Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 07 " грудня 2011 р. Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді
Голубкова М.А.

при секретарі -
Дребущак О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі районного суду м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Благо –Інвест»про
стягнення боргу по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Благо –Інвест»про
стягнення боргу по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог вказав,
що 12.04.2010 року позивач на підставі
наказу № 129-к від 12.04.2010 року був
прийнятий на роботу в ТОВ
«Благо-Інвест». В ТОВ
«Благо-Інвест»позивач працював
продавцем –консультантом, старшим
продавцем –консультантом.

27.01.2011 року на підставі наказу № 58-к від
27.01.2011 року позивач був звільнений з
роботи за власним бажанням по ст.. 38
КЗпП України. Під час роботи в ТОВ
«Благо-Інвест»середня місячна
заробітна плата позивача склала 1410,33
гривень. При звільнені з роботи з
позивачем не був проведений остаточний
розрахунок, і позивачеві не виплачена
заборгованість по заробітній платі на
момент звільнення. Залишок несплачених
позивачеві коштів складає 1918,93 гривень.
Позивач вважає, що відповідач повинен
виплатити йому середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку, що на час звернення до суду
складає: з 27.01.2011 року по 14.06.2011 року 137
днів*47,01 гривень (заробітна плата в
день) = 6440,00 гривень. Крім цього, позивач
вважає, що 6440,00 гривень і сума
заборгованості по заробітній платі
1918,93 гривень підлягає індексації.

Дана ситуація ввела позивача в
додаткові матеріальні витрати, позивач
вимушений був звернутися до адвоката
за правовою допомогою. У відповідності
до договору від 25.05.2011 року вартість
адвокатських послуг складає 700 гривень.
Неправомірні дії відповідача
спричинили позивачеві моральну шкоду,
яка виразилась в тому, що відповідач
ввів в оману позивача, і не повернув
заробітну плату у встановлений законом
строк. Ці гроші позивач планував
витратити на оздоровлення своєї сім»ї,
малолітньої дитини, не своєчасне
повернення грошей негативно
відобразилося на душевному та
моральному стані позивача, спричинило
сварки у сім»ї. Позивач неодноразово
звертався до відповідача, просив
повернути гроші, почував себе
приниженим, що спричиняє позивачеві
душевні та моральні страждання.
Моральну шкоду позивач оцінює у 2000
гривень.

В уточненому позові позивач просить
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по заробітній платі з
27.01.2011 року по 25.07.2011 року у розмірі 1918,93
гривень; середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
з 27.01.2011 року по 25.07.2011 року у розмірі
8367,78 гривень; витрати на юридичне
забезпечення в розмірі 1050,00 гривень, а
також моральну шкоду у розмірі 2000
гривень.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги
ОСОБА_1 та просить суд позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні позов не визнав,
надав свої заперечення на позов, в яких
не погодився із сумою виплати
середньої заробітної плати, стягнення
індексації середнього заробітку,
стягнення витрат на юридичну допомогу
та стягнення моральної шкоди, просить
суд в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Згідно порядку обчислення
середньої заробітної плати
(затвердженого постановою КМУ від
08.02.1995 року №100 із змінами і
доповненнями, внесеними постановами
КМУ), для розрахунку береться добуток
середньоденної заробітної плати за два
місяці та робочих днів затримки, тобто
згідно довідки про середню заробітну
плату середньоденна заробітна плата
становить 35,78 гривень * 120 = 4293,60 гривень.
Тобто сума середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
працівника становить 4293,60 гривень.

Крім цього, виплата нарахованої
заробітної плати, а саме 1918,93 гривень з
запізненням відбулася при причині
заблокованих рахунків фінансових
проблем, які спіткали товариство в цей
період. Відповідач проводив часткове
погашення суми заборгованості
позивачеві, відповідно до фінансових
можливостей та домовленості з
позивачем. Відповідно до роз’яснення,
що викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України №13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату
праці»застосування ст.. 117 КЗпП України
пов’язане із виною власника чи
уповноваженого органу при розрахунку і
ступінь цієї вини зменшується з кожною
наступною виплатою заборгованість.
Оскільки відповідач здійснював
розрахунок частинами, то наявні всі
підстави для зменшення компенсації за
затримку розрахунку при звільненні.

Відповідно до Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2003 року № 1078 (із змінами та
доповненнями, внесеними постановами
від 17.05.2006 року № 690, від 11.07.2007 року №913,
від 12.03.2008 року №170), та офіційно
опублікованих індексів споживчих цін ,
індексація грошових доходів населення
проводиться у разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка. Індексації
підлягає частина доходу, що не
перевищує прожиткового мінімуму для
працездатних осіб. Що стосується
позивача, то індексація була
нарахована та виплачена разом із
заробітною платою. Правильність
нарахування та виплати
підтверджуються актами перевірки
інспекції з праці. Сума середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільнені працівника не
індексується відповідно до Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2003 року №1078 (із змінами та
доповненнями, внесеними постановами
від 17.05.2006 року № 690, від 11.07.2007 року № 913,
від 12.03.2008 року №170), а нараховується
компенсація втрати частини заробітної
плати у зв’язку з порушенням термінів
її виплати, яка нараховувалася
відповідно до Порядку та була
виплачена 25.07.2011 року. Згідно
вищевикладеного, вимога про стягнення
компенсації індексації грошових
доходів є безпідставною, оскільки
компенсацію було виплачено.

Щодо стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
на юридичну допомогу у розмірі 1050,00
гривень, суд вважає за доцільне в цієї
частині позов задовольнити.

Щодо стягнення з
відповідача на користь позивача суму
спричиненої моральної шкоди, суд
вважає за доцільне в цієї частині позов
задовольнити частково, стягнути з
відповідача на користь позивача
спричинену моральну шкоду у розмірі
1000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
вимогами ст. 115,116,117,232,233 КЗпП України,
ст.ст. 81,110,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Благо –Інвест»на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку з 27.01.2011 року по 25.07.2011 року у
розмірі 4293,60 гривень;

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Благо –Інвест»на
користь ОСОБА_1 витрати на юридичне
забезпечення в розмірі 1050,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Благо –Інвест»на
користь ОСОБА_1 спричинену моральну
шкоду у розмірі 1000 гривень.

В іншій частині в позові
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

М.А.Голубкова