Справа № 2-1795/11
РІШЕННЯ

21 грудня 2011 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

при секретарі- Бєловій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним та усунення від спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції 02.08.2002, актовий запис № 1178, недійсним; усунути від спадкування за законом ОСОБА_3

В обґрунтування свої позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з серпня 2005 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1. 14.09.2007 народилась донька ОСОБА_2, батьком якої рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 визнано ОСОБА_4. 08.02.2010 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на спірну квартиру. Під час сумісного проживання із ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 дізналась, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 2002 року, остання постійно мешкала в Німеччині, йому не допомагала, тому він планував припинити свій шлюб, однак не встиг та раптово помер.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. ОСОБА_1 додатково зазначала, що ОСОБА_3 не піклувалась про свого законного чоловіка ОСОБА_5, не надавала ні моральної, ні матеріальної допомоги, на похорон не приїжджала та могилу на кладовищі не відвідувала, тому вважає, що шлюб зареєстрований був не для створення сімї, тому має бути визнаним судом фіктивним та в цьому випадку ОСОБА_3 позбавляється права спадкування після смерті ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_5 зробив їй пропозицію вийти заміж, тому 02 серпня 2002 року вони уклали шлюб, зареєстрований в міському відділ реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1178. Ще до реєстрації шлюбу ОСОБА_5 приїздив до неї у Німеччину в квітні 2002 року, вони разом жили, ОСОБА_5 піклування про її доньку, вони разом відпочивали та працювали. На територію України ОСОБА_5 приїжджав для лікування свого сина, а після його смерті залишився для встановлення памятника на цвинтарі. В цей час вона його допомагала, висилаючи грошові кошти на лікування. Смерть її чоловіка вплинула на неї дуже емоційно, тому відповідач ОСОБА_3 вважає, що жодна людина не має морального права вважати її шлюб із ОСОБА_4 фіктивним.

Представник відповідача також заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відсутні підстави для визнання шлюбу фіктивним, оскільки на момент його укладення і ОСОБА_3 і ОСОБА_5 мали намір створити сімю та набути права і обовязки подружжя.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Пензев повідомили, що знали і ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також про їх шлюб, бачили, що вони разом мешкали в м. Харкові.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, допитані у судовому засіданні, а також ОСОБА_11, який надав до суду нотаріально завірену заяву, стверджували, що ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_3 лише для виїзду за кордон, а не для створення сімї, однак цю інформацію вони чули від інших осіб

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

02 серпня 2002 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований в міському відділ реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1178.

Сторонами не заперечується той факт, що ОСОБА_1 з серпня 2005 року проживала без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1.

14.09.2007 народилась донька ОСОБА_2, батьком якої рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 визнано ОСОБА_4.

08.02.2010 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на спірну квартиру.

ОСОБА_1, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції 02.08.2002, актовий запис № 1178, недійсним, оскільки остання постійно мешкала в Німеччині, не допомагала матеріально ОСОБА_4

Стаття 40 Сімейного кодексу України регламентує, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди чоловіка та жінки. Також шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів щодо відсутності вільної згоди ОСОБА_4 на реєстрацію шлюбу із ОСОБА_3 в серпні 2002 році. Свідки, запрошені позивачем, також не змогли спростувати твердження ОСОБА_3 щодо бажання укладення шлюбу ОСОБА_4 саме із ОСОБА_3

Також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і твердження ОСОБА_12 про те, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладався без наміру створення сімї, оскільки в 2002 році вона із ОСОБА_4 не спілкувалась, тому достеменно знати про те, які наміри мав ОСОБА_4 стосовно шлюбу, не може. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження фіктивності шлюбу не надано.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження при досліджені у судовому засіданні доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40 СК України, ст.ст. 4, 15, 30, 32, 79, 81, 119, 208-209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-ти денний термін з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_13