26.07.2011 Єдиний унікальний номер 2-2629/11
справа № 2-2629/2011
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 липня 2011 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Шавули В.С.,
при секретарі Коваленко А.А.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -
-6347,68 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом;
-31,53доларів США штраф (фіксована частина);
-1051,40 доларів США штраф (процентна складова).
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 13 грудня 2007 року сторони уклали договір застави № 105591-DZ, відповідно до умов якого останній надав у заставу належне йому майно: автомобіль DAIMLER-BENZ, модель 815, 1998 року випуску, тип ТЗ: фургон-С. № кузова/шасі: WDB9702171К351772, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Також 13 грудня 2007 року між сторонами було укладено договір застави № 105591-DZ-2, відповідно до умов якого відповідач надав у заставу належне йому майно. Опис якого зазначено в договорі застави.
У звязку із заміною складу суду, ухвалою від 15 грудня 2010 року цивільну справу прийнято до провадження у новому складі.
Представник позивача у судове засідання не зявився. До суду надав заяву. В якій просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини зазначені в позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не зявився. Про час, день та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Також між сторонами було укладено договір № 105591-CARD про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти «Мікрокредит» від 13 грудня 2007 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу пакет послуг, передбачених п.2.2, 3.5, 5.2 для чого відкрив карткові рахунку і видав Платіжну карти миттєвого випуску: тип карти Visa Electron, вид карти Мікрокредит, валюта карти Долари США, терміном дії 3 роки (а.с. 16-17).
В забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами 13 грудня 2007 року було укладено Договір застави майна № 105591-DZ-2, предметом якого є надання Заставодавцем в заставу Майна, опис якого зазначено в п.6 цього договору, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 перед Заставодержателем. За цим договором заставою забезпечується виконання зобовязань ОСОБА_3, за кредитною угодою № 105591 від 13 грудня 2007 року (а.с. 18-20).
Також 13 грудня 2007 року між сторонами було укладено договір застави № 105591-DZ, відповідно до умов якого останній надав у заставу належне йому майно: автомобіль DAIMLER-BENZ, модель 815, 1998 року випуску, тип ТЗ: фургон-С. № кузова/шасі: WDB9702171К351772, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 21-22).
Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
За змістом ст.589 ЦК України, п.15.8 договору застави, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення.
Як передбачено ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право продати предмет забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 250,00 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. 20 Закону України «Про заставу», п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 526, 589, 590, 615, 625 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Звернути стягнення на майно, яке зазначено в договорі застави № 105591-DZ-2 від 13 грудня 2007 року шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» державне мито у розмірі 1700,00 грн. (Одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250,00 грн. (Двісті пятдесят гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Шавула