриманої заробітної плати, та завдав тривалі моральні страждання та повинен компенсувати моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на його користь 3000 грн., витрачених на правову допомогу адвоката.

У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що ОСОБА_3 під час розгляду кримінальної справи вину свою не визнав. Враховуючи наведене, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши позивача та його представника, відповідача та його представника, надавши належну оцінку матеріалам кримінальної справи № 1-22 за 2009 рік, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою Корабельного районного суду від 24.12.2009 року ОСОБА_3 на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України звільнено; кримінальну справу № 1-22за 2009 рік по звинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України - закрито. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04.03.2010 року постанову Корабельного районного суду від 24.12.2009 року залишено без змін.

Відповідно до кримінальної справи № 08040025, яка була порушена 17.01.2008 року, 09.03.2007 року близько 02.00 години біля будинку культури «Металургів» по пр. Жовтневому, 325 у Корабельному районі м. Миколаєва ОСОБА_3 на підставі неприязних стосунків, спровокованих ОСОБА_1 , з умислом, завдав йому декілька ударів в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм довготривалості розладу здоров`я - двосторонній перелом нижньої щелепи, зліва відкритий тіла, справа закритий суглобного відростка, внаслідок чого він знаходився на стаціонарному лікуванні в ЦРЛ у Відділенні щелепно - лицьової хірургії та хірургічної стоматології з 09.03.2007 року по 15.03.2007 року з приводу ортопедичної фіксації відломків перелому 2-х щелепними дротяними шинами із зацепними петлями і міжщелепною гумовою тягою по ОСОБА_5 . Крім того, потерпілий знаходився на амбулаторному лікуванні у Вузловій лікарні Управління Одеської залізниці з 16.03.2007 року по 10.04.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За час лікування ОСОБА_1 в ЦРЛ у Відділенні щелепно - лицьової хірургії та хірургічної стоматології витратив на придбання ліків та проведення ортопедичної фіксації відломків перелому 2-х щелепними дротяними шинами із зацепними петлями і міжщелепною гумовою тягою по ОСОБА_5 72 грн. 37 коп., що підтверджується виписним епікризом від 15.03.2007 року та чеком № 66 від 09.03.2007 року (кримінальна справа № 1-22 за 2009 рік, а. с. 102,106), та яка підлягає стягненню з винного ОСОБА_3 .

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 1116 грн. 45 коп. за товарним чеком від 10.03.2007 року на придбання медикаментів, то суд не знаходить підстав для задоволення позову цій частині, оскільки позивачем не доведено що йому були необхідні ліки зазначені у цьому товарному чеку. В медичних документах, а саме у виписному епікризі від 15.03.2007 року, який досліджувався у судовому засіданні, відсутні приписи лікаря на застосування вказаних у товарному чеку медикаментів у такій кількості. Крім того, такі медикаменти, як « ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », які зазначені у товарному чеку від 10.03.2007 року були придбані позивачем за чеком № 66 від 09.03.2007 року.

Крім того, частковому задоволенню підлягають вимоги позивача в частині стягнення суми недотриманої заробітної плати у розмірі 1904 грн. за час знаходження останнього на лікарняному протягом 32 днів, а саме: з 09.03.2007 року по 15.03.2007 року та з 16.03.2007 року по 10.04.2007 року.

Відповідно до розрахунку суду, здійсненого на підставі ч. 1 ст. 1197 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності; середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, сума недоотриманої заробітної плати становить 781 грн. 94 коп. (1832 грн. 68 коп. - сума середньомісячного заробітку за 3 останні календарні місяці роботи х 40 % : ЗО днів х 32 дня).

Частковому задоволенню підлягають також вимоги в частині оплати послуг адвокати у розмірі 3000 грн., оскільки відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру № 130 від 15.04 2008 року та № 26 від 08.02.2011 року позивачем сплачено лише 2000 грн., що і підлягають стягненню із відповідача по справі ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. А у відповідності до п. З ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п. п. З, 9) № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди суд також враховує вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає компенсації грошима в розмірі 1000 грн. Щодо часткового задоволення позовних вимог в цій частині, то слід зазначити, що в суду не викликає сумнівів дійсність спричинення позивачу відповідачем моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, переживаннях та втратах нематеріального характеру внаслідок спричинення тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм довготривалості розладу здоров`я. Разом з тим суд оцінює заявлену позивачем суму відшкодування моральної шкоди як надмірну і вважає за необхідне задовольнити її частково, оскільки матеріалами кримінальної справи № 1-22 за 2009 рік встановлено, що позивач ОСОБА_1 своїми неправомірними діями спровокував відповідача ОСОБА_3 на вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвалюючи рішення, суд виходив із загальних засад цивільного судочинства: справедливості, добросовісності та розумності, зазначених у ст. З Цивільного кодексу України.

Крім того, з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати на користь держави. Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 208-209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 72 грн. 37 коп. витрат на медикаменти, 781 грн. 94 коп. недоотриманої заробітної плати, 2000 грн. витрат на правову допомогу та 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.А. Чернявська