Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року Дніпровський суд м. Дніпродзержинська у складі:

головуючого Гнєзділова В.Є.

при секретарі Полухіной Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справ; за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зверненню стягнення на приватну власність та стягнення боргу, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Крус», ТОВ фірма «Крус» про стягнення боргу -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач за первісним позовом позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог.Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на приватну власність та стягнення боргу. На обґрунтування позовних вимог вказує, що 01 серпня 2010 року він уклав Договір позики з ОСОБА_2 Згідно з даним договором він, (позикодавець), ОСОБА_1, передав у власність відповідачу (позичальнику), ОСОБА_2, грошові кошти для укладення Договору позики з ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2. виданий 04 грудня 1996р. Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області), що проживає в м. Дніпродзержинську, п-к. Урицького, буд. 12, у розмірі, встановленому Договором, а (позичальник) ОСОБА_2 зобов'язався повернути їх (позикодавцю) ОСОБА_1 Сума позики за Договором становить 2 865 240 грн. (два міліонна вісімсот шістдесят п'ять тисяч двісті сорок гривень) грн. За цим Договором відсотки нараховуються з 01 січня 2011 року, у розмірі 6,66°/с за місяць. Також, згідно з п. 2 даного Договору строк повернення позики становить 15 вересня 2010 року. Коли прийшов час повертати позику, відповідач повідомив його, що ОСОБА_3 ще не розрахувався за договором позики, тому він не може в свою чергу розрахуватись з позивачем. Згідно з договором Позики від 01 серпня 2010, кошти позивача повинні були повернуті відповідачем ще 15 вересня, але не зважаючи на неодноразові звернення позивача, до сьогоднішнього дня відповідач не розрахувався за договором позики. Просить суд зобов'язати відповідача сплатити йому 2 845 681 грн, (два міліонна вісімсот сорок п'ять тисяч шістсот вісімдесят одну гривню). Звернути стягнення на квартиру, балансової вартості 19 559 грн., що належить на праві власності ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказав, що відповідач, ОСОБА_2, повинен за договором позики сплатити йому суму боргу у розмірі 2 845 681 грн. (два міліонна вісімсот сорок п'ять тисяч шістсот вісімдесят одну гривню). Як відповідач за зустрічним позовом, зустрічний позов не визнав.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - в судове засідання з'явилася, позов не визнала, просила відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю, оскільки борг відповідач ОСОБА_2 брав у цільовому напрямку для передачі ОСОБА_3, який і повинен нести відповідальність перед ОСОБА_1.Заперечувала проти зверення стягнення на майно ОСОБА_2, вказавши на ту обставину , що це є питанням виконання судового рішення. У той же час, у разі задоволення судом зустрічних позовних вимог не заперечувала проти первісного позову у частині стягнення боргу. Як представник позивача за зустрічним позовом зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні зустрічного позову, вказавши на те, що оскільки договір позики від 1 серпня 2010 року, є цільовим, для передачі займу ОСОБА_3, ОСОБА_2 не має можливості повернути борг ОСОБА_1 з причини не повернення боргу зі сторони ОСОБА_3

Згідно з п. 2 даного Договору Строк повернення позики становиті 15 вересня 2010 року, але ОСОБА_3 на час виконання зобов'язання борг не повернув, ухилявся від виконання зобов'язання за договором позики, від виконання зобов'язання за договором позики відмовився.

Та тільки звернення позикодавця ОСОБА_1 вимусило, зважаючи на наявність одного предмета спору, просити суд залучити до участі у справі другого позичальника ОСОБА_3 та звернення до нього з зустрічним позовом.

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3, - ОСОБА_5 на неодноразові виклики в судове засідання 14 лютого 2011 року, 17 лютого 2011 року,21 лютого 2011 року, 28 лютого 2011 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать телеграфні повідомлення та підтвердження представника ТОВ «Фірма»Крус» ОСОБА_6 про знання ОСОБА_7 усіх дат та часу розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.2 ст. 169 ЦПК України неявка представника у с удове засідання не є перешкодою для розгляду справи. А , оскільки ОСОБА_3 брав участь у справі через представника, згідно вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України в редакції Закону від 7 липня 2010 року у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, (незалежно від причин) суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Має місце зловживання відповідача ОСОБА_3 та його представника процесуальними правами. У зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справи у відсутності ОСОБА_8 та його представника.

Представник співвідповідача за зустрічним позовом згідно доповнених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Крус». ТОВ фірма «Крус». - ОСОБА_9 - в судове засідання з'явився, заперечував проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Крус», ТОВ фірма «Крус» про тягнення боргу, оскільки звернення стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Крус», ТОВ фірма «Крус» перешкоджає функціонуванню та здійсненню господарсько діяльності товариства.

Судом досліджені докази по справі:

*вислухані пояснення сторін, третіх осіб та їх представників у судовому засіданні;

*досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні;

Вислухавши сторони, вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та досл дивній їх доказами, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргово о документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого- індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщс інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку « кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у де ;ять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громада н, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від тс то, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.. 61 СК України, права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 57. Закону України «Про господарські товариства», звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише в разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості гастини майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі товариств, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред'явлення вимог кредиторами.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інш их осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

01 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики згідно якого ОСОБА_1, передав у власність відповідачу, ОСОБА_2 грошові кошти для укладення Договору позики з ОСОБА_3, у розмірі, встановленому Договором, а (позичальник) ОСОБА_2 зобов'язався повернути їх (позикодавцю) ОСОБА_1 Сума позики за Договором становить 2 865 240 грн. (два міліонна вісімсот шістдесят п'ять тисяч двісті сорок гривень) грн. Згідно Договору відсотки нараховуються з 01 січня 2011 року, у розмірі 6,66% за місяць. Також, згідно з п. 2 даного Договору строк повернення позики становить 15 вересня 2010 року. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 зобов'язання за договором позики не виконав, грошові кошти не повернув. Договір позики від 01 серпня 1010 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2Л - є цільовим, для передачі займу ОСОБА_3. оскільки договір позики від 1 серпня 2010 року, є цільовим, для передачі займу ОСОБА_3, ОСОБА_2 не має можливості повернути борг ОСОБА_1 з причини не повернення боргу зі сторони ОСОБА_3 Згідно з п. 2 даного Договору Строк повернення позики становить 15 вересня 2010 року, але ОСОБА_3 на час виконання зобов"язання борг не повернув, ухилявся від виконання зобов'язання за договором позики , від виконання зобов'язання за договором позики відмовився. Лише після звернення позикодавця ОСОБА_1 вимусило, зважаючи на наявність одного предмета спору, просити суд залучити до участі у справі другого позичальника ОСОБА_3 та звернення до нього з зустрічним позовом.

Суд вважає встановленими наявність фактів, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача по первісному позову. наявність фактів, якими повністю обґрунтовуються вимоги позивача по зустрічному позову по справі з наступних підстав та відсутність фактів, якими спростовуються заперечення відповідачів та їх представників за зустрічними позовами з доповненнями з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Договір позики від 1 серпня 2010 року, укладений ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є цільовим, для передачі займу ОСОБА_3, відповідач за первісним позовом, ОСОБА_2, не повернув борг позивачу, ОСОБА_1, з причини не повернення боргу зі сторони ОСОБА_3 Згідно з п.2 даного Договору строк поверненні позики становить 15 вересря 2010 року. ОСОБА_3 борг не повернув, від виконанання зобов'язання за договором позики відмовився. Оскільки відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 порушив умови договору, грошові кошти позивачу ОСОБА_1 не повернув, у ОСОБА_10 відсутній борговий документ, який підтверджував би виконання боржником свого обов'язку стягненню підлягає сума боргу у розмірі 2 865 240 грн. (два міліонна вісімсот шістдесят п'ять тисяч двісті сорок гривень), і також судові витрати по справі. Однак, оскільки, у даному випадку стягнення звернення на нерухоме майно відповідача за первісним позовом виходить за межі способів захисту цивільних прав, передбачених ст. 16 ЦК України та є питанням виконанні судового рішення, у цій частині у первісному позові повинно бути відмовлено.

Зважаючи на те, що за Договором позики від 1 серпня 2010 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_3 має грошове зобов'язання перед ОСОБА_2, заборговані грошові кошти не повернув, від виконанні зобов'язання за договором позики відмовився, оскільки відсутність боргового документа> боржника підтверджує не виконання ним свого обов'язку, стягненню підлягає сума боргу у розм:: 2 865 240 грн. (два міліонна вісімсот шістдесят п'ять тисяч двісті сорок гривень), а також судові витрати по справі. Оскільк сума боргу складає у дуже велику суму, у відповідності до чинного цивільного та сімейного законодавства, стягнення може бути звернене не тільки на особисте майно ОСОБА_3В , а й у разі недостатності майна та коштів, належних особисте ОСОБА_3 на спільне сумісне майно, належне подружжю ОСОБА_11 та ОСОБА_3, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності та зареєстроване, як на ім'я ОСОБА_3, так і на ім'я ОСОБА_11 А, оскільки, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_3 є єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Крус», ТОВ фірма «Крус», доля у статутному капіталі якого становить 100 %, в разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів, суд вважає за можливе допустити при наявності такої умови звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами, тобто на все майно Товарне ва з обмеженою відповідальністю Фірма «Крус», ТОВ Фірма «Крус» де б воно не було та з чого б воно не складалося. Заперечення представника ТОВ «Фірма»Крус» щодо відсутності доказів наявності зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 суд вважає за можливе не приймати до уваги, оскільки у справі є належним чином завірений суддею договір позики грошей між вказаними особами, звірений з оригіналом.. Крім того, ОСОБА_10 ОСОБА_3 на думку суду навмисно ухиляється від явки до суду, у зв'язку з чим суд не має можливості пред'явити йому оригінал договору для пересвідчення справжності його підпису. Представник же ТОВ «Фірма «Крус» взагалі не може заперечувати проти позову до ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 10, 11 ЦПК України. Крім того, згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового всідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною іершою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Згідно зі ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний рохуд. Ні ОСОБА_3, ні його представник, ні представник ТОВ «Фірма Крус» своїх процесуальних обов'язків не виконали, або умисно відмовилися від їх. виконання.

Ці обставини мають істотне значення для справи, и не можуть не бути взяті до уваги судом при вирішенні спору по суті

Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються крім пояснень сторін письмовими доказами по справі:

- копією паспорту ОСОБА_2Л./а.с. 5/, згідно якого підтверджуєтьс особа ОСОБА_2 та місце його реєстрації;

- копією паспорту ОСОБА_1 /а.с.6/, згідно якого підтверджується особа ОСОБА_1 та місце його реєстрації;

- копією договору позики грошей /а.с.7/, згідно якого підтверджується укладення 01 серпня 2010 року Договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_1, передав у власність ОСОБА_2, грошові кошти для укладення Договору позики з ОСОБА_3, у сумі 2 865 240 грн.;

- копією технічного паспорту /а.с.8-10/, згідно якого під верджується технічна характеристика квартири №4, розташованої по вул. Кармелюка, буд.З у м. Дніпродзержинську, що власністю ОСОБА_2;

- копією реєстрації права власності на майно /а.с.11/, згідно якого підтверджується реєстрація права власності за ОСОБА_2 на квартиру №4, розташовану по вул. Кармелюка буд. 3 у м. Дніпродзержинську;

- копією паспорту ОСОБА_3 /а.с.29/, згідно якого підтверджується особа

ОСОБА_3 та місце його реєстрації;

-належним чином завіреною копією договору позики грошем /а.с.30/, згідно якого підтверджується укладення 01 серпня 2010 року Договору позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_2, передав у власність ОСОБА_12, грошові кошти, отримані від укладення договору позики ОСОБА_2 з ОСОБА_1 цього ж дня для передачі ОСОБА_3 у сумі 2 865 240 грн.;

- копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фі шчних осіб підприємців

а.с.39,54/, згідно якого підтверджується реєстрація ТОВ фірма «Крус» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, а також те, що ОСОБА_3 є єдиним засновником юридичної особи та його доля у статутному капіталі товариства складає 100%;

- копією протоколу загальних зборів ТОВ фірма «Крус» та наказом /а.с.55-56/, згідно якого підтверджується, що частка в статутному капіталі ТОВ фірма «Крус» с ладає 100% статутного капіталу;

- копією довідки ЄДРПОУ/а.с.57/, згідно якої підтверджується реєс рація та види діяльності

ТОВ фірма «Крус»;

На підставі ст.. 92, 526, 530, 545, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, 60, 61, 62, 63 СК України, ст.. 57 Закону України «Про господарські товариства», керуючись ст.. 8, 10, 59, 60, 209, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на приватну власність та стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за договором боргу 2 865 240 гривні, 1700 гривень судовий збір по справі, 120 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі.

В іншій частині у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на приватну власність відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Крус»,ТОВ Фірма «Крус» про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості за договором боргу 2 865 240 гривня, 1700 гривень судовий збір по справі, 120 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення по справі.

У разі недостатності майна та коштів, належних особисто ОСОБА_3 на погашення недостатньої суми боргу звернути стягнення на спільне сумісне майно, належне подружжю ОСОБА_11 та ОСОБА_3, що мешкають за адресою: 51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров. Урицького буд. 12, та належить подружжю на праві спільної приватної власності та зареєстроване як на ім'я ОСОБА_3 так і на ім'я ОСОБА_11, у тому числі на: будинок, що знаходиться за адресою: м.Дніпродзержинськ, провулок Урицького, буд. 12, а також, на частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Крус», ТОВ Фірма «Крус», ідентифікаційний код 21879812, юридична адреса 51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, Заводський район, вул.Бойко,буд.40, пропорційну частці ОСОБА_3 у статутному капіталі товариства А, оскільки ОСОБА_3, є єдиним засновником ТОВ Фірма «Крус», ТОВ Фірма «Крус» є приватною власністю ОСОБА_3, на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Крус», ТОВ Фірма «Крус», ідентифікаційний код 21879812, юридична адреса 51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, Заводський район, вул.Бойко,буд.40, де б воно не було та з чого б воно не складалося -транспортні засоби, нерухоме ммйно, кошти в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах в установах банків.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська В.Є. Гнєзділов