Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/2492/11 Головуючий у 1-й інст. Коренюк Коростенський м.р/с № 2-1632/11
Категорія 2 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Кочетова Л.Г.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватне підприємство Торговий дім «Садко» про визнання дійсним договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, визнання права власності на будівлю

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - приватне підприємство Торговий дім «Садко» про усунення перешкод в користуванні майном

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2011 року,

встановила:

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 09 вересня 2011 року позов задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі площею 55 кв.м., розташованої по вул. Базарній, 9 у м. Коростені Житомирської області, що складає магазин № 4, який відбувся між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 Визнано за ОСОБА_1 право власності на вищевказану частину нежитлової будівлі.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне зясування обставин справи, просить рішення скасувати. Зазначив, що договір купівлі-продажу не укладено тому, що позивач неповністю з ним розрахувався. Крім того, умовою укладення вказаного договору є одержання ним Державного акту на земельну ділянку, на якій розташована будівля. Оскільки Державний акт до цього часу він не отримав, тому і договір не може бути укладено. За таких обставин, просив ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, та задовольнити зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні приміщенням.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на майно за договором, що підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить 3/10 частин нежитлової будівлі, що складає магазин № 4, розташований у м. Коростень, вул. Базарній 9.

У 2009 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто згоди про укладення договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі по вул. Базарній, 9 у м. Коростені Житомирської області, площею 55 кв.м., що складає магазин № 4. В звязку з цим, 06.08.2009 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 24000 грн. в рахунок подальшого оформлення договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою (а.с. 9).

Крім того, 14.07.2010 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу вищевказаного приміщення, за яким Продавець отримав від Покупця гроші в сумі 118548 грн., що на день підписання договору еквівалентно 15000 доларам США (а.с. 8). Даний договір посвідчено нотаріально. За його умовами, договір купівлі-продажу має бути укладено та нотаріально посвідчено не пізніше 30 календарних днів з дня одержання продавцем Державного акту на право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування нежитлового приміщення, частина якого є предметом договору. Зазначено, що сума договору купівлі-продажу нерухомості складає 30000 доларів США.

В день укладення попереднього договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1, в рахунок наступного оформлення договору купівлі-продажу: 9000 доларів США та автомобіль Мерседес-Бенс н.з. АМ1818АХ, вартістю 30000 доларів США, що підтверджується відповідними розписками (а.с. 7, 11).

Крім того, 31.07.2010 року позивачем передано відповідачу ще 10000 доларів США, в рахунок остаточного розрахунку по договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою (а.с. 10).

Крім вищевказаних розписок, факт передачі відповідачу коштів та автомобіля, підтверджується поясненнями сторін та допитаних в суді першої інстанції свідків. Є безпідставними та нічим не підтверджуються доводи апелянта з приводу того, що автомобіль було передано йому позивачем не для розрахунку за договором купівлі-продажу, а з інших підстав.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 повністю розрахувався з продавцем, ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, мотивуючи відсутністю Державного акту на земельну ділянку. Проте, вказана обставина не може бути підставою для відмови укладення Договору, оскільки земельна ділянка не є предметом договору купівлі-продажу. Крім того, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15.11.2010 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на вищезгадану земельну ділянку (а.с. 5).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що між сторонами дійсно було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення, відповідач отримав від позивача всі кошти за даним договором, проте ухиляється від його нотаріального посвідчення, в звязку з чим договір може бути визнаний дійсним у відповідності з частиною другою статті 220 ЦК України.

Також, судом правильно відмовлено у задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод в користуванні спірним приміщенням, оскільки відповідно до п. 11 попереднього договору від 14.07.2010 року, після підписання даного договору Покупець має право використовувати майно, яке є предметом цього договору.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. СТ. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді