Справа № 2-1259/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 р. Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

з участю секретаря Якубовської М.Г.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння майна, визнання права власності та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потре бою у наведенні доводів сторін, викладенні посилань на встановлені судом обставини, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду А. В. Вдовичинський

Справа № 2-1259/11

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2011 р. Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

з участю секретаря Якубовської М.Г.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння майна, визнання права власності та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння майна, визнання права власності та стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування вимог позивач вказує, що в 1997 р. купивши двигун УД-2 (31Д) та швелер для виготовлення рами, а також використавши запчастини автомашини ГАЗ-51, він сконструював та виготовив трактор для обробки землі, що знаходиться в його користуванні. Зареєструвати трактор в той час не мав можливості. В 2000 р. за усною домовленістю надав відповідачу по справі в користування трактор в технічно справному стані на невизначений термін в користування, а він зобов'язався давати паливно-мастильні матеріали та з/ч до трактора Т-40. Свої зобов'язання відповідач порушував та недбалим ставленням до трактора вивів з ладу новий двигун. В звязку з цим вирішив трактор забрати у відповідача щоб його зареєструвати. Відповідач добровільно повернути трактор відмовився, відмовився також повернути документа на куплений двигун, який коштує біля 6-7 тисяч грн. і такими діями унеможливив його реестрацію. Позивач вважає що відповідач своїми діями завдав йому матеріальної шкоду в зв'язку з виведенням з ладу двигуна, неодноразовими поїздками в с.Нігин по місцю проживання відповідача, відправкою замовного листа, поїздкою до суду. Крім цього позивач вказує, що йому нанесено моральну шкоду в зв'язку з несправедливою відмовою відповідача повернути трактор який є його інтелектуальною власністю, а в звязку з цим в нього погіршився стан здоровя, постійно перебуває в нервовій напрузі. Позивач просить суд: витребувати у відповідача виготовлений ним трактор та визнати право власності на нього; стягнути з відповідача на його користь на відшкодування завданої матеріальної шкоди 3400 грн., стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 2000 грн. В суді позивач позов підтримав, просить його задоволити. Суду позивач пояснив, що письмового договору з відповідачем не укладав, тракторця складав ще з своїм батьком, тракторець йому знадобився щоб використовувати для оранки власної земельної ділянки.

Відповідач в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду відповідач пояснив, що тракторець в нього в користуванні біля 15 років, за саморобний тракторець передав позивачу та його батьку в обмін запчастини до сільськогосподарської техніки, за час експлуатації тракторця двічі змінив на ньому двигун, проводив поточний ремонт.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачем було виготовлено із запчастин саморобний трактор який він по усній угоді передав відповідачу в1996-2000 роках.

Відповідно до ст.60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущен-нях.»

Ст. 257 ЦК України(1963 р.) встановлено, що договір майнового найму між громадянами на строк більше одного року повинен бути укладений у письмовій формі.

Ст. 241 ЦК України(1963 р.) передбачено, що за договором міни між сторонами проводиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін і покупцем майна, яке він одержує.

Суд вважає що позивачем не доведено належними доказами що саме в 2000 році ним саме було передано в користування відповідачу саморобний трактор, що той йому надавав як плату за користування ним запчастини чи паливно-мастильні матеріали оскільки відповідач зазначені твердження спростував вказуючи що саморобний трактор отримав у позивача по бартерній угоді в 1996-1998 рр. Допитані по справі свідки сторін обставин укладання угоди між сторонами, її змісту суду не пояснили.

Ст. 344 ЦК України (2003 р.) встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не

встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його

власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Враховуючи пояснення позивача що ним було передано саморобний

тракторець ще в 2000 році, тривалий строк перебування зазначеного майна в володінні і користуванні відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині витребування у відповідача виготовлений ним саморобний трактор і визнання за ним права власності задоволенню не підлягають, на думку суду, оскільки: позивачем не надано суду належних доказів підтверджуючих укладання з відповідачем договору оренди та його строку; позивачем не надано суду належних доказів підтверджуючих правомірність придбання ним основних вузлів і агрегатів необхідних для складання спірного саморобного трактора; позивачем не надано доказів підтверджуючих реєстрацію самостійно складеного ним трактору в інспекції державного технічного нагляду; відповідач правомірно тривалий час користувався спірним саморобним трактором, проводив його ремонт та експлуатацію що в суді підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4; відповідачем набуто право власності на спірне рухоме майно за набувальною давністю.

З врахуванням вищенаведеного не підлягають, на думку суду, за безпідставністю також задоволенню вимоги позивача про відшкодування з відповідача 3400 грн. завданої матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 128, 151, 154, 241, 257 ЦК України(1963 р.), ст..ст. 328, 344, 386, 392 ЦК України, «Правилами державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторних причепів»затвердженими наказом міністерства аграрної політики України N 75 від 25.05.2000, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 липня 2000 р. за N 456/4677(із змінами і доповненнями), ст.ст. 58-60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення сторонами може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя: