Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц-583/11 Головуючий у 1-й інст. Чішман
Категорія 19. 27 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка Ї.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Юліановнча до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 липня 2009 року, - в с т а н о в и л а :

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача за договором позики кошти в сумі 250000 грн. та 3% річних в сумі 1260 грн. /за 63 дні/. В обґрунтування позову посилався на те, що 31.01.2008 року відповідач взяв у нього в борг 250000 грн., які обіцяв віддати до 31.07.2008 року. Оскільки відповідач відмовився повернути вказані кошти, просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30 липня 2009 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 250000 грн. боргу, 3% річних в сумі 1260 грн., 1700 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28 січня 2010 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та розглянути справу по суті заявлених ним вимог. Зазначив, що він з поважних причин не був присутнім в судових засіданнях суду першої інстанції, оскільки хворів. Договір позики між ним та позивачем не укладався. Розписка про отримання коштів була написана ним під примусом працівників міліції, які приходили до нього на роботу описувати майно. Працівники міліції обманули його, зазначивши, що розписку необхідно написати з метою проведення почеркознавчої експертизи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ч. І ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження вимог названого закону ОСОБА_2 написав розписку про те, що він 31.01.2008 року отримав від ОСОБА_1 250000 гри., які зобовязується повернути до 31.07.2008 року /а.с. 8/.

За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

До цього часу ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1Ю позику. У зв'язку із цим, за правилами ч. І ст. 1050 ЦК України наступають наслідки порушення договору позичальником відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Є безпідставними доводи апелянта щодо безгрошовості вказаного договору, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним, або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

При цьому, безгрошевість договору, укладеного в письмовій формі не може ґрунтуватися на показах свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами /ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК України/.

За таких обставин, покази свідка ОСОБА_3 щодо обставин написання розписки не можуть братися судом до уваги.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Заперечуючи факт отримання грошей у борг, відповідач посилався на те, що розписку він написав під тиском працівників міліції. Проте, з часу написання даної розписки він не звертався до будь-яких органів із заявами, скаргами на неправомірні дії працівників міліції. Взагалі, ОСОБА_2 не надано суду жодного письмового доказу на підтвердження своїх заперечень.

Крім того, відповідач не звертався і до суду із позовною заявою про визнання договору позики недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність заявленого позову та обґрунтовано його задовольнив.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 липня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді