Справа № 2-1930/11
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

19 вересня 2011 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В. К. , вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1, відділу земельних ресурсів у Овідіопольському районі Одеської області про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним, визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не у повному обсязі відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, сплачена держмитом та інформаційно-технічне забезпечення з розгляду справи не у повному обсязі.

Відповідно до ст.80 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містить ціну позову щодо вимог майнового характеру.

На підставі ст. 120 ч.1 ЦК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ст. 216 ч.1 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Зі змісту ст.229 ЦК України, - визнання правочину недійсним на підставі ст 229 ЦК тягне наслідки, встановлені ч.1 ст.216 ЦК. Ч.2 ст. 229 ЦК встановлює особливі умови відшкодування збитків при визнанні правочину недійсним на підставі цієї статті.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року Про державне митост.3 п. а, ддержавне мито із позовних заяв складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більш 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; державне мито із позовних заяв немайнового характеру складає 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Позивачем сплачено державне мито у сумі 8,50 грн., інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 37 грн., тому позивачу необхідно доплатити держмито у розмірі 291 грн. 50 коп. (300 - 8,50) та інформаційно-технічне забезпечення у сумі 83 грн. (120-37).

Оскільки позовна заява не в повному обсязі відповідає ст.119 ЦПК України, не повністю сплачено державне мито та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надавши йому строк для усунення вищевказаних недоліків до 10 жовтня 2011 року.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2