Справа № 2-6483/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21листопада 2011 року Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Циганкова.В.О.

При секретарі Демченко О.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог з врахуванням уточнення (а.с. 19) зазначив, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 договору позики у вигляді розписки, підписаної власноручно відповідачем, останній взяв у позивача в борг 16.02.2011 року - 180 000 грн., строком до 30.03.2011 року, з умовою в разі неповернення боргу в строк за кожний день прострочки сплатити 5% від суми боргу. Однак своє зобовязання повернути йому борг в строк до 30.03.2011 року відповідач не виконав, у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням 5% за кожний день прострочки в розмірі 176400 грн., інфляційні втрати в розмірі 4680 грн., та відшкодувати судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи, що немає підстав вважати причини відсутності відповідача поважними, а також приймаючи до уваги, що у справі наявні достатні дані про права та обовязки сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи у порядку ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 180000 грн., що підтверджується розпискою від 16.02.2011 року (а.с. 21), які за своєю правовою природою є угодою займу, викладеній в простій письмовій формі. Згідно вказаної розписки сума боргу повинна бути повернута до 30.03.2011 року. Своє зобовязання щодо повернення в строк позики відповідач не виконав.

Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини позики, врегульовані положеннями ст. ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, а також загальними нормами зобовязального права. У цих правовідносинах відповідачем був порушений його обовязок у визначений угодою строк повернути отриману суму, встановлений ст. ст. 526, 1049 ЦК України, тим самим було порушене право позивача на своєчасне отримання наданої ним позики.

У відповідності до ст. 16 ЦПК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей або речей.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів щодо сплати ним боргу як і не надав доказів на підтвердження того, що він не брав гроші в борг за розпискою. Отже суд прийшов до переконання про обґрунтованість та доведеність позову в частині стягнення суми боргу за розпискою.

Що стосується розміру стягуваної суми, суд виходить з наступного. Сума боргу відповідача перед позивачем складає 361080 грн., це сума основного боргу 180000 грн., інфляційні втрати 4680 грн., 0,5 % за кожний день прострочки 176400 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір (а.с. 10), та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. (а.с. 11) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 363000 грн. (триста шістдесят три тисячі гривень), у тому числі 180000 грн. основного боргу, 176400 грн. 5% за кожний строк прострочки, 4680 грн. інфляційні витрати., судовий збір в розмірі 1700 грн., та витратив на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: В.О. Циганков