БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2- 1060/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову

"29" вересня 2011 р. Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кодінцевої С.В.

без участі сторін,

розглянувши у судовому засіданні в м. Болград заяву Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк(надалі ПАТ КБ Приватбанк) про вжиття заходів до забезпечення позову у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 2 423.36 гривен, у тому числі: - заборгованість за кредитом 459.55 гривен, - заборгованість за відсотками 602.22 гривен, заборгованість по комісії за користування кредитом 770.00 гривен, штраф (фіксована частина) 500.00 гривен, штраф (процентна складова) 91.59 гривен та суму судових витрат у розмірі 171.00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до умов кредитного договору без номеру від 20 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ Порто-Франкота ОСОБА_1, банк надав останній кредит у розмірі 500.00 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки 4 роки, тобто до 20.12.2011 року.

У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в звязку з чим у нього, тобто відповідача ОСОБА_1 перед позивачем, тобто ПАТ КБ Приватбанкстаном на 31.08.2011 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 2 423.36 гривен. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 29.09.2011р. відкрито провадження по названій цивільній справі.

Разом з позовною заявою, позивач надав до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (68720, Одеська область, Болградський район, с. Червоноармійське, вул.. Малиновського, буд. 74, і/н НОМЕР_1), проводити його реєстрацію та перереєстрацію шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, здійснювати його відчуження;

- обмежити відповідача у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань: - заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Одеській області видачу паспорта/проїзного документа; - адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань; - вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

Сторони в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд заяви проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи та заяви, приходить до наступних висновків.

У поданій заяві позивач посилається на те, що боржником не виконуються взяті зобовязання за кредитним договором без номеру від 20.12.2007 року та як наслідок у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2 423.46 гривен, і що не прийняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За положеннями Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовусуд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з також заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, зокрема, діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі. З цих же підстав громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Позивачем у поданій заяві про забезпечення позову не зазначено, на яке саме рухоме чи нерухоме майно необхідно накласти арешт, не надано даних щодо наявності у відповідачки ОСОБА_1 рухомого чи нерухомого майна та його місцезнаходження.

Крім цього, у поданій до суду заяві про забезпечення позову позивач не наводить жодних обґрунтувань, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, не наведені жодні підстави вважати, що відповідачка ОСОБА_1 має намір виїздити за кордон та не надані докази на підтвердження цього.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, враховуючи відсутність доказів належності майна відповідачеві, відсутність даних, які б підтверджували наявність у відповідачки закордонних паспортів та намагання останньої виїхати за кордон України, не співмірністю вимог виду забезпечення позову, також враховуючи, що наявність причинного звязку між незастосуванням забезпечення позову та наслідком у вигляді потенційної загрози виконанню рішення суду, а також те, що прийнятим засобом забезпечення позову суд обмежить права та обовязки громадянина, передбачені положеннями Конституції України не доведеною, а тому суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою і не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 293 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовувід 22.12.2006 року № 9, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанку справі за позовом ПАТ КБ Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В.Кодінцева