АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-2132-2011 Головуючий 1 інстанції БородінаН.М.
Категорія: діти війни Доповідач Черкасов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Черкасова В.В.

Суддів Кукліної Н.О.

ОСОБА_1

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною, про зобовязання провести рахування недоплаченої соціальної допомоги, як особі, що має статус «дитини війни»

по апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова

на постанову Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2010 року

В СТАНОВИЛА:

Позивач , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та покладання обов'язку здійснити перерахунок виплату підвищення до пенсії, посилаючись на те, що відноситься до категорії «Діти війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2010 року прийнятою у письмовому провадженні, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України Київському районі м. Харкова щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести позивачеві перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за вказаний період. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши наведені в скарзі доводи та перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню виходячи з наступного.

Справа судом 1 інстанції розглянута в порядку адміністративного провадження з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте умови на отримання в 2006 році підвищення до пенсії , визначені в Законі України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», не настали, тому і права на отримання підвищення до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в 2006 році в позивача не виникло.

Судом 1 інстанції справа розглянута з дотриманням вимог цього закону , з врахуванням ст. 152 Конституції України , рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року про визнання такими, що не відповідають Конституції України, ( є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», та рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року про визнання такими, що не відповідають Конституції України, зокрема положення 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Виходячи з наведеного суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові в частині покладання обов'язку здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії з 1 січня по 31 грудня 2006 року , з 1 січня 2007 року по 9 липня 2007 року, з 1 січня по 22 травня 2008 року, оскільки норма , якою передбачено таке право, була на цей час зупинена.

Відповідно суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність у позивача права на перерахунок та виплату підвищення до пенсії з 9 липня по 31 грудня 2007 року , з 22 травня по 31 грудня 2008 року .

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобовязання відповідача здійснити щомісячне обчислення підвищення пенсії та її виплату за вказаний період виходячи з визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого цим Законом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії не впливають на висновки суду 1 інстанції і не можуть бути причиною невиконання покладених на Управління Пенсійного фонду України зобовязань, оскільки реалізація позивачем права на підвищення пенсії, яке базується на Законі України, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушені норми матеріального чи процесуального права, які призвели, або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 183 -2 ч.8-10, 195, 197, 198, 200, 206 211КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова відхилити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді