Справа № 2-420/11
Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючого судді Маштак К.С.
при секретарі Федоренко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд
Позивач неодноразово звертався до позичальника з проханням повернути кредитні кошти та виконати свої зобовязання за кредитним договором та погасити існуючу заборгованість. Проте відповідач на звернення не реагує.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
25 серпня 2005 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави рухомого майна № DNHDAL00001936. В забезпечення виконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодавець надав в заставу наступне майно: транспортний засіб модель Фольксваген LT 35, 2003 року випуску. Вказаний предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується техпаспортом, виданим Дніпропетровським МРЕВ-2 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області від 25 серпня 2005 року. (а.с. 10,12).
Договором передбачено, що кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредиту, сплати процентів та плати за ведення кредитної ставки, а також сплати можливих штрафних санкцій, передбачених цим договором, шляхом надіслання позичальнику відповідного письмового повідомлення.
Суд вважає, що відповідачем належним чином не виконувалися умови вказаного договору: несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював зарахування коштів на погашення заборгованості по відсоткам, що дає позивачу право вимагати дострокового повернення в повному обсязі коштів, та виконання всіх інших зобовязань за цим договором.
В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з клопотаннями про зміну розміру процентної ставки, про перегляд строків погашення кредиту у разі виникнення фінансових або інших труднощів, що виникли з незалежних від позичальника причин до банку не звертався. Цим правом він не скористався.
Взяті на себе зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач виконав не належним чином, а саме: не здійснив остаточне погашення кредиту, а також не сплатив відсотки за фактичне користування кредитними коштами.
Оскільки в матеріалах справи відсутні документи, підтверджуючи зміну місцезнаходження, місце роботи, погіршення матеріального становища боржника, договору про дострокове розірвання кредиту, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посилання представника позивача на те, що відповідачем не виконуються в повному обсязі умови договору, обґрунтовані та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. З моменту укладання договору відповідач порушував обовязки за кредитним договором, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи згідно зі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 14, 526, 611, 1054-1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57-64, 88, 169, 209, 214, 215, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства КБ Приватбанк витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. та судовий збір у розмірі 1700,00 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: К.С. Маштак