Справа № 2-2881/11
РІШЕННЯ

Іменем України

22.07.2011 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Волчко А.Я.

при секретарі: Тичковській Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

У червні 2011 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка та житловий будинок. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачці. Спадкове майно позивачка прийняла, так як у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині, не має. Спадковий будинок побудований ще у 60-х роках та введений в експлуатацію. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може, оскільки не була проведена первинна реєстрація права власності на житловий будинок, а тому нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: с. Білогородка, вул. Лисенка, 6, Києво-Святошинського району, Київської області в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2

В судове засідання позивачка не зявилась. Про час, день та місце слухання справи повідомлена. Направила до суду листа, в якому позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити та слухати справу у її відсутності.

Представник Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської облсті в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надіслали суду листа, в якому просили справу розглядати за відсутності представника сільської ради.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 10 грудня 2009 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №168586, яка була матірю позивачки.

З відповіді КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області за № 112 від 13 серпня 2010 року, встановлено, що первинна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: с. Білогородка, вул. Лисенка, 6, Києво-Святошинського району, Київської області не була проведена.

З технічного паспорту на житловий будинок під номером 6 в с. Білогородка по вул. Лисенка, Києво-Святошинського району, Київської області вбачається, що житловий будинок побудовано в 1962 році.

З довідки №58 від 11 березня 2011 року, виданої Білогородською сільською радою Києво- Святошинського району Київської області, вбачається, що згідно погосподарських кних житловий будинок під номером 6 в с. Білогородка по вул. Лисенка, Києво-Святошинського району, Київської області рахується за ОСОБА_2

Відповідно до записів в будинковій книзі та довідки Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області від 11 березня 2011 року за №58 житловий будинок був введений в експлуатацію 14 березня 1984 року, відповідно до акту прийняття в експлуатацію.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та які підтверджували їх вимоги та заперечення.

На підтвердження доводів щодо належності даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_2 позивачкою надано суду копії будиникової книги, технічного паспорту, акту введення в експлуатацію від 14 березня 1984 року та довідку Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11 березня 2011 року за №58.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що будинок не є самочинно побудованим, оскільки введений в експлуатацію відповідним актом, проте не була проведена державна реєстрація. Однак, на той час виникнення права власності на будинок не повязувалось з його державною реєстрацію, тому ОСОБА_2 набула права власності на будинок.

З матеріалів спадкової справи № 3/2010 встановлено, що 05 червня 2010 року до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці по справі. Заповіт посвідчений 05 травня 1976 року секретарем виконкому Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області.

22 березня 2011 року ОСОБА_1 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину на на земельну ділянку площею 0,269 га, що знаходиться в с. Білогородка по вул. Лисенка під

№6 та складається з 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будівель та споруд та 0,019 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 на житловий будинок № 6 в с. Білогородка по вул. Лисенка, Києво-Святошинського району, Київської області було відмовлено з підстав ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтверджується матеріалами справи (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №6/02-31 від 02 березня 2011 року).

Відповідно до довідки Білогородської сільської ради № 58 від 11 березня 2011 року та відмітки в будинковій книзі спадковий будинок введений в експлуатацію згідно з актом від 14 березня 1984 року, по даним по господарської книги рахується за померлою.

Ст.1297 ЦК України встановлюється обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Оскільки позивачкою надано суду достатньо доказів неможливості отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а інших спадкоємців відповідно до матеріалів спадкової справи не має, тому за позивачкою може бути визнано право власності на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 1223, 1261 1270, 1297 ЦК України та ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Білогородка, вул. Лисенка, буд. 6, Києво- Святошинського району, Київської області в порядку спадкування за заповітом після померлої 10 грудня 2009 року ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво- Святошинський районний суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А.Я. Волчко