Справа № 2-817/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

31.10.2011 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В,. розглянувши заяву про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2011 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Разом з позовною заявою позивач заявив про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів, заборони відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видавати відповідачам паспорт (проїзний документ), зобовязання адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідачів паспортів (проїзних документів).

Вказана заява про забезпечення позову подана без додержання вимог закону.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тобто, за загальним правилом, забезпечення позову допускається після відкриття провадження у справі (яким і починається розгляд справи).

Це підтверджується абз. 2 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, згідно з ч.4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження вирішується суддею у триденний строк та після отримання повідомлень про зареєстроване місце проживання відповідача і за вказаним позовом на момент розгляду заяви про забезпечення позову (розглядається в день надходження) питання про відкриття провадження не вирішувалось.

Позов про стягнення боргу за кредитним договором не повязаний з порушенням права інтелектуальної власності, тому така категорія справ не відноситься до виключення, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК України, та забезпечення позову до відкриття провадження у справі такої категорії законом не передбачено, тобто, заява про забезпечення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором до відкриття провадження у справі не відповідає ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 151 ЦПК України повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному поданню подібної заяви, якщо останню буде складено у відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 151, ч.8 ст. 153 ЦПК України, суддя -

УХ В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачу.