Справа № 2-380/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2011 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ломази С.О.,

- позивачки - ОСОБА_1 ,

- відповідача - ОСОБА_2 ,

- представника органу опіки та піклування - Дмитрук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кузнецовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 з такими вимогами: розірвати шлюб, укладений нею із відповідачем та зареєстрований 28 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовськ Рівненської області, актовий запис за №70, і залишити з нею на проживання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обгрутування цих вимог позивачка зазначила, що спільне життя із ОСОБА_2 не склалося із-за відсутності взаєморозуміння з його сторони та одностайності в прийнятті сімейних рішень, неналежної (неетичної) поведінки відповідача, відсутності у чоловіка до неї поваги, що є причиною постійних сварок, суперечок і образ між ними. Згідно з доводами ОСОБА_1 такі дії ОСОБА_2 негативно впливають і відображаються на світогляді, морально-духовному розвиткові та вихованні їхніх спільних малолітніх дітей. За таких обставин, на переконання позивачки, подальше сімейне життя та збереження вказаного шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. Вказала, що на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не укладали угоди про визначення місця проживання малолітніх дітей, взаємоучасті у забезпеченні умов їх життя, а також умови здійснення права на особисте виховання дітей.

У письмових клопотаннях від 07 червня 2011 року ОСОБА_1 вказала, що вона належним чином виконує обов`язки по вихованню спільних із відповідачем малолітніх дітей та зазначила, що під час перебування в шлюбі та спільного проживання ОСОБА_2 неодноразово у присутності дітей вчиняв відносно неї фізичне насильство. Останній випадок фізичного насильства відповідача відбувся в середині квітня 2011 року, свідками якого були їх спільні малолітні діти, оскільки ОСОБА_2 примусив їх прибирати розбите в ході суперечки скло. З цього приводу вона зверталася до Кузнецовського МВ УМВС України із відповідною заявою. Згідно з доводами позивачки відповідач не зможе створити належні умови виховання їхніх спільних малолітніх дітей, а саме: створити атмосферу любові, розуміння моральної та матеріальної забезпеченості, оскільки його аморальна поведінка негативно відбивається на психоемоційному стані дітей, що перешкоджає їхньому нормальному розвитку. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 зневажливо ставиться до виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не враховує їх думки, в зв`язку з чим у них відсутня прихильність до батька.

22 липня 2011 року від ОСОБА_2 до суду надійшли письмові заперечення проти позову ОСОБА_1 , в яких зазначив, що вказаний позов грунтується на невмотивованих і необ`єктивних звинуваченнях, непідтверджених реальними доказами і фактами. В обгрунтування цих заперечнь відповідач вказав, що своїми діями позивачка примушує його припинити шлюбні відносини. Своєю аморальною, безвідповідальною поведінкою та способом життя його дружина веде стосовно нього провокативну діяльність по припиненню шлюбних відносин. Так, вона подала до міліції завідомо неправдиву заяву про спричинення ним для неї тілесних ушкоджень. У судовому засіданні заявила, що він не надає їй достатньо коштів на повноцінне утримання дітей, хоча сама з 05 квітня 2007 року користувалася його банківським рахунком і за останній календарний рік зняла з рахунку 33557 (тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) грн. Також ОСОБА_1 стверджує, що він взагалі не займається вихованням дітей, незважаючи на те, що тільки за два останніх роки він разом з дітьми без дружини проводив відпочинок та профілактичне лікування в санаторіях. Згідно з доводами ОСОБА_2 твердження позивачки про те, що він не приділяє їй достатньо уваги взагалі безпідставне, тому що він постійно спілкується з нею. Проте ОСОБА_1 не задоволена його поведінкою, оскільки він відмовляється разом з нею вживати спиртні напої і на його зауваження стосовно обмеження вживання спиртного реагує агресивно, відмовляючись від виконання подружніх обов`язків. Його подарунки ігнорує, користується речами та прикрасами, отриманими від сумнівних осіб, з якими зловживає спиртними напоями в нічний час. Пояснив, що він дійсно вимушений приділяти увагу своїй хворій старій матері на вихідних, тому що вона за станом здоров`я потребує матеріальної допомоги і стороннього догляду, а дружина відкрито демонструє презирливе ставлення до його матері і його братів та не дає їх спільним дітям можливості спілкуватися з його родичами. Також зазначив, що у своєму поясненні службі у справах дітей позивачка вказала, що однією з причин розірвання шлюбу вона вважає його участь у судовій справі незалежної профспілки, чим підтвердила його припущення про те, що невідомі сторонні особи шляхом негативного впливу на його сімейні стосунки намагаються відсторонити його від участі у справі профспілки. Згідно з доводами відповідача він використав усі варіанти примирення, проте не в змозі до теперішнього часу налагодити сімейні стосунки, але заради дітей хоче зберегти сім`ю, тому просить суд залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 . Вказав, що свої вимоги про відшкодування шкоди знімає.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей та просила суд їх задоволити із викладених у позовній заяві обставин та мотивів. Згідно з доводами позивачки на теперішній час її стосунки із відповідачем ще більше погіршилися. ОСОБА_1 вказала, що в даному випадку причиною розірвання шлюбу є постійні скандали і суперечки подружжя, які тривають понад один рік. Із пояснень, наданих позивачкою у судовому засіданні, слідує, що протягом п`яти років відповідач застосовує до неї фізичну силу, навіть, в присутності малолітніх дітей. Останній випадок відбувся у присутності сина - ОСОБА_5 , коли ОСОБА_2 вдарив її головою об скло, внаслідок чого воно розбилося. Після цього відповідач примусив старшого сина - ОСОБА_6 прибрати скло. ОСОБА_1 пояснила, що завдані їй відповідачем тілесні ушкодження вона не фіксувала. Із 09 травня 2011 року до теперішнього часу, як вказала позивачка, сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбні відносини між собою. З дня подачі нею позову про розірвання шлюбу веде окремо від відповідача бюджет і господарство. Протягом вказаного часу відповідач не надає їй та їхнім малолітнім дітям матеріальної допомоги. При вирішенні даного спору ОСОБА_1 також просила врахувати, що ОСОБА_2 постійно її принижує, кожного дня нецензурно ображає. Позивачка не вбачає підстав для проведення допиту малолітніх дітей у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей не визнав, зазначивши, що хоче зберегти шлюб та заперечує проти того, щоб діти проживали окремо від нього. ОСОБА_2 пояснив у судовому засіданні, що дійсно з 09 травня 2011 року до теперішнього часу він із позивачкою фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою, харчуються окремо. Також відповідач підтвердив, що не дає грошей своїй дружині, заблокував банківський рахунок, оскільки привозить домашні продукти харчування від матері із села. ОСОБА_2 вважає недоцільним проведення допиту малолітніх дітей у судовому засіданні. На думку відповідача, сім`ю необхідно зберегти в інтересах малолітніх дітей.

Представник органу опіки та піклування (виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області) - ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначила, що причиною розірвання щлюбу між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є їх амбіції та недоброзичливі і агресивні відносини, які склалися між ними, що негативно впливає на їхніх малолітніх дітей. На думку представника органу опіки та піклування, в даному випадку сторони з`ясовують стосунки між собою, проте не враховують інтереси малолітніх дітей. Зі слів дітей в ході проведених з ними бесід встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в їх сім`ї виникають сварки, образи та приниження з приводу відвідування позивачкою барів і невиконання відповідачем батьківських обов`язків. На переконання представника виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, в даному випадку недоцільно визначати місце проживання малолітніх дітей з матір`ю чи батьком з огляду на те, що сторони разом зі своїми дітьми проживають за однією адресою.

Із показань, наданих суду у судовому засіданні свідком ОСОБА_8 , слідує, що вона є подругою позивачки, тому добре знає її особисто. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_8 ОСОБА_1 - добра господиня, відповідальна, економна, зі своїми малолітніми дітьми має добрі і довірливі стосунки, разом з дітьми приходить до неї в гості. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що відповідач у відносинах із малолітніми дітьми більш строгіший, його поведінка в побуті їй невідома. Зі слів позивачки, як вказала свідок ОСОБА_8 , їй відомо про випадок, коли під час з`ясування стосунків із ОСОБА_2 . ОСОБА_1 розбила головою скло та змушена була ночувати за місцем проживання своєї куми, проте безпосередньо очевидцем цієї події не була. На переконання свідка ОСОБА_8 , вказаний шлюб сторони можуть зберегти, досягнувши примирення, в протилежному разі вважає, що малолітнім дітям буде краще проживати разом із матір`ю.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначила, що перед зверненням у суд із вказаним позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 довго думала з цього приводу та вирішила подати цей позов з врахуванням інтересів та думки дітей. Свідок ОСОБА_9 зазначила, що у зв`язку зі сваркою із відповідачем ОСОБА_10 ночувала в неї, зі слів дітей сторін їй відомо, що ОСОБА_2 тягав позивачку за волосся. Очевидцем цієї події, як пояснила свідок ОСОБА_9 , вона не була. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_9 відповідач поводив себе негідно, під час розмови з іншими чоловіками ображав позивачку, говорив, що він її продає, на що отримував зауваження від її чоловіка. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_9 малолітні діти сторін більш прихильні до матері - ОСОБА_1 .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, він є братом відповідача. У наданих суду показаннях свідок ОСОБА_2 зазначив, що сторони мають претензії один до одного. Так, ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 стала зарозумілою, почала пізно приходити з роботи додому у стані алкогольного сп`яніння. При цьому свідок ОСОБА_2 вказав, що він не був очевидцем цих обставин. Зі слів відповідача відомо, що стосунки із позивачкою погіршилися протягом останніх шести місяців. А позивачка вважає, що відповідач мало приділяє уваги їй та малолітнім дітям. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_2 . ОСОБА_1 виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітніх дітей, діти сторін більше часу проводять разом зі своєю матір`ю, вона займається їх навчанням. Відповідач приділяє увагу своїм малолітнім дітям більше під час своєї відпустки, їздив з ними відпочивати. На думку свідка ОСОБА_2 , шлюб сторін можна зберегти, їх діти в однаковій мірі прихильні як до батька, так і до матері.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надала показання, з яких слідує, що для неї було несподіванкою дізнатись, що сторони розривають шлюб. Свідок ОСОБА_11 вказала, що вона проживає по-сусідству зі сторонами і завжди вважала їх ідеальною сім`єю. Очевидцем фактів сварок, бійок чи будь-якого насильства в їх сім`ї не була. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_11 позивачка і відповідач дуже добре ставляться до своїх малолітніх дітей. Вважає, що шлюб сторін можна зберегти.

Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки і піклування та показання свідків, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітніх дітей підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 28 квітня 1998 року ОСОБА_2 і ОСОБА_12 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області, про що 28 квітня 1998 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №70. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 28 квітня 1998 року.

Від цього шлюбу у сторін є діти - сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 25 червня 1998 року (відповідний запис за №293, вчинений 25 червня 1998 року), і свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради народних депутатів Рівненської області 27 грудня 1999 року (відповідний запис №518, вчинений 27 грудня 1999 року). На теперішній час діти сторін є малолітніми.

Із пояснень сторін та показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_2 , наданих безпосередньо суду в судовому засіданні, слідує, що стосунки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 протягом останнього часу погіршилися, сторони мають претензії один до одного щодо виконання батьківських обов`язків та обов`язків подружжя. Між ними виникали сварки. На теперішній час взаєморозуміння у сторін відсутнє, вони не примирилися. Позивачка не бажає відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім`єю із відповідачем. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_12 є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивачки.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким, з огляду на фактичні обставини, які свідчать про відсутність між сторонами взаєморозуміння, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_12 і ОСОБА_2 , оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд врахував пояснення сторін, представника органу опіки та піклування, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 і ОСОБА_11 , а також наступні письмові докази.

Позивачка ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №878205, виданим державним реєстратором виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області Сергійчуком В.В. 19 травня 2009 року, свідоцтвом про сплату єдиного податку від 16 грудня 2010 року та звітом суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за ІІ квартал 2011 року від 04 липня 2011 року. Вид підприємницької діяльності ОСОБА_1 - роздрібна торгівля автомобільними деталями та приладдям, обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році складає 69855 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. За місцем здійснення підприємницької діяльності позивачка характеризується позитивно орендодавцем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_13 згідно характеристики від 30 червня 2011 року. ОСОБА_1 працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де орендує приміщення з 19 травня 2009 року. За цей період часу показала себе порядною, чесною, організованою, доброю людиною, котра завжди прийде на допомогу оточуючим, має авторитет у колег, їй можна довірити будь-яку серйозну та важливу справу. Протягом цього часу не замічено вживання алкоголю та наркотичних засобів.

Відповідач ОСОБА_2 , як свідчить довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №9781 від 24 травня 2011 року, працює в підрозділі ЦТАВ вказаного підприємства. Його заробітна плата за період часу з травня 2010 року до квітня 2011 року включно становить 60243 (шістдесят тисяч двісті сорок три) 69 коп.

Довідка ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства свідчить, що ОСОБА_2 є платником квартплати та комунальних послуг з 01 грудня 2010 року до 31 травня 2011 року.

Із довідки управління соціального розвитку відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №4 від 20 травня 2011 року слідує, що відповідач та його діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримували путівки на санаторно-курортне лікування та оздоровлення із фонду соціального страхування з ТВП в УСР ВП «Рівненська АЕС», а саме: в санаторій «Рубін» м.Трускавець з 07 листопада 2008 року на 14 днів, в санаторій «Янтар» м.Трускавець з 29 березня 2010 року на 14 днів.

Відповідно до заяви на додаткову картку від 05 квітня 2007 року та виписки по рахунку, відкритому у ПАТ «Промінвестбанк» ОСОБА_1 користувалася додатковою карткою ПАТ «Промінвестбанк». 04 травня 2011 року держателем основної картки ОСОБА_2 відповідно до його заяви від 04 травня 2011 року заблоковано дію вказаної додаткової картки, наданої до його рахунку на ім`я ОСОБА_10 .

Постановою дільничного інспектора Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_14 від 19 квітня 2011 року в порушенні кримінальної справи за ст.ст.129, 296 КК України відносно ОСОБА_2 відмовлено за відсутністю складу злочину. Зміст вказаної постанови свідчить, що 16 квітня 2011 року в Кузнецовський МВ надійшла заява ОСОБА_1 , 1973 року народження, мешканки АДРЕСА_1 , про те, що її чоловік ОСОБА_2 , 1970 року народження, чинить відносно неї психологічне насильство в сім`ї. В ході розгляду даного повідомлення було встановлено, що ОСОБА_1 проживає в квартирі разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , з яким останнім часом вона має неприязні відносини на грунті ревнощів. Як пояснювала ОСОБА_1 , її чоловік неодноразово наносив тілесні ушкодження та ображав нецензурними словами. 14 квітня 2011 року, коли вона прийшла в квартиру за місцем проживання, в квартирі знаходився її чоловік ОСОБА_2 , який побачивши її, почав ображати нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою на словах. Як пояснював ОСОБА_2 , своїй дружині він тілесних ушкоджень ніколи не наносив, фізичною розправою не погрожував, нецензурними словами не ображав. До медичних закладів по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не зверталась. Інших даних, які б підтверджували факт отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , в ході перевірки здобути не представилось можливим. В ході перевірки здобути факт підтвердження погроз фізичною розправою ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 , не представилось можливим, так як пояснення суперечать одне одному.

Таким чином, матеріали справи не містять достовірних доказів ні у підтвердження фактів зловживання алкогольними напоями позивачкою ОСОБА_1 , ні у підтвердження фактів застосування фізичного насильства відносно позивачки ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12 липня 2011 року, затвердженого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області Ільїною А. 12 липня 2011 року, при проведенні обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_2 , комісією в складі: головного спеціаліста служби у справах дітей Шпак В. і головного спеціаліста міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_15 встановлено, що взаємовідносини між членами сім`ї - негативні. Зі слів дітей: ОСОБА_6 і ОСОБА_5 стало відомо, що в разі розірвання шлюбу між їх батьками, вони б хотіли проживати з матір`ю.

Згідно з висновком виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №9 від 20 липня 2011 року доцільним є визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання їх матері - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зі змісту вказаного висновку органу опіки та піклування слідує, що під час бесіди з дітьми: ОСОБА_4 і ОСОБА_4 встановлено, що їх вихованням займається мати - ОСОБА_1 . Вона турбується про них, цікавиться їх життям та здоров`ям, вчить з ними уроки. Разом вони проводять вільний час. З пояснень ОСОБА_1 відомо, що її чоловік ОСОБА_2 не приділяє належної уваги навчанню та вихованню дітей, вчиняє вдома сварки в їх присутності.

Із договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладеного між Кузнецовським міським комунальним підприємством і ОСОБА_2 03 березня 2003 року та довідки ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства №936 від 05 травня 2011 року встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 разом із своїми дітьми: ОСОБА_4 , і ОСОБА_4 зареєстровані і проживають в однокімнатній квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 35,2 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м.

За таких обставин, які свідчать, що сторони проживають спільно зі своїми малолітніми дітьми в одній однокімнатній квартирі без виділення для індивідуального користування окремих ізольованих житлових приміщень, визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем проживання їх матері (позивачки) окремо від місця проживання їх батька (відповідача) є неможливим та позбавлене правового змісту. Отже, в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід відмовити за їх безпідставністю.

Частинами 1-4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З наведених підстав, враховуючи рівність прав та обов`язків сторін щодо їх малолітніх дітей, спільне їх проживання в одній квартирі без виділення для індивідуального користування окремих ізольованих житлових приміщень, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, а також більшу особисту прихильність малолітніх дітей до їх матері, суд вирішив за належне малолітніх дітей сторін: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на виховання їх матері - ОСОБА_1 до досягнення дітьми повноліття та визначити місце їх проживання за місцем проживання їх батьків - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Враховуючи викладені обставини, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 141, 160, ч.ч.1, 2 ст.161 СК України, ч.ч.1-4 ст.29 ЦК України, ст.ст.4, 60, ч.ч.1, 3 ст.88, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.2 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання малолітніх дітей задоволити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_12 , який зареєстрований у відділі РАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 28 квітня 1998 року, актовий запис за №70, - розірвати.

Малолітніх дітей сторін: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на виховання їх матері - ОСОБА_1 до досягнення дітьми повноліття.

Місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити за місцем проживання їх батьків - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

В іншій частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей - відмовити в задоволенні за їх безпідставністю.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15 (п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору (державного мита) на підставі п.18 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21 січня 1993 року №7-93.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір (державне мито) в сумі 8 (вісім) гривень 50 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд