Справа № 2-32/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2011 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Чепурнова В.О.,

при секретарі - Багара Н.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог сектор ГІРФО Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок № 55 в с. Ворочево Перечинського району належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Ворочівською сільською радою 26 листопада 2010 року. В даному будинку є прописаний ОСОБА_2, з яким вона розірвала шлюб 01 лютого 2007 року. Близько 20 років ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, будучи в стані спяніння поводиться агресивно, ображає її та дочок, погрожує фізичною розправою, наносить побої. Неодноразове притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї не дало жодних результатів. Відповідач не дозволяє їй та членам її сімї користуватися кухнею та ванною кімнатою, що створює позивачці перешкоди у користуванні належного їй на праві власності будинку, тому просить їх усунути шляхом скасування реєстрації місця проживання відповідача, зобов'язавши сектор ГІРФО Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, який зареєстрований у будинку №55 в с. Ворочево Перечинського району Закарпатської області.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав.

Представник третьої особи ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, мешканка с.Ворочево, №55 Перечинського району, та ОСОБА_5, мешканець с.Ворочево, №55 Перечинського району, показали, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, через що постійно вчиняє вдома сварки, ображає їх, погрожує фізичною розправою їм та їх малолітньому сину.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок № 55 в с. Ворочево Перечинського району Закарпатської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Ворочівською сільською радою 26 листопада 2010 року.

Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстрований ОСОБА_2, що стверджується записами у будинковій книзі та перешкоджає позивачці у праві користування та розпорядження своїм майном.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ФМ №008425 від 01 лютого 2007 року (а.с. 17).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 157 Житлового кодексу Української РСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12.04.1985, № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК Української РСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення насильства в сімї, що стверджується копіями постанов Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2010 року, 10 лютого 2010 року, 31 березня 2010 року, 20 жовтня 2010 року та 18 листопада 2010 року про його притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення (а.с.46-51).

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач систематично порушує правила співжиття і те, що заходи попередження неодноразово застосовувані судом результатів не дали, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 116, 157 Житлового Кодексу Української РСР, ст.ст. 11, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог сектор ГІРФО Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення ОСОБА_2 з будинку № 55 в с.Ворочево Перечинського району без надання іншого жилого приміщення, та скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в будинку №55 в с. Ворочево Перечинського району Закарпатської області.

Зобов'язати сектор ГІРФО Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 із будинку, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Ворочево, № 55.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 (вісім) гривень 50 копійок судового збору та 37 (тридцять сім) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_6