АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія житлові Доповідач Кіпенко І.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2011 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Міхно І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 3-тя особа ОСОБА_4 про визнання договору найму розірваним і виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

25.08.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5, 3-тя особа ОСОБА_4 про визнання договору найму розірваним і виселення.

В обґрунтування позову вказував, що йому на праві особистої власності належить будинок, що розташований в смт. Пісочин, вул. Комарова, буд. 23 Харківської області Харківського району. Відповідачі проживають в будинку на правах членів сім'ї за усною домовленістю і створили такі умови, при яких сумісне проживання є неможливим. Стосовно позивача відповідачами вчинялись протиправні дії і позивач з цього приводу звертався до органів внутрішніх справ. Позивач посилався, що попередив відповідачів про виселення шляхом звернення до міліції. просив суд визнати розірваним договір найму житлового будинку між позивачем та відповідачами, та висилити відповідачів із будинку, що розташований в Харківській області, Харківському районі, смт. Пісочин, вул. Комарова, буд. 23.

У судовому засіданні першої інстанції позивач та його представник позов підтримали посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, тому суд розглянув справу за їх відсутності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить його скасувати, та постановити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні суду першої інстанції, підтверджується наявним матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є власникомбуд. 23 по вул. Комарова в смт. Пісочин Харківської області Харківського району. В належному йому будинку зареєстровані та проживають відповідачка ОСОБА_2, колишня невістка та онук ОСОБА_3.(а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ст. 157, ч. 1 ст. 116 ЖК.

Таке виселення згідно із ч. 1 ст. 116 ЖК може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Ураховуючи те, що відповідачі вселилась до спірного будинку в установленому законом порядку та набули прав і обов'язків, передбачених ст. 156 ЖК, висновок районного суду є обґрунтованим, оскільки підстави виселення членів сім'ї власника жилого будинку передбачені нормою ст. 157 ЖК та полягають у порушенні такими особами умов їх проживання й користування жилим приміщенням, що належить власнику.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що при вселенні відповідачів була інша угода про порядок користування цим приміщенням.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді