АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року м. Дніпропетровськ

10 лютого 2011 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Деревянка О.Г.

Судців: Черненкової Л.А., Красвітної Т.П.

при секретарі Панченко Д.В.

розглянувши в судовому засіданні у місті Дніпропетровськ цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2010 року у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Союз-Дніпро» (далі ТДВ СК «Союз-Дніпро» ) до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування , -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року ТДВ СК «Союз-Дніпро» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 листопада 2008 року між ними та ОСОБА_4 укладений договір страхування автотранспортного засобу № 963, предметом якого є страхування автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_4.

06 лютого 2009 року на пр.. ОСОБА_5 в м. Дніпропетровську сталася дорожньо- транспортна пригода з вини ОСОБА_3, який керував належним йому автомобілем «БМВ 730», державний номер НОМЕР_2. В наслідок ДТП було пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль.

27 лютого 2009 року ТДВ СК «Союз-Дніпро» виплатило ОСОБА_4 51806,79 грн. Відповідно до закону до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право регресної вимоги, тому позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2010 року позов Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Союз-Дніпро» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 посилається на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, в звязку з чим ставить питання про скасування рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позивачу у задоволенні позову вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія судців дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2009 року на пр.. ОСОБА_5 в м. Дніпропетровську з вини ОСОБА_3, який керував належним йому автомобілем «БМВ 730», державний номер НОМЕР_2. сталася дорожньо-транспортна пригода. В наслідок ДТП було пошкоджено належний ОСОБА_4 aBTOMo6mb«MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.13)

13 листопада 2008 року між ТДВ СК «Союз-Дніпро» та ОСОБА_4 укладений Договір страхування автотранспортного засобу № 963, предметом якого є страхування автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_4 (а.с. 8-11)

27 лютого 2009 року позивачем на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 12.02.2009 року здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 51806 грн.79 коп. (а.с.25)

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності , тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.. 993 ЦК України, ст.. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право регресної вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги ТДВ СК «Союз-Дніпро» суд обґрунтовано послався на те, що відповідно до договору страхування та у звязку з настанням страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди, страховик сплатив страхувальнику страхове відшкодування, тому відповідно до діючого законодавства, що регулювало спірні відносини правильно стягнув з відповідача суму, яка позивачем сплачена, а саме в розмірі 51806 грн.79 коп., витрати 83 грн., та судові витрати 769 грн.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, а саме у тому, що позивач не мав правових підстав для здійснення страхового відшкодування не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до страхового акту від 23.02.2009 року вищевикладені події є страховим випадком, на підставі чого прийнято рішення про відшкодування коштів ОСОБА_4, тому ці доводи не є підставою для відмови позивачу у стягненні виплачених коштів. Інші доводи апеляційної скарги також не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: