Київський районний суд м. Полтави
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2011 року,Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Бойченко Л.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,-

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 10.09.2004 року він, ОСОБА_2, та ОСОБА_4 уклали договір довічного утримання, посвідчений нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 Відповідно до вказаного договору у власність відповідача відчужувалась однокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка належала позивачу. В свою чергу відповідач ОСОБА_4 зобовязувався довічно його утримувати, забезпечуючи утриманням та доглядом довічно, а саме: забезпечити житлом у переданій йому квартирі, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, а також надавати йому послуги щодо ведення господарства, зокрема, з прибирання помешкання, купівлі ліків на підставі виданих лікарями рецептів, приготування їжі, а згідно договору, мається на увазі забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря), придатним для носіння одягом і взуттям, догляду у разі погіршення стану його здоровя та іншим. З моменту укладання договору і до початку 2006 року відповідач сумлінно виконував свої зобовязання, але з січня 2006 року фактично не дотримується всіх його умов, оскільки перестав приходити до нього і забезпечувати харчуванням і доглядом. Взагалі відмовляється надавати йому кошти, що унеможливлює нормальне існування, оскільки він не має можливості придбати речей першої необхідності, хоча пунктом 2.1. Договору чітко передбачене матеріальне забезпечення його утримання, яке оцінюється в суму 300 грн. на місяць, яке в свою чергу взагалі підлягає індексації згідно законодавства України. Просив суд договір довічного утримання між ним, ОСОБА_2 та відповідачем, ОСОБА_4, який було укладено 10.09.2004 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстровано за №2-2018, розірвати. Зобовязати Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризаторскасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали. Просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_3 з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, оскільки вважає, що дотримується умов договору довічного утримання від 10.09.2004 року, надавав ОСОБА_2 належний догляд та утримання.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 14.07.2011 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор.

Представник Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризаторв судове засідання не зявилась, але надала суду клопотання, в якому просила слухати справу у її відсутності.

Представник Другої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надав суду лист, в якому просив розглянути справу без їх участі. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризаторта представника Другої Полтавської державної нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, думку адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що 10.09.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-2018 (а.с.9-11).

Відповідно до умов вказаного вище договору ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_4, належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2. В свою чергу ОСОБА_4 зобовязувався довічно повністю утримувати ОСОБА_2, забезпечуючи його: житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, забезпеченням належними лікувальними засобами (при необхідності) на підставі виданих лікарями рецептів на середню суму 30 грн. на місяць, забезпеченням придатним для носіння одягом та взуттям, наданням побутових послуг, забезпеченням щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря).

Судом встановлено, що з моменту укладання договору і до початку 2006 року відповідач сумлінно виконував свої зобовязання, але з січня 2006 року фактично не дотримується всіх його умов, оскільки перестав приходити до позивача і забезпечувати його належним харчуванням і доглядом. Після виникнення між сторонами конфлікту 13 грудня 2010 року, відповідач взагалі припинив здійснювати догляд та утримання позивача ОСОБА_2, внаслідок чого останній самостійно купував собі продукти харчування та ліки, готував їжу, утримував квартиру АДРЕСА_3/8 в м.Полтаві, а також забезпечував себе побутовими послугами.

Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_6, яка підтвердила, що ОСОБА_3 не виконує умови договору довічного утримання, за ОСОБА_2 належним чином не доглядає, продукти харчування йому не купує, не забезпечує його ліками, одежою, взуттям та триразовм харчуванням. Оскільки вона проживає разом з ОСОБА_2, то купує для нього продукти харчування, готує для нього їжу, купує йому ліки, одяг, взуття. Здійснює догляд за ОСОБА_2 ОСОБА_3 в квартирі не прибирає, побутових послуг не надає, а навпаки напередодні Нового 2011 року розламав сантехніку в ванній кімнаті. ОСОБА_2 був позбавлений можливості прийняти ванну, сходити в туалет, оскільки унітаз протікав і ним неможливо було користуватись, відповідач зняв газову колонку, через що в квартирі була відсутня гаряча вода.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, оскільки вказані свідки по суті справи ніяких пояснень суду не надали.

Не заслуговують на увагу твердження відповідача та надані ним чеки та квитанції про придбання позивачу продуктів харчування, ліків та оплати житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1, оскільки відповідно до умов договору довічного утримання від 10.09.2004 року, відповідач зобовязувався придбавати для ОСОБА_2 продукти харчування, ліки та сплачувати за житлово-комунальні послуги.

Згідно акту обстеження житлових умов (а.с.13) квартира АДРЕСА_4, де проживає ОСОБА_2, потребує ремонту.

Частиною 1 статті 755 ЦК України встановлено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконував умови договору довічного утримання, укладеного з ОСОБА_2, а саме: не забезпечив його належним житлом, шляхом збереження прав безоплатного довічного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря), придатним для носіння одягом та взуттям, наданням побутових послуг (не здійснював ремонт та прибирання за місцем помешкання ОСОБА_2М.), не забезпечував належними лікувальними засобами, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо розірвання договору довічного утримання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також виходячи з положення ст.756 ЦК України в звязку з розірванням договору довічного утримання у звязку з неналежним його виконанням, за ОСОБА_2 слід визнати право власності на квартиру АДРЕСА_5 та зобовязати відповідача ОСОБА_3 повернути позивачу вказану вище квартиру.

Не заслуговує на увагу посилання відповідача на те, що він не мав можливості виконувати договір довічного утримання належним чином та здійснювати догляд за позивачем, оскільки останній відмовився від цього, в звязку з чим відсутність вини набувача за невиконання договору не тягне за собою відмову в його розірванні.

14 лютого 2007 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10. Після реєстрації шлюбу чоловіку присвоєно прізвище ОСОБА_10.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.744, 745-750, 755, 756 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 вересня 2004 року, посвідчений Другою Полтавською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 2-2018.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3/8 в м. Полтаві.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_11 належну йому квартиру АДРЕСА_3/8 в м. Полтаві.

Зобовязати Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризаторскасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко