overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-424/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2011 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Лісовенка П.І.

при секретарі : Ковальчук В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на свою користь, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. В своєму позові посилається на те, що з відповідачем шлюб розірвано, від спільного проживання мають двох дітей. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно на утримання дитини.

При попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач з позовом згодний повністю.

Суд вважає, що при обставинах, коли відповідач визнав позовні вимоги, а із копії свідоцтва про народження дитини встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ОК №140100), то позов підлягає задоволенню.

Крім того, з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, потрібно стягнути 51 гривню судового збору, оскільки, позивач згідно законодавства звільнена від його сплати, та відповідно до ст. 81 ЦПК України, стягнути з відповідача 120грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 181-183 СК України, ст. 10,60,130,208,209,212-215,218,294,367 ЦПК України, суд-

вирішив:

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого начальником землевпорядного відділу Тетіївського району, м.Тетіїв, вул. Будьоного,1, Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м.Тетієва, вул.Севастопольська,18, Київської області аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2011 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 (пятдесят одну) гривню судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 120(сто двадцять) гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи на р/р 0616 в банку : ГУ ДКУ в Київській області; код 23571544; МФО 821018; отримувач: ГУДКУ у Київській області /Тетіївський районний суд/.

Рішення суду про стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню, а в цілому рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів після його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя:
Справа № 2-578/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2011 м.Пологи

Пологівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Лінник Г.О., при секретарі Івлєвій О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Пологи справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Пологівської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Пологівська державна нотаріальна контора, КП "Імпульс" Пологівської районної ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому вказали, що вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх померла мати - ОСОБА_3, 03 жовтня 1997 року по договору міни стали власниками в рівних частках квартири № 19 в житловому будинку № 1б по вул. Потьомкіна в м. Пологах Запорізької області. Даний договір був укладений на Пологівській товарній біржі «Агропром-Інвест» 03.10.1999року Р № Н-46 та зареєстрований 03 жовтня 1997 року в Пологівському ДКМП «Імпульс» в реєстраційній книзі № 33 за реєстровим № 5704. 13 вересня 1999року їх мати , ОСОБА_3 - померла. Позивачі на день смерті матері проживали разом з матірю , а тому є особами , які фактично прийняли спадщину . В звязку з тим , що вони фактично прийняли спадщину після смерті матері до Пологівської держнотконтори з заявами про прийняття спадщини не зверталися. На даний час виникла необхідність у відчуженні даної квартири, але зробити це не можливо так як договір міни втрачено, отримати дублікат даного договору неможливо в звязку з тим, що Пологівська товарна біржа «Агропром-Інвест» ліквідована, а архівні матеріали не передані до Державного архіву. Прохають суд визнати за ними в рівних частках право власності на зазначену квартиру.

В судовому засіданні представник позивачів обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують, мотиви його предявлення не оспорюють.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі викладеного, ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 57, 212…215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його винесення

Суддя:
Справа № 2/ 0301/ 1070/ 11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 року. Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сарапіна Г.С.

при секретарі Процюк Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в м. Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, покликаючись у позовній заяві на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який вони зареєстрували 03.02.1990р. у відділі РАЦС по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції ( а.з. 30 ) і від спільного життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, 30.10.1990р. народження, яка вже є повнолітньою, і ОСОБА_4, 25.07.1998р. народження, які проживають разом з ним у АДРЕСА_1.

Спільне життя з відповідачем ОСОБА_2 у нього не склалося, відповідач створила сімю з іншим чоловіком і проживає за іншою адресою.

Позивач вважає, що надання їм строку для примирення не виправить стан їхніх взаємовідносин, оскільки зазначені вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли бажаних результатів, а тому вважає, що за таких обставин збереження шлюбу і поновлення їх подружніх відносин суперечило б їхнім життєвим інтересам, у звязку з чим просить шлюб між ним і відповідачем розірвати.

У судове засідання позивач не з'явився, але подав до суду заву, в якій зазначає, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити, дітей залишити при ньому, а справу розглядати за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає повністю, та просить розглядати справу за її відсутності.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 60, 174 ч.4, 212 215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Шлюб, зареєстрований 03 лютого 1990 року у відділі РАЦС по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області ( а.з. 30 ) між ОСОБА_1 і ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище Безека ) ОСОБА_5, розірвати.

ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Неповнолітню дитину ОСОБА_4, 25.07.1998р. народження, залишити при батькові ОСОБА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа № 2-н-1890/11
28 лютого 2011 року м.Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Куцоконь Ю.П. розглянувши заяву Житлово-комунальне підприємство "Перспективне" про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по квартирній платі та судові витрати по справі,
Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. .ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.
Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
На підставі викладеного, ст. ст. 525,526 ЦК України, ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", керуючись ст. ст. 96, 102, 103 ЦПК України, -
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Куцоконь Ю.П.
Відповідно до ст.105. ЦПК України, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. У заяві про скасування судового наказу має бути зазначено:
1) найменування суду, в який подається заява;
2) ім'я (найменування) стягувача та боржника, а також ім'я (найменування) представника боржника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження;
3) наказ, що оспорюється;
4) посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача;
5) посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача;
6) перелік документів, що додаються до заяви. Заява підписується боржником або його представником і подається з її копією та копіями доданих до неї документів для надання стягувачеві. До заяви, яка подається представником боржника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження. До неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються норми статті 121 цього Кодексу.
Відповідно до ст.106 ЦПК України, у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року м. Попасна

Суддя Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В., вивчивши заяву Попаснянського комунального підприємства Містопро видачу судового наказу про стягнення заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1, -

встановила:

Заявник 28.10.2011 року звернувся з вищеназваною заявою, посилаючись на те, що боржник є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 57,6 м кв.

У відповідності до ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фондувласники квартир є власниками допоміжних приміщень та устаткування будинку і зобов`язані брати участь в утриманні будинку відповідно до площі квартири. Нарахування плати проводилося шляхом помноження загальної площі квартири на встановлений тариф щомісяця, але боржник вносив плату нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 278,77 гривень. Просить суд видати судовий наказ та стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за обслуговування будинку та прибудинкової території в розмірі 278, 77 грн., та судові витрати у справі.

Суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст. 100 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно довідки, наданої Попаснянським РВ УМВС України від 04.11.2011р., ОСОБА_1,за Адресним Бюро м. Попасна зареєстрованою не значиться, так як вибула 12.01.2010 року у смт. Лотикове, Слов`яносербського району, Луганської області. Отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1

Відповідно до абз. 4 ч. 6. ст. 100 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити. Заявник має право звернутися з цими самими вимогами у позовному провадженні.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 100 ч. 6, 101, 209, 210 ЦПК України, -

ухвалила:

Відмовити у прийнятті заяви Попаснянського комунального підприємства Містопро видачу судового наказу про стягнення заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території з ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Попаснянського районного суду апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її отримання.

Суддя І.В. Лизенко
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 2-2253/2011р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Яценка С.Л.

при секретарі Гончаренко Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Макіївської сільської ради Смілянського району, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

06 жовтня 2010 року помер ОСОБА_2 чоловік позивачки, після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння та на земельну ділянку по вул. Перемоги,7 с. Макіївка Смілянського району.

ОСОБА_1, посилаючи на те, що заяву в нотаріальну контору вона подала, але оформити спадщину не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, звернулась до суду з позовом до Макіївської сільської ради про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 правомірно володів будинком з надвірними спорудами та земельною ділянкою по вул. Перемоги,7 с. Макіївка Смілянського району. Це вбачається з довідки Макіївської сільської № 696, витяга про реєстрацію в спадковому реєстрі. Згідно державного акту на право приватної власності на землю та довідки про правовий статус земельної ділянки, власником земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства 0,518 га. По вул. Перемоги, 7 с. Макіївка, Смілянського району є ОСОБА_2 Спадкоємець, позивачка по справи яка звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до держнотконтори, через відсутність правовстановлюючих документів, не може прийняти спадкове майно, що вбачається з листа державного нотаріуса.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе задоволити позов.

Керуючись ст. 1261, 1268-1972 ЦК України, та ст. ст. 10, 213, 215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 7 по вул. Перемоги, с. Макіївка Смілянського району та земельну ділянку розміром 0,518 га. по вул. Перемоги, 7 с. Макіївка, Смілянського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю 3-ЧР № 015290 від 27 грудня 2002 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий:
Справа № 2-4691
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

29 липня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Алтуніна О.В.,

при секретарі Прохорові С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейному цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивачка в судовому засіданні підтримала вищевказаний позов, пояснивши, що 05 березня 1993 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб і від даного шлюбу дітей не мають. У 2010 році вони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, у звязку з чим просила розірвати шлюб.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що сторони з 05 березня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії ІV-КИ №445711 видане 05 березня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини з 2010 року та не ведуть спільного господарства.

Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Керуючись ст.ст.10,57,60,224 ЦПК України, ст.ст.105,110,112 СК України, суд

в и р і ш и в :

Шлюб, зареєстрований 05 березня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 36, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Алтунін
Справа № 2-3081/11
У Х В А Л А

16 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Мінасов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки.

Згідно з ст. 10 ч.4 ЦПК України суд сприяє здійсненню своїх прав, тому вважаю за потрібним позивачу запропонувати привести позовну заву відповідно до ст. 119 ЦПК України, оскільки в порушення вимог ч.2 п. 6 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а саме перешкод, вчинених по відношенні до нього з боку відповідача, чим це доводиться. Як вбачається доданого рішення Жовтневого районного суду за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, саме ОСОБА_1 був зобовязаний усунути перешкоди ОСОБА_2 щодо користування земельною ділянкою, прилеглої до будинку 14-а по вулиці Костянтина Великого шляхом поновлення доріжки відповідно до викопіровки плану будівельного кварталу на дану ділянку та забезпечити вихід на вилицю із квартири № 4 через проїзд без назви, який знаходиться паралельно вилиці ОСОБА_5.

Згідно п. 19 Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 16 квітня 2004 року зі змінами зазначено, що якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень частини третьої статті 88 ЗК, тобто шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень у вартості будинку і споруд. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Позивачем не зазначено доказів вищезазначених обставин.

Крім того, вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом забезпечення позивачеві прохід через земельну ділянку, прилеглу до квартири АДРЕСА_1 є не конкретними, оскільки не зрозуміло яким чином на думку позивача йому необхідно забезпечити прохід де саме, та хто це повинен зробити.

Тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Мінасов