АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1786/11 Головуючий у 1-й інстанції Сорока К.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.

Суддів: Прядкіної О.В., Обідіної О.І.

При секретарі: Амеліній М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 09 серпня 2010 року та додаткове рішення того ж суду від 11 квітня 2011 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, визначення порядку користування земельною ділянкою, присвоєння новозбудованому будинку нової адреси, припинення права власності на частину будинку, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на новозбудований житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м.Полтава, вул. Ф.Матвієнка, 9; визначити порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільному володінні з ОСОБА_2, присвоїти нову адресу новозбудованому обєкту нерухомості та припинити право власності на 1/4 частину старого будинковолодіння.

ОСОБА_2 у свою чергу звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування спільною земельною ділянкою площею 888 кв. м., яка знаходиться за адресою: м.Полтава, вул. Ф.Матвієнка, 9 та виділити йому у користування 666 кв.м. вказаної земельної ділянки, пропорційно до 3/4 частин будинковолодіння, які йому належать.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 09 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на збудований житловий будинок 2003 року забудови площею 124,3 кв.м інвентаризаційною вартістю 317102 грн. та вбиральню 2003 року забудови площею 1,8 кв.м інвентаризаційною вартістю 2704 грн. розташованих в м.Полтаві по вул. Федора Матвієнка, 9.

Виділено новозбудований будинок 2003 року забудови площею 124,3 кв.м, що належить ОСОБА_3 в окремий обєкт нерухомості, що складає окрему одиницю, з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно і нової реєстраційної справи, з присвоєнням йому нового кадастрового номеру, розташованого у м.Полтаві по вул. Федора Матвієнка, 9.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м.Полтава, вул. Федора Матвієнка, 9 між користувачами. Виділено в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 695 кв.м, в тому числі 44 кв.м частину земельної ділянки, яка залучена по варіанту погодженому з головним архітектором м.Полтави, що зафарбовані на схемі червоним кольором за варіантом №1 додаток №2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26.06.2009 року проведеної судовими експертами Полтавського відділення ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4.

Виділено в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 309 кв.м., що зафарбована зеленим кольором на схемі варіанту №1 додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи проведеної 26.06.2009 року Полтавським відділенням ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою - задоволено частково.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м.Полтава, вул. Федора Матвієнка, 9 між користувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у відповідності до варіанту 1 додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи Полтавського відділення ХНДІСЕ ім. засл. професора ОСОБА_4 від 26.06.2009 року.

У виділенні ОСОБА_2 земльної ділянки в розмірі 3/4 частин, а саме 666 кв.м. за адресою: м.Полтава, вул. Федора Матвієнка, 9 відмовлено за безпідставністю.

ОСОБА_2, не погодившись з вказаними судовими рішеннями, оскаржив їх в апеляційному порядку. В апеляційних скаргах просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваних рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_3 самочинно збудувала новий будинок на їх спільній земельній ділянці, при цьому, правоустановлюючих документів на земельну ділянку ОСОБА_3 не має, а тому новозбудований будинок не може бути переданий їй у власність з відповідним виділенням 695 кв.м. земельної ділянки.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору дарування від 23.10.2000 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, остання є власницею 1/4 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, розташованого на земельній ділянці розміром 888 кв.м, що знаходится у м.Полтаві, вул. Федора Матвієнка, 9.

Співвласником іших 3/4 частин вказаного будинку є ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 20.12.2004 року. Право власності зареєстроване ним у КП БТІ «Інвентаризатор» 24.01.2005 року.

У звязку з тим, що належна ОСОБА_3 1/4 частина будинку виявилися ветхою та непридатною для проживання вона у 2003 році збудувала новий будинок у відповідності до виготовленого проекту КП «Містобудування та архітектура».

Станом на 27.05.2008 року ПБТІ «Інвентаризатор» визначена наступна характкристика збудованого житлового будинку та господарських будівель: житловий будинок 2003 року забудови, площею 124,3 кв.м; вбиральня 2003 року забудови, площею 1,8 кв.м; огорожа та ворота огорожі 1965 року забудови.

Відповідно до варіанту №1 порядку користування земельною ділянкою висновку судово-будівельної експертизи №87/88 від 26.06.2009 року, виходячи з фактичного технічного стану квартири №2, що належить ОСОБА_3 і знаходиться в складі житлового будинку літ «А-1», враховуючи розташування будівель і споруд на земельній ділянці запропоновано виділити в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 695 кв.м., в тому числі 44 кв.м. частину земельної ділянки, яка залучена по варіанту погодженому з головним архітектором міста, а ОСОБА_2 виділити земельну ділянку площею 309 кв.м.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_3 самовільно, без погодження з ним, як співвласником будинковолодіння, захватила 584 кв.м земельної ділянки у своє користування та почала на ній будівництво нового будинку. Вважає, що необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою пропорційно до належних сторонам часток.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3 місцевий суд виходив із того, що рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради №454 від 12.11.2002 року дозволено ОСОБА_3 будівництво нового індивідуального житлового будинку замість старого в домоволодінні по вул. Ф.Матвієнка, 9 та зобовязано її виготовити проект нового житлового будинку та представити його для розгляду та погодження в Головне управління у справах містобудування та архітектури, зареєстувати обєкт будівництва в інспеції ДАБК та одержати дозвіл на проведення будівельних робот.

Однак судом першої інстанції помилково не враховано, що відповідного дозволу на проведення будівельних робіт ОСОБА_3 отримано не було, та, окрім того, у рішенні виконкому мається застереження щодо заборони розпочинати будівництво без відповідного дозволу.

Відповідно до законів України: Про планування і забудову території, Про основи містобудування, якими визначено основні вимоги і правила забудови території і використання земель, здійснення будівництва на земельних ділянках, не наданих відповідно до вимог закону, без отримання дозволів на будівництво та виконання будівельних робіт є самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законодавством.

Надання ОСОБА_3 виконкомом районної ради дозволу на розробку проекту житлового будинку по вул. Ф.Матвієнка, 9 не змінює самовільного характеру цього будівництва та не породжує право власності чи користування земельною ділянкою виходячи, з положень зазначених норм права, норм ст.ст. 116, 118, 125, 126 ЗК України.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підпунктом 1 п. «б» ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

З огляду на вказане звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Але, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на наведене та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Разом з цим, суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи є лист Управління з питань містобудування та архітектури адресований ОСОБА_3 №01-26-21/1/6945 від 07.12.2007 року, в якому зазначено, що управління вважає недоцільним погодження робочого проекту «Житлового будинку з господарськими приміщеннями по вул. Федора Матвієнка, 9» та виготовлення плану забудови земельної ділянки за даною адресою.

Окрім того, колегія суддів критично відноситься до посилань у рішенні місцевого суду на наявність згоди між ОСОБА_3 та бувшим власником ОСОБА_6 щодо встановлення меж землекористування, оскільки 1/4 частину будинку ОСОБА_3 придбано 23.10.2000 року, будівництво розпочато у 2003 році, при цьому бувший власник ОСОБА_6 згідно свідоцтва про смерть помер 24.05.2000 року. Тобто акт встановлення та погодження меж землекоритсуання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підписаним останнім бути не міг.

Крім того, приймаючи рішення про встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 26 червня 2009 року, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за цим висновком пропонуються варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою більшого розміру (1004 кв.м) ніж розмір земельної ділянки закріпленої за будинком сторін згідно технічного паспорту 888 кв.м.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка площею 888 кв.м. в м.Полтаві по вул. Ф.Матвієнка, 9 сторонами не приватизована та знаходиться у їх спільному користуванні. Угода між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з приводу порядку користування спільною земельною ділянкою не укладалась.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення доглляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель тощо.

З моменту отримання спадщини ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в іншому місці (АДРЕСА_1), у звязку з чим неможливо встановити фактичний порядок користування земельною ділянкою. Окрім того, у своєму позові про визначення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_2 не конкретизовано як саме необхідно розділити земельну ділянку, не зазначено яку її частину в натурі слід виділити йому, а яку ОСОБА_3

Окрім того, жодною із сторін, а також судом не залучено до участі у справі власника земельної ділянки - територіальну громаду міста Полтави, стосовно якої вирішено питання про права та обовязки.

Отже, судом ухвалені рішення з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що відповідно до п.4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовів.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позовах.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 09 серпня 2010 року та додаткове рішення того ж суду від 11 квітня 2011 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, визначення порядку користування земельною ділянкою, присвоєння новозбудованому будинку нової адреси, припинення права власності на частину будинку відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: