Справа № 2-486/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.

при секретарі Товстій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості , -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача борг за договорами позики в сумі 371540 грн. 63 коп., посилаючись на те, що за період з 25.08.2009 року по 22.01.2011 року позивач позичила відповідачеві ОСОБА_2 29592 доларів США та 12175 Євро, які вона зобовязувалася повернути до вказаних у розписках дат. У визначені строки відповідач ОСОБА_2 борг не повернула і добровільно виконувати зобовязання відмовляється. Частину коштів ОСОБА_2 брала на лікування свого чоловіка ОСОБА_3, а частину коштів на лікування матері ОСОБА_4 Тому позивач просить стягнути борг солідарно з відповідачів. Станом на 29.03.2011 р. відповідно до курсу НБУ відношення долара США до гривні становило 7,9600 гривень, а відношення Євро до гривні 11,169472 гривень. Отже позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 371540 грн. 63 коп. боргу та понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково, не заперечує проти того, що взяла в борг у позивача 1500 доларів США та 1350 Євро. Частину даних коштів повернула. В решті позов не визнає, зазначає, що більше ніяких коштів від позивача не отримувала, хоча і писала власноручно інші розписки на зазначені в них суми, бо так їй вказувала позивач як відсотки за користування взятими коштами. Також зазначила, що кошти позичала на навчання доньки, а не на лікування чоловіка чи матері. До правоохоронних органів з приводу того, що позивач змушувала її писати розписки, за якими коштів вона не отримувала, не зверталася.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 позов не визнала, зазначила, що ніяких коштів від ОСОБА_2 ОСОБА_4 не отримувала, лікування останньої здійснювала ОСОБА_5 за власні кошти.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з борговими розписками відповідач ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 наступні кошти:

1.28.08.2010 року 1500 доларів США;

2.24.09.2010 року - 1000 Євро, які зобовязувалася повернути до 08.10.2010 року;

3.11.10.2010 року 3100 Євро, які зобовязувалася повернути до 11.12.2010 року;

4.25.10.2010 року 2025 доларів США, які зобовязувалася повернути до 25.11.2010 року, та 1050 доларів США, які зобовязувалася повернути до 02.11.2010 року;

5.16.11.2010 року 3400 доларів США, які зобовязувалася повернути до 17.11.2010 року;

6.22.01.2011 року 11482 доларів США та 10135 доларів США, які зобовязувалася повернути до 29.01.2011 року; 6075 Євро, які зобовязувалася повернути до 10.02.2011 року, та 2000 Євро, які зобовязувалася повернути до 01.06.2011 року.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що всі надані суду боргові розписки писала власноручно.

З нотаріально завіреної заяви вбачається, що позивач стверджує, що всі кошти, які зазначені в розписках, є ті суми, які відповідач ОСОБА_2 отримувала в неї в борг, це не є відсотками за користування грошима чи переписаними розписками. Вважає, що пояснення ОСОБА_2 щодо того, що кошти вона не отримувала, є намаганням останньої уникнути повернення грошей.

Боргові розписки предявлені суду позивачем, що свідчить про те, що відповідач борг не повернула.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей.

Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується виданими позивачеві розписками, визначені ними строки для повернення позики закінчилися, а наявність в позивача боргових розписок свідчить про невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором. Однак позивачем не доведено, що частину позичених коштів відповідач ОСОБА_2 брала разом із відповідачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 для їх лікування, проти цього заперечує і сама відповідач ОСОБА_2, і представник відповідача ОСОБА_4 Всі боргові розписки підписані відповідачем ОСОБА_2 одноособово. Тому суд не вбачає законних підстав стягувати борг на користь позивача солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і приходить до висновку про стягнення боргу лише з відповідача ОСОБА_2

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що вона повертала частину боргу, а деякі кошти взагалі не отримувала, не підтвердженні належними та допустимими доказами.

З відповідача ОСОБА_2 також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати позивача на правову допомогу, оскільки відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,58, 60,88,210,212,213,214, 218 ЦПК України , суд ,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 371540 (триста сімдесят одна тисяча пятсот сорок) гривень 63 коп. боргу та судові витрати по справі в розмірі 4220 (чотири тисячі двісті двадцять) гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.І.Керекеза

Складання повного рішення вчинено 09.09.2011 року.