Справа № 22-ц-4478/11 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю. Л.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 П. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2011 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Петричка П.Ф.

Суддів: Кота І.Н., Цяцяка Р.П.

При секретарі: Купчак О.В.

З участю: представників позивача ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ТзОВ „Діком ЛТД

на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2011 р.

по справі за заявою ТзОВ „Діком ЛТД в особі директора ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду Українського національного комітету міжнародної торгової палати від 25 лютого 2009 р. у справі № 10-103/09 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 за участю третьої особи обласного комунального підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання права власності на нежитлові приміщення на вул. Полуботка, 2 у м.Львова та зобовязання реєстрації права приватної власності і видачу витягу про реєстрацію права власності,

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви, а рішення Постійно діючого Третейського суду від 25 лютого 2009 р. залишено без змін.

Привівши зміст рішення третейського суду, в апеляційній скарзі заявник вказав, що суд не перевірив права власності ОСОБА_5 на спірні приміщення, які належали ТзОВ „Озон, а згодом були передані ТзОВ „Діком ЛТД в порядку погашення боргу, що підтверджено наявними в заявника документами. Приміщення експлуатується заявником, у ньому працює спеціальне обладнання, необхідне для статутної діяльності, за нього сплачували відповідні комунальні платежі, наявний технічний паспорт на це приміщення, виданий ОКП ЛОР „БТІ та ЕО, воно відображене у фінансовому і податковому обліку. Вік сторін угоди не дозволяв їм вчиняти договору купівлі-продажу. Суд безпідставно зобовязував третю особу по справі вчиняти відповідні дії, крім того, не повідомляв її про участь у справі. ОСОБА_5 заперечив особисту участь в продажі та наявності у нього спірного приміщення. Суд неповно встановив обставини справи і зробив неправильний висновок.

Просив скасувати ухвалу, постановити нову та скасувати рішення третейського суду і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представників заявника та відповідача у підтримання скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її підставною і обґрунтованою.

У відповідності з положеннями с. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Третейський суд, як недержавний орган, має повноваження вирішувати спори лише тих сторін, якими укладено договір або прийнято рішення про передачу спору на розгляд третейського суду. Ці повноваження не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші або зацікавлені особи, які не були сторонами третейської угоди, або спору, які стосуються прав та обовязків інших осіб.

Перерахувавши і привівши в обґрунтуванні ухвали ряд норм матеріального і процесуального законодавства, мотивуючи і постановляючи ухвалу, суд не врахував змісту цих норм, не встановив дійсних і обєктивних обставин справи.

Правильно посилаючись на ст. 51 Закону України „Про третейські суди та на вимогу заявника скасувати рішення Постійно діючого третейського суду з підстав вирішення ним питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі, відсутність доказів права власності заявників на спірні приміщення, суд не врахував і не проаналізував доводів заявника та заявлених у справі документів, які в значній кількості обєктивно підтверджують функціонування ТзОВ „Діком ЛТД, відкрите безперешкодне і безспірне використання спірного приміщення з 30.01.1998 р. по лютий 2011 р. (а.с. 17-66, 78-98) аж до створення йому перешкод внаслідок оскарженого рішення третейського суду, що не спростоване представником покупця позивача по справі третейського суду ОСОБА_7 Робота успішного функціонуючого підприємства паралізована внаслідок спроби реалізувати наслідки оскаржуваного рішення третейського суду і вирішеного ними питання про права та обовязки особи, яка не брала участі в справі ТзОВ „Діком ЛТД.

Доводи заявника і апелянта щодо сумнівності існування третейського суду підтверджує інформація поштових відділень про неможливість вручення вимог та викликів суду, скеровуваних судом першої інстанції та апеляційної інстанції і відповідне повернення поштової кореспонденції внаслідок відсутності таких установ та повідомленням слідчого відділу про розшук третейського судді Мартина, який підписував рішення та покупця ОСОБА_7

У судовому засіданні відповідач по третейській справі ОСОБА_5 категорично заперечив наявність у нього спірного приміщення, свою участь в укладенні договору купівлі-продажу, знайомство з ОСОБА_7 та заперечив будь-які обставини, що стосуються спірного приміщення.

Колегія суддів бере до уваги, що на час укладення договору купівлі-продажу спірного приміщення 14.04.2003 р., (як зазначено в рішенні третейського суду), продавець ОСОБА_5 мав 17 років і 6 місяців, а покупець ОСОБА_7 16 років 9 місяців, отже були неповнолітніми і в силу ст.ст. 11,13 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на вказаний час укладення угоди, не могли його укладати без дозволу батьків.

Зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається перевірки третейським судом права продавця на спірне приміщення значного розміру, можливості його реалізації. Цього не робив районний суд, незважаючи на вимоги заяви про скасування рішення та її доводи.

Право власності не підтверджено також органом реєстрації.

Третя особа по справі обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, як орган реєстрації прав на нерухоме майно, не було стороною спору у справі № 10-103/09, з усіма наслідками щодо процесуальних прав і обовязків сторін. Третейський суд не досліджував і в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача і відмови бюро в реєстрації права власності за ОСОБА_7

Тому третейський суд не мав підстав і не був вправі своїм рішенням зобовязувати третю особу зареєструвати право власності на приміщення та видати витяг про реєстрацію.

Отже, постановляючи 25лютого 2009 р. рішення по справі № 10-103/09 Постійно діючий третейський суд, при розгляді справи не встановив і не дослідив дійсних обставин справи, які мають значення для правильного і законного вирішення спору, невірно застосував норми матеріального і процесуального права, вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участі в справі.

Порушивши норми процесуального і матеріального права, не зясувавши і не врахувавши наведених обставин при розгляді заяви, суд постановив незаконну і необґрунтовану ухвалу, яку слід скасувати, постановити нову, якою задоволити заяву і скасувати рішення третейського суду.

Керуючись ст.ст. 15 ч.4, 17 ч.2, 303-305, 307 ч.2п.2, 309 ч.1п.п.1,3,4, 312 ч.1 п.2, 313-315, 319, 389-1 389-6 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11,13,128,224, 225 ЦК України в редакції 1963 р., ст. 51 Закону України „Про третейські суди, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ТзОВ „Діком ЛТД задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 25 травня 2011 р. скасувати та постановити нову.

Заяву ТзОВ „Діком ЛТД в особі директора ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Постійно діючого Третейського суду Українського національного Комітету Міжнародної торгової палати від 25 лютого 2009 року по справі № 10-103/09 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 з участю третіх осіб обласного Комунального підприємства Львівської обласної ради „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, яким задоволено позов ОСОБА_7, визнано дійсним укладений між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 договору купівлі-продажу від 14 квітня 2003 року та визнано за ОСОБА_8 право власності на нежитлові приміщення загальною площею 241,5 кв.м., розміщені на першому поверсі будинку № 2 по вул. Полуботка у м.Львові та зобовязання ОКП ЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки зареєструвати право власності на ці приміщення і видачу витягу про цю реєстрацію скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/