Апеляційний суд Житомирської області
Рішення

Іменем України

10 лютого 2011 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді: Худякова A.M., суддів: Широкової Л.В., Снітка С.О., при секретарі судового засідання Пюра Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського мьськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

встановила:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним позовом. В обгрунтування вимог посилалась на те, що 24.03.2010 року водій ОСОБА_3, який керував автомобілем "Пежо-партнер", здійснив зіткнення з лівою задньою частиною гужового воза, яким керував її чоловік ОСОБА_4, унаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер 29.06.2010 року.

Посилаючись на те, шо смертю чоловіка їй було заподіяно моральну шкоду, позивачка просила стягнути з відповідачів на її відшкодування 100000 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Новоград-Волинського мьськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати в сумі 137 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Справа № 22и/0690;312/11 Головуючий в суді ОСОБА_5 Л.Й.

Категорія ^ Доповідач Худяков A.M.

2

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постановлене по справі рішення та ухвалити нове про задоволення позову. На обґрунтування доводів скарги апелянт вказує на те, що суд не об'єктивно поставився до визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із Ч.1 CT.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухонебезпечних, вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до вимог CT.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд встановив, що 24 березня 2010 року о 19- год. сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Пежо-партнер", та рухаючись в напрямку м.Шепетівка, по вул.Дем'янчука в с.Орепи Новоград-Болинського району здійснив зіткнення з лівою задньою частиною гужового воза, яким керував ОСОБА_4, який після отриманих тілесних ушкоджень загинув.

Постановою органу досудового слідства від 27.07.2010 року кримінальну справу, порушеної по факту даної дорожньо- транспортної пригоди, закрито за ст.6 п.2 КПК України.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходячи зі змісту СТ.1187 ЦК України правильно вважав, що Мартинюк С,С. є володільцем джерела підвищеної небезпеки, отже, завдана позивачці шкода у зв'язку із смертю чоловіка підлягає стягненню з нього.

Щодо розміру морального відшкодування, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повністю врахував положення п.п.8,9 постанови Пленуму Верхового Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не надав належну оцінку обсягу душевних, психічних страждань позивача, їх тривалості та глибини, оскільки смерть чоловіка позивачки є незворотним негативним психотравмуючим фактором, а тому визначений судом розмір відшкодування не відповідає принципу розумності і справедливості.

За таких обставин, колегія суддів відповідно до ст.309 ЦПК України змінює судове рішення і збільшує розмір морального відшкодування з 5000 грн. до 10000 грн.

з

Керуючись ст,ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського мьськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2010 року в частині відшкодування моральної шкоди змінити, збільшивши розмір морального відшкодування до 10000 грн. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку до Вишого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_6