АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
категорія втрата права користування житлом Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2011 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пономаренко Ю.А.

суддів Кукліної Н.О., Черкасова В.В.

при секретарі: Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харковської області від 28 березня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИЛА:

01.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, з підстав, передбачених ст.71 ЖК УРСР та ст.317 ЦК України. Посилався на непроживання відповідачки у спірному житловому приміщенні з січня 2010 року без поважних причин і перешкоджання реалізації його повноважень власника. В обгрунтування позову зазначив, що він є власником будинку, який набутий за час шлюбу з відповідачкою. Відповідачка, як дружина, з його згоди зареєстрована у будинку з 2006 року, користувалася усіма помешканнями. З відповідачкою шлюб був розірваний. Відповідачка працює за межами населеного пункту, приїздила лише на вихідні. В будинку залишились особисті речі відповідачки. Відповідач не проживає з січня 2010 року, він їй у користування житловим приміщенням не перешкоджав. При обстеженні домоволодіння на предмет не проживання відповідачки, комісія заходила до будинку та склала про це акт.

Рішенням Балаклійського районного суду Харковської області від 28 березня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 поставлене питання про скасування рішення суду та про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач, будучи власником будинку набутого за час шлюбу з відповідачкою, дав згоду на вселення її, як своєї дружини у спірний будинок та реєстрацію за місцем проживання, та яка проживала на правах члена сім'ї. Відповідачка є співласником спірного будинку, іншого житла не має, та не втратила зв'язку і зацікавленості до спірного будинку.

Судова колегія вважає, що дані висновки суду є правильними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам по справі та розясненням, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами житлових спорів» №9 від 6.11.1992р. із змінами.

Як вбачається з матеріалів справи, з 19.02.2001 року по 21.01.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу, у 2005 році, був набутий спірний житловий будинок, розташований в сел.Андріївка Балаклійського району Харківської області по вул.Фрунзе-242. Право власності оформлено на позивача, частка відповідачки не виділена. З 19.02.2006 року, під час шлюбу, відповідачка зареєстрована у спірному житловому будинку, що сторонами не заперечуються.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у відповідачки право на проживання у спірному будинку виникло з моменту її реєстрації 19.02.2006 року.

Відповідно до Акту обстеження спірного домоволодіння від 26.01.2011 року, складеного депутатом Андріївської селищної ради в присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, допитаних в суді, засвідчено зі слів позивача факт непроживання відповідачки протягом року.

Згідно до статей 71, 72, 163 ЖК УРСР' 1983р., наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо не проживають в ньому без поважних причин понад 6 місяців.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що статею 405 ЦК України 2003 року, передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дія данної норми права, як такої, що була прийнята пізніше і поліпшує становище особи, розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами і підлягає застосуванню при вирішенні спору.

Згідно до тієї ж ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Таким чином, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку позивач, будучи власником будинку набутого за час шлюбу з відповідачкою, дав згоду на вселення її, як своєї дружини, у спірний будинок та реєстрацію за місцем проживання, тобто она проживала на правах члена сім'ї. Тому відповідачка має право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідачка іншого житла не має, та не втратила зв'язку і зацікавленості до спірного будинку.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що позивач у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України не навів переконливих та допустимими доказів на обгрунтування свого позову про визнання відповідчки такою, що втратила правл користування будинком, придбаним ними під час шлюбу.

Доводи апеляційної скарги виводи суду про відмову в задоволені позовних вимог стосовно визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують

В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харковської області від 28 березня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: