Справа № 2-515/11
08 листопада 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого -судді Миронець O.K., при секретарі судових засідань - ОСОБА_1, за участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання особи такою, що не проживала за місцем реєстрації на момент відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину і про зобов'язання видати свідоцтво про право на спадкове майно ,-
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати ОСОБА_3 такою, що не проживала за місцем реєстрації, а саме по вул. Котляревського, 43 в м. Карлівка Полтавської області, на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, а також визнати ОСОБА_3 такою, що не прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_5 та зобов'язати Карлівську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно ОСОБА_5
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 2010 року померла ОСОБА_5. Після смерті останньої, залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого в м. Карлівка по вул. Котляревського, 43, земельної ділянки площею 6,78 га, переданої для ведення товарного с/г виробництва, розташованої на території Сахновщанської сільської ради Машівського району Полтавської області. Він є спадкоємцем першої черги. Окрім нього спадкоємцями першої черги є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які є рідними доньками померлої. 14.09.2010 р. ним була подана заява про прийняття спадщини до Карлівської державної нотаріальної контори, де йому повідомили, що оскільки його донька ОСОБА_3, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, то вона вважається такою, що прийняла спадщину, а тому спадщина буде розділена між ними двома. Він повідомив нотаріусу, що ОСОБА_3 протягом останніх 10 років не проживає за вищевказаною адресою, проте нотаріус не прийняла його доводи до уваги. 17.03.2011 року він звернувся до Карлівської міської ради з заявою про видачу довідки про коло осіб, які фактично проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Заяви про прийняття спадщини окрім нього більше ніхто не подав.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і просить суд задовольнити позов.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (судових повісток).
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК Україн, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2010 року померла ОСОБА_5, про що свідчать записи у свідоцтві про смерть серії 1-КЕ №169654. (а.с. 10)
ОСОБА_5 та позивач перебували у шлюбі, про що свідчить свідоцтво серії І-КЕ №416932. (а.с. 9)
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не залишила заповіту, а тому право на спадкування перейшло до осіб зазначених у ст. 1261 ЦК України. До спадкоємців першої черги, після смерті ОСОБА_5 відносяться її чоловік - ОСОБА_2 та доньки - ОСОБА_3, ОСОБА_4
З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2010 року позивач звернувся до Карлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої - ОСОБА_5 (а.с. 11)
Позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем майна померлої, за законом, оскільки інших заяв про прийняття спадщини до Карлівської державної нотаріальної контори у шестимісячний строк не надходило, а відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
В судовому засіданні встановлено, що при подачі заяви про прийняття спадщини до Карлівської держнотконтори позивачу було розяснено, що на день відкриття спадщини, разом із спадкодавицею, в будинку була зареєстрована її донька ОСОБА_3, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України і, відповідно, він є не єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5
Позивач вважає, що ОСОБА_3 не є такою, що прийняла спадщину, оскільки вона уже протягом десяти років не проживає в будинку по вул. Котляревського, 43 в м. Карлівка, де на день смерті проживала ОСОБА_5, а лише зареєстрована за цією адресою. На підтвердження своїх доводів позивач додав до позовної заяви акти обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 15-17) та заяви осіб, які, як зазначено в самих заявах, були сусідами померлої. (а.с. 18-20)
Позивач також зазначає, що він звертався до Карлівської міської ради з метою встановлення кола осіб, які проживали на день смерті разом зі спадкодавицею.
В матеріалах справи мається заява ОСОБА_2 від 17.03.2011 року, яка свідчить про те, що позивач дійсно звертався до Карлівської міської ради з метою вирішення вищевказаного питання. (а.с. 14)
У відповідь на заяву, ОСОБА_2 було надано відповідну довідку, про що свідчить лист № 02-34/404 від 01.04.2011 року. (а.с. 12)
З довідки наданої виконавчим комітетом Карлівської міської ради № 914 від 24.03.2011 р., вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з ОСОБА_5 за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (а.с. 13)
Відповідно до ст. 3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівiд 11.12.2003 р., місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Таким чином, норми ст. 3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українісвідчать про те, що місце проживання та місце реєстрації особи це одна і та сама адреса.
Окрім того, відповідно до ст. 6 вказаного Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
В матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_3 змінювала місце проживання. Відомості про місце реєстрації ОСОБА_3, зазначені у довідці № 914 від 24.03.2011 р., свідчать про те, що на день смерті ОСОБА_5 разом з нею дійсно проживала її донька - ОСОБА_3
Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачем в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_3 не проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на день відкриття спадщини, після померлої ОСОБА_5
ОСОБА_2 не надав суду достатньо доказів того, що ОСОБА_3 необхідно визнати такою, що не прийняла спадщину після померлої ОСОБА_5
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не подавала до Карлівської державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини, відповідно до ст. 1273 ЦК України, і на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Суд не вбачає підстав для визнання ОСОБА_3 такою, що не проживала за місцем реєстрації, а тому немає підстав для визнання її такою, що не прийняла спадщину після померлої ОСОБА_5 і відповідно суд не вбачає підстав зобовязувати Карлівську держнотконтору видавати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2, як одноосібному спадкоємцю майна померлої.
Керуючись ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українівiд 11.12.2003 р., ст. ст. 1261, 1268-1273 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 79, 88, 169, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд
Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_3 в повному обсязі.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення, через Карлівський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Миронець О.К.