Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМБНБМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судці Котік Т.С.

судців Косигіної Л.М., Жигановської О.С.

з участю секретаря Пюра Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Новоград-Волинського промислово-економічного технікуму на рішенім Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від ЗО листопада 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новоград- Волинського промислово-економічного технікуму Житомирської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

естаноеила:

В квітні 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги за яким уточнила (а.с. 52), та в обґрунтування вимог зазначала, що наказом від 26 березня 2010 року її звільнено з посади бухгалтера-касира за п.2 ст.41 КЗпП України за втрату довіри.

Своє звільнення вважає незаконним оскільки за час виконання трудових обовязків не допускала ні необережних, ні умисних винних дій, які давали б підставу для втрати до неї довіри.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від ЗО листопада 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ Новоград-Волинського промислово- економічного технікуму №74 від 26 березня 2010 року про звільнення ОСОБА_1 з посади бухгалтера-касира у звязку з втратою довіри відповідно до п.2 ст. 41 КЗпП України. ,

Понолено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера-касира Новоград- Волинського промислово-економічного технікуму з 26 березня 2010 року.

Стягнуто з Новоград-Волинського промислово-економічного технікуму на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2010 року по 30.11.2010 року в розмірі 9 933 грн.10 коп. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням від 29 грудня 2010 року стягнуто з Новоград- Волинського промислово-економічного технікуму судові витрати.

В апеляційній скарзі Новоград-Волинський промислово-економічний технікум порушує питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд не звернув уваги, що в діях позивачки є винні дії щодо порушення нею своїх функціональних обовязків.

Вислухавши доводи осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія судців приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з ч. 2 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 лютого 2007 року займала посаду бухгалтера-касира Новоград-Волинського промислово-економічного технікуму (а.с.120).

В цілях збереження матеріальних цінностей та грошових коштів, що належать Новоград-Волинському промислово-економічному технікуму, з ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.122).

Відповідно до змісту наказу від 26 березня 2010 року №74 ОСОБА_1 звільнено за систематичне порушення трудової та фінансової дисципліни, а також недовірою зі сторони головного бухгалтера ОСОБА_2 на підставі ст. 41 п.2 КЗпП України у звязку з втратою довіри (а.с.15).

Підставою для звільнення стало те, що 17.03.2010 року та 22.03.2010 року головним бухгалтером складено доповідні записки на імя директора технікуму з приводу невиконання ОСОБА_1 доручень головного бухгалтера, видачі авансу 22.03.2010 року по виготовленій власноручно відомості без підпису головного бухгалтера та директора, а також нездача відомості за 19.03.2010 року. Вказані дії, на думку головного бухгалтера, викликають недовіру до ОСОБА_1, як бухгалтера-касира.

Зі змісту відомості на видачу авансу за березень 2010 року вбачається, що вона дійсно виготовлена рукописним текстом (а.с. 111,112). Вказаний факт не заперечила ОСОБА_1 та пояснила, що готівку для виплати

авансу вона отримала 19.03.2010 року після обіду. Кошти виплатити не встигла, оскільки був скорочений робочий день, а тому відомість за

19.03.2010 року була закрита, та здана головному бухгалтеру в понеділок-

22.03.2010 року. У звязку з тим, що 22.03.2010 року бухгалтер по заробітній платі не передали іншу відомість, а кошти знаходилися в касі, вона власноручно виготовити нову, та виплатила працівникам технікуму аванс. Вказані дії вчинила з метою своєчасного отримання коштів працівниками.

Під час апеляційного розгляду директор технікуму ОСОБА_3 пояснив, що 22.03.2010 року він отримав у ОСОБА_1 аванс по відомості яку вона виготовила власноручно. Проте, він не припинив видачу грошей з метою своєчасної виплати авансу. У такий спосіб, отримала кошти і головний бухгалтер.

Скарг від працівників технікуму з приводу неотримання коштів чи отримання їх в інших розмірах при виплаті авансу не надходило.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що підстави для звільнення позивачки, зазначені в наказі від 26.03.2010 року, не можуть кваліфікуватися як втрата довіри зі сторони керівника технікуму, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня вина прй порушенні „Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні та її діями не спричинена шкода.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що вина позивачки встановлена актом ревізії фінансово-господарської діяльності в Новоград- Волинському промислово-економічному технікумі від 06.07.2010 року є безпідставними.

Вказана перевірка проведена через три місяці після звільнення позивачки. Перевіркою встановлено лише порушення зі сторони ОСОБА_1 п.п. 3.4,3.8,3.12 „Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні щодо видачі готівки в сумі 17150 грн. без дозвільних підписів директора та головного бухгалтера на платіжній відомості та видатковому касовому ордері (а.с. 73).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування рішення суду щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічна норма передбачена й ч. 2 ст. 149 КЗпП України, згідно якої за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Частиною 1 ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Звільненню позивачки передувало застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно наказу № 73 від 25 березня 2010 року (а.с. 19). ,

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення послужило те, що ОСОБА_1, 22 березня 2010 року, власноручно виготовила відомість на виплату авансу, не підписала її в головного бухгалтера та директора. Проводила виплату авансу працівникам технікуму готівкою та не надала звіт за 19 березня 2010 року і відомість, на вимогу головного бухгалтера.

З матеріалів справи та пояснень представників відповідача при розгляді справи в апеляційній інстанції вбачається, що втрату довіри до ОСОБА_1, керівник технікуму повязує із діями, які нею вчинені при виготовленні відомості на видачі авансу 22 березня 2010 року.

Отже, за названі порушення позивачка вже притягнута відповідачем до дисциплінарної відповідальності, а чинне законодавство виключає подвійну відповідальності за одне й теж саме порушення.

Керуючись ст.ст.209,218, 303,307,308,313-315,317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаріу Новоград -Волинського промислово-економічного технікуму Житомирської області відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від ЗО листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого ц,

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.