Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2011 Справа №2-4734/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого-судді: Дуди О.О.

з участю секретаря: Вербицького Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в уточнених вимогах, посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно - 4/5 частини будинку по вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району, однак не може оформити спадкових прав на зазначене майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_5 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, згідно якої просить справу слухати у його відсутності, заперечень проти позову немає.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності.

Судом встановлено наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-АГ №1352367 виданого в с.Козівка Тернопільським райбюро ЗАГС, актовий запис №2 від 10.06.1970 року ОСОБА_6 народилась 09.01.1938 року. Батьками вказано батько: ОСОБА_7 та мати: ОСОБА_8.

03.07.1970 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АГ №215328, виданим ОСОБА_2 с.Радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №6 від 03.07.1970 року, прізвище ОСОБА_10 після укладення шлюбу ОСОБА_9.

31.10.1991 року ОСОБА_9 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №497044, виданим ОСОБА_2 с/Радою Тернопільського району, актовий запис №19 від 31.10.1991 року.

Заповітом від 08.02.2006 року, посвідченим секретарем Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованим в реєстрі за №27, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 на випадок смерті належне їй майно.

14.10.2007 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №051639, виданим ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №15 від 15.10.2007 року.

02.01.2009 року померла ОСОБА_11, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №074786, виданим ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №01 від 02.01.2009 року.

Згідно технічного паспорту, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14.04.2011року, житловий будинок по вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району належить ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_1 по 1/5 частині.

Як вбачається з довідки №173 від 17.05.2011 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району, за адресою вул. Шевченка,126 в с. Козівка Тернопільського району були зареєстровані та проживали члени сім'ї: ОСОБА_3, яка померла 14.10.2007р., ОСОБА_9, який помер 31.10.1991р., ОСОБА_11, яка померла 02.01.2009р., зареєстровані та проживають на даний час члени сім'ї: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_12

Як вбачається з довідок №174, №270 від 17.05.2011 року та від 02.08.2011 року, відповідно, виданих ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району, членами колгоспного двору по вул. Шевченка, 126 в с. Козівка Тернопільського району станом на 01.07.1990року були: ОСОБА_3 - голова двору, яка померла 14.01.2007р, ОСОБА_9 - чоловік, помер 31.10.1991р., ОСОБА_11 свекруха, померла 02.01.2009р., ОСОБА_4 - сестра, ОСОБА_1 - племінник. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 31.01.1990 року проживали разом та вели спільне господарство в с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області разом із ОСОБА_11

06.09.2011 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №124445, виданим ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №12 від 07.09.2011 року.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.17, ст.18 Закону України "Про власність" майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. У власності осіб, що ведуть фермерське господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону.

Як розяснив Верховний Суд України у п.6 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N 20 "положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних."

За таких обставин, члени колгоспного двору ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_1 не втратили право на будинковолодіння вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району, частка власності у майні колгоспного двору кожного із членів колгоспного двору становить 1/5.

Відповідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, до складу спадкового майна ОСОБА_9 належить 1/5 частині будинковолодіння вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, є його дружина ОСОБА_3 та мати ОСОБА_11, які прийняли спадщину, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, успадкувавши по 0,5/5 частині будинковолодіння вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району.

З врахуванням наведеного, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_11 належить по 1,5/5 частині будинковолодіння.

Спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, є позивач, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.1268 ЦК України.

Спадкоємцями четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, є позивач та ОСОБА_4, які прийняли спадщину відповідно до вимог ст.1268 ЦК України., успадкувавши по 0,75/5 частині будинковолодіння по вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району. Інших спадкоємців немає.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 належить 1,75/5 (1/5 + 0,75/5) частини будинковолодіння.

Спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, є позивач син померлої, який прийняв спадщину відповідно до вимог ст.1268 ЦК України.

За таких обставин, позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_13 та ОСОБА_4, загалом до спадкового майна належить 4/5 частини будинковолодіння по вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району (1,5/5 + 0,75/5 + 1,75/5).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №859/02-31 від 22.04.2011 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частину будинковолодіння п по вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що на даний час ОСОБА_14 не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - 4/5 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1233, 1235, 1261, 1264, 1267, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 524, 529, 534, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.17, 18 Закону України "Про власність", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно 4/5 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Шевченка, 126 у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.