Вільнянський районний суд Запорізької області
Справа № 2-0805-949/2011
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.11.2011 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

при секретарі Тарасовій О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому вимагає стягнути з відповідача суму неповернутої позики з урахуванням інфляції 13157,00 грн., суму процентів за прострочення грошового зобов'язання 3947,00 грн. та суму понесених судових витрат. При цьому позивач посилається на наступне.

В серпні 2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 позику в розмірі 8000 грн. у підтвердження чого ОСОБА_2 написав розписку, зобовязавшись через один місяць повернути позику.

Відповідач ухиляється від повернення позики, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача суму позики 8000,00 грн., проценти в розмірі 2400,00 грн. та судові витрати: судовий збір 172,00 грн., витрати з інформаційно-технічного розгляду справи 120,00 грн., обява в газеті 160,00 грн., банківські послуги 20,00 грн.

Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема засобами масової інформації, відповідно до ст..ст.74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

За ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, позивачем у справі надана розписка відповідача ОСОБА_2 від 08.11.2008 року (а.с.7), зі змісту якої вбачається, що відповідач дійсно отримав від позивача ОСОБА_1 позику в сумі 8000,00 грн. та зобов'язався в строк до 08.12.2008 року повернути позивачу. Ніяких заперечень чи доказів щодо неналежності цієї розписки суду не надано.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Враховуючи це, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 8000,00 гривень.

Суд також вважає, що задоволенню підлягають і вимоги позивача про стягнення з відповідача суми процентів за прострочення грошового зобов'язання, розмір яких за ставкою національного банку України становить 12% річних, за кожний місяць до дня повернення позики, що становить 2400,00 грн.

Таким чином, підлягають задоволенню в межах позову вимоги позивача про стягнення суми позики та процентів за прострочення грошового зобов'язання.

Позивач, як сторона по справi на користь якої виноситься рiшення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з вiдповiдача понесених документально пiдтверджених судових витрат, зокрема витрат на iнформацiйно-технiчне забезпечення розгляду справи в розмiрi 120 грн., судового збору в розмiрi 104,00 грн. та витрати з повідомлення відповідача про час слухання справи в ЗМІ в розмірі 160,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 1046, 1047, 1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. основного боргу, 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 коп. процентів за прострочення грошового зобов'язання, 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. витрат на iнформацiйно-технiчне забезпечення розгляду справи, 104 (сто чотири) грн. 00 коп. судового збору та 160 (сто шістдесят) грн. 00 коп. витрати з повідомлення відповідача про час слухання справи в засобах масової інформації.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копiї рiшення.

Рiшення може бути оскаржене в апеляцiйному порядку через суд першої iнстанцiї шляхом подачi апеляцiйної скарги протягом десяти днiв з дня його проголошення. Особи, якi брали участь у справi, але не були присутнi у судовому засiданнi пiд час проголошення судового рiшення, можуть подати апеляцiйну скаргу протягом десяти днiв з дня отримання копiї рiшення.

Судді Н.Ю.Мануйлова

задоволено частково

Суддя:ОСОБА_3

21.11.2011