Житомирський районний суд Житомирської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2011 року
Житомирський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого - судді Чернявського М.В.
при секретарі судового засідання Барабановій Л.С.
за участі позивача ОСОБА_1
представника відповідача та третіх осіб ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в з*лі суду в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи - Головне квартирно- експлуатаційне управління Збройних сил України та військова частини НОМЕР_1 , про зобов`язання надати житлове приміщення,
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до Житомирського районного суду з позовом в якому просив суд ухвалити судове рішення, яким зобов`язати відповідача покращити його житлові умови та забезпечити його житловим приміщенням ( квартирою ) в м.Житомирі або в будь-якому населеному пункті
Житомирського району згідно до існуючих норм житлової площі, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
До початку судового розгляду справи позивач доповнив одну із заявлених ним позовних вимог та просить суд зобов`язати відповідача покращити його житлові умови та забезпечити його житловим приміщенням ( квартирою ) в м.Житомирі або в будь-якому населеному пункті
Житомирського району, а саме смт.Озерне за рахунок житлового фонду, що підлягає розподілу в поточному році за адресою: АДРЕСА_1 ) відповідно до існуючих норм житлової площі, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
У судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та пояснив суду, що відповідно до Закону України " Про державні гарантії соціального
захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей " він має право на пільгове отримання житла, оскільки 27.06.2006 року наказом № 38
командира військової частини НОМЕР_1 він був звільнений з військової служби у запас саме за скороченням штатів у зв`язку з реформування Збройних Сил України. Він перебуває на квартирному обліку при
військовій частині НОМЕР_2 та включений до списку поза черговиків. Так як він проживає в непристосованому для житла приміщенні, що розташоване на території військової частини НОМЕР_1 , то протягом останніх років неодноразово звертався до Міністерства оборони України, яке повинно було виконати вимоги закону щодо виділення йому житла або грошових коштів на його придбання, але воно відмовляє йому в цьому посилаючись на відсутність фінансування житлового будівництва. Вважає дії відповідача такими, що порушують його конституційне право на житло.
Представник відповідача, який одночасно представляв в судовому засіданні інтереси і третіх осіб, не заперечував ту обставину, що позивач має право на пільгове отримання житла відповідно до діючого законодавства України як особа, що була звільнена зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, разом тим позовних вимог позивача не визнав, просив суд їх не задовольняти посилаючись на' те, що забезпечити позивача квартирою в приміщенні, яке він зазначив в доповненні до своєї позовної заяви, неможливо, так як дане приміщення є казармою, а не житловим приміщенням. Ствердив, що позивачу не надано житло за відсутності фінансування житлового будівництва.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача і третіх сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду докази, судом на засадах змагальності сторін встановлені наступні факти.
Згідно з витягу з протоколу № б засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 07 липня 2006 року позивача після звільнення з військової служби залишено на квартирному обліку при в/ч НОМЕР_1 та включено до списків позачерговиків відповідно п.37 наказу № 20 МОУ від 03 лютого 1995 року ( а.с.б ).
Згідно з витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 27 лютого 2006 року № 38 позивач звільнений з військової служби в запас у зв`язку зі скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України, а також залишений на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду МО України ( а.с.7 ).
З копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 05 грудня 1995 року Народицьким РВ УМВС України в Житомирській області, з 26 травня 2001 року позивач зареєстрований в АДРЕСА_2 ( а.с.9 зворотна сторона ).
З повідомлення, надісланого 01 лютого 2008 року позивачу Північним територіальним квартирно-експлуатаційного управлінням за № 303/21/1/ 203 вбачається, що будівля в якій мешкає позивач є профілакторієм. На момент проведення реконструкцій будівель провести відселення мешканців на фонди КЕВ м. Житомир неможливо за відсутності вільного житлового фонду ( а.с.11 ) .
З повідомлення, надісланого 10 березня 2010 року позивачу Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України за № 303/4/15/431 вбачається, що позивача вдруге проінформовано про те, що черга на отримання ним житла не надійшла, а також повідомлено про те, що 12 січня 2010 року було прийнято рішенням № 1-5182 про припинення подальшого з ним листування та рекомендовано позивачу, у разі незгоди з прийнятим рішенням, звернутися до суду ( а.с.12 ).
З повідомлення, надісланого 09 червня 2009 року заступником командувача Повітряних Сил з логістики, начальника логістики Командування Повітряних Сил Збройних Сил України за № 350/129/133/130 вбачається, що позивачу надано можливість тимчасового проживання у будівлі профілакторію до моменту отримання постійного житла (а.с.13).
Відповідно до індивідуальної картки обліку будівлі, на території в/ч НОМЕР_1 в смт. Озерне КЕВ м. Житомир розташована казарма ( а.с.24 ) .
Судом встановлено, що між сторонами у справі є правовідносини, передбачені цивільним правом.
Та обставина, що на момент звільнення з військової служби у зв`язку з реформування Збройних Сил України позивач не мав будь-якого житла, перебував та перебуває на даний час на обліку для позачергового отримання житла, що надає йому право на пільгове отримання або придбання житла є підставою для часткового задоволення його позову.
Відповідно до п.8 ст.1 Закону України " Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей " особам, які звільнилися з військової служби і потребують поліпшення житлових умов, протягом трьох років після звільнення забезпечуються житловими приміщеннями у порядку, передбаченому законодавством, або мають право на одержання кредитів на індивідуальне будівництво чи придбання житла з погашенням їх за рахунок Державного бюджету України.
Відповідно до Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1080, Міністерство оборони України ( Міноборони ) є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Одним із основних завдань Міноборони є участь у формуванні та реалізації державної політики, спрямованої на розв`язання соціальних проблем військовослужбовців, а також осіб, звільнених з військової служби в запас або відставку.
Міноборони відповідно до покладених на нього завдань у гуманітарній, соціальній та інформаційній сфері бере участь у формуванні та проведенні державної політики, спрямованої на реалізацію соціально-економічних і правових гарантій військовослужбовцям, членам їх сімей та працівникам Збройних Сил, особам звільненим у запас або відставку, здійснює керівництво та контроль за діяльністю органів військового управління щодо реалізації гуманітарної та соціальної політики в Збройних Силах, забезпечує координацію виконання програм, спрямованих на соціальну та професійну адаптацію військовослужбовців, які звільняються із Збройних Сил у зв`язку із скороченням штатів або здійсненням організаційних заходів, осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку.
Вирішуючи спір суд керується ст.47 Конституції України, за якою кожен має право на житло, а громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Суд бере до уваги і ті обставини, що на час звільнення із Збройних Сил в запас позивач не мав будь-якого житла, про що зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_1 № 48, він зареєстрований
З
та на даний час проживає на території військової частини НОМЕР_1 в непристосованому для житла приміщенні, з моменту його звільнення із Збройних Сил в запас ( 27 лютого 2006 року ) пройшло більше п`яти років, а відповідно до п.8 ст.1 Закону України " Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей " він є особою, якій надані гарантії на забезпечення житловим приміщенням протягом трьох років.
При вирішені спору судом також бралась до уваги постанова Житомирського окружного суду від 11 жовтня 2010 року, яка набрала законної сили ( сторонами у справі не надані суду докази про її оскарження та скасування ) , якою визнано бездіяльність Міністерства оборони України у зв`язку з незабезпеченням ОСОБА_1 житлом протиправною ( а.с.25-27 ) .
Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги позивача в частині забезпечення його житловим приміщенням в АДРЕСА_1 ) за рахунок житлового фонду, що підлягає розподілу в поточному році відповідно до існуючих норм житлової площі, оскільки з наданих представником відповідача та третіх осіб доказів, в тому числі індивідуальної картки обліку будівлі, дане приміщення є казармою призначення якої, відповідно до п.1.3 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2006 року № 577, розміщення в ній військовослужбовців військової служби за контрактом ( а.с.22-24 ).
Керуючись ст.47 Конституції України, п.8 ст.1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та членів їх сімей ", ст.10,11,57,60,209,212,213-215 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати Міністерство оборони України покращити житлові умови ОСОБА_1 та забезпечити його житловим приміщенням ( квартирою ) в м.Житомирі або в будь-якому населеному пункті Житомирського району відповідно до існуючих норм житлової площі.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. сплаченого ним при подачі позову
судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.
В решті позову відмовити.
На рішення суду протягом 10 днів з дня його
бути подана апеляційна скарга до апеляційного
області через Житомирський районний суд.
Суддя:
проголошення може суду Житомирської