Рубіжанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2011 2-61/11

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Томко В.В.

при секретарі Погорєловій В.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів з вимогою про відшкодування шкоди, завданої правопорушенням. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що 29 жовтня 2009 року в 09 год. 15 хвил. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ-210994, держ. номер НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_3, рухаючись по вул. Визволителів м. Рубіжне, здійснив ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль позивачки Logan, держ. номер НОМЕР_2, яким в той момент керував її чоловік ОСОБА_4

16 листопада 2009 року Рубіжанським міським судом була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Діями відповідачів автомобілю позивачки була завдана матеріальна шкода. Так, відповідно до висновку експертно-автотоварознавчого дослідження спеціаліста вартість відновлювальних робіт складає 20718 грн. За проведення вказаного дослідження позивачка сплатила 450 грн. та витратила 70 грн. на бензин. Страхова компанія Провіднавиплатила позивачці страховку в сумі 13941 грн. Втрата товарного вигляду автомобіля складає 2945 грн. Для складення калькуляції вартості ремонту позивачка зверталася в автосалон Ренов м. Луганську, де вона купувала автомобіль. Відповідно до умов договору гарантійного обслуговування вона була зобов`язана оповістити автосалон про ДТП та зробити ремонт саме в цьому салоні. Вартість складення калькуляції відновлювального ремонту автомобіля склала 255 грн., також позивачка витратила 211 грн. на бензин на проїзд до м. Луганська туди й назад. Таким чином, враховуючи всі понесені позивачкою витрати, завдана їй матеріальна шкода складає 3931 грн.

Також внаслідок скоєння зазначеного правопорушення ОСОБА_2 позивачка зазнала моральної шкоди, яка виявилася в сильному психологічному потрясінні, порушенні звичних життєвих зв`язків та образу життя, після ДТП у позивачки сильно зріс артеріальний тиск, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до лікаря. Крім того, чоловік позивачки, який працює заступником директора з комерційних питань будівельної компанії, був позбавлений можливості використовувати автомобіль для поїздок на зустрічі із замовниками. Добровільно надати допомогу по відновленню машини відповідачі відмовилися. Позивачка оцінює завдану їй моральну шкоду у 5000 грн.

У зв`язку з викладеними обставинами позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги, стягнути з відповідачів солідарно на її користь завдану їй матеріальну шкоду в сумі 3931 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Під час розгляду справи в суді позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів також витрати в сумі 150 грн., пов`язані з оформленням довіреності нотаріусом на представника ОСОБА_4 для представництва її інтересів в суді, а також провести індексацію суми виплати, виходячи із коефіцієнту рівня інфляції та зміни індексу споживчих цін на момент винесення рішення (а.с. 64, 68).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд задовольнити позов та пояснив, що внаслідок ДТП від 29.10.2009 р. позивачці було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку він просить стягнути солідарно з відповідачів. Претензій по відновлювальному ремонту до відповідачів позивачка не має, просить відшкодувати шкоду у зв`язку із втратою автомобілем товарного вигляду (відповідно до експертного автотоварознавчого висновку) в сумі 2945 грн., а також стягнути витрати: вартість автотоварознавчого висновку 450 грн., вартість калькуляції 255 грн., вартість бензину 281 грн. Всього позивачка просить стягнути 3931 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди. Крім того, внаслідок ДТП позивачці було завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні звичного способу життя. Автомобіль позивачкою був придбаний в кінці березня 2008 року в м. Луганську в автомобільному салоні, відповідно на момент ДТП він був новим, оскільки після його придбання минуло лише півтора роки. Ремонт автомобіля позивачка здійснювала в м. Сєвєродонецьку.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно внаслідок скоєння ДТП з вини ОСОБА_2 було пошкоджено автомобіль позивачки і відповідно їй було завдано матеріальної шкоди, проте товарний вигляд автомобіля внаслідок ремонту був повністю відновлений, тому вона заперечує проти позовних вимог. Також вона вважає, що позивачка не довела факт завдання їй моральної шкоди, оскільки не додала до позовної заяви жодних довідок та доказів на підтвердження своєї вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що товарний вигляд автомобіля було відновлено, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди вважає необґрунтованими.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідачів, дослідивши і оцінивши надані письмові докази у справі в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів№ 1961-IV від 01.07.2004 р. страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Судом встановлено, що 16 листопада 2009 року Рубіжанським міським судом Луганської області була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення № 3-1667, відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно з цією постановою, 29 жовтня 2009 року в 09 час. 15 хвил. ОСОБА_2, рухаючись по вул. Визволителів м. Рубіжне, не обрав безпечну дистанцію та, керуючи автомобілем ВАЗ 210994, держ. номер НОМЕР_3, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Logan, держ. номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, в результаті якого автомобілі учасників ДТП зазнали механічних ушкоджень (а.с. 4).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста з оцінки матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу № 8 від 23.01.2010 р. вартість матеріальної (майнової) шкоди з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля Dacia Logan KSD, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП складає 20718 грн. 38 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зношення 17773 грн. 30 коп., розмір втрати товарної вартості 2945 грн. 08 коп. (а.с. 16-21).

Як вбачається із ксерокопії повідомлення про виплату № 17-05/12656 від 10.12.2009 р., справа № 1301/39/1074, ЗАТ СК Провідназа договором страхування № ВВ/6924186/1310/09 виплатила позивачці страхову виплату в сумі 13941 грн. з приводу настання страхової події пошкодження автомобіля НОМЕР_4 (а.с. 11).

За проведення зазначеного дослідження позивачка сплатила 450 грн. та витратила 70 грн. 50 коп. на бензин, що підтверджується ксерокопіями квитанції до прибуткового касового ордера № 7 від 23.01.2010 р. та фіскального чеку ООО Неон АЗС (а.с. 12, 13).

Вартість складення калькуляції відновлювального ремонту автомобіля склала 255 грн., також позивачка витратила 211 грн. 50 коп. на бензин на проїзд до м. Луганська, що підтверджується ксерокопіями калькуляції вартості ремонту автомобіля та фіскального чеку № 89284 (а.с. 9, 10).

Оскільки ОСОБА_2 не є власником транспортно засобу і керував ним на підставі довіреності, а також враховуючи той факт, що саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд вважає, що обов`язок відшкодувати завдану позивачці шкоду в даному випадку відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦПК України має покладатися лише на відповідача ОСОБА_2 В той же час позовні вимоги до відповідачки ОСОБА_3 є необґрунтованими і вона не суб`єктом відповідальності як власник транспортного засобу, оскільки передала транспортний засіб іншій особі (відповідачу ОСОБА_2Л.) в технічне користування з належним правовим оформленням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 завданої матеріальної шкоди в сумі 3931 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України та п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди№ 4 від 31.03.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Суд дійшов до висновку, що позивачці дійсно була завдана моральна шкода, оскільки на момент ДТП автомобіль Dacia Loganбув майже новим, а також у зв`язку з тим, що внаслідок ДТП позивачка була вимушена відвідувати експертні установи, тимчасово була позбавлена можливості користуватися своїм автомобілем, внаслідок чого було порушено звичний спосіб життя позивачки, тому заявлена сума моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 3000 грн., яку суд вважає достатньою для відшкодування завданої моральної шкоди в даному випадку з урахування всіх обставин справи і принципів розумності, виваженості та справедливості.

Стосовно вимоги позивачки щодо проведення індексації суми виплати, виходячи із коефіцієнту рівня інфляції та зміни індексу споживчих цін на момент винесення рішення, суд вважає зазначену вимогу необґрунтованою, оскільки не вбачається правових підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків

надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 54 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 72 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог (60%).

Стосовно відшкодування витрат, пов`язаних з оформленням довіреності нотаріусом на представника ОСОБА_4 для представництва інтересів позивачки в суді, суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими, оскільки позивачка не надала документальних підтверджень здійснених витрат на послуги нотаріуса в сумі 150 грн., а також не навела жодних аргументів щодо необхідності залучення представника та не вказала причин, з яких вона не могла особисто бути присутньою в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 3931 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачкою судові витрати судовий збір в сумі 54 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 72 грн., всього 126 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Томко