Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-1921/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М

при секретарі Миколаєнко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної акціонерної страхової компанії

Орантапро виконання договору добровільного страхування транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И В:

31.05.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування за страховими випадками № 14466, № 22552, № 23764 з урахуванням розміру інфляції, стягнення моральної шкоди. Посилався на те, що він 09.10.2009 року уклав з відповідачем договір добровільного страхування транспортного засобу Каско

№ 581125. Строк дії договору по 09.12.2010 року. 06.09.2010 року стався страховий випадок та він на наступний день звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, відповідач повинен був, відповідно до умов договору страхування, виплатити йому страхове відшкодування або надати обгрунтовану відповідь про відмову у виплаті такого відшкодування до 15.10.2010 року. Однак рішення про відмову в виплаті страхового відшкодування він отримав пізніше на 39 днів. Причиною відмови в виплаті страхового відшкодування було посилання відповідача на страховий випадок , що стався 01.10.2009 року та звинуватили його у тому, що він не надавав автомобіль після ремонту, після страхового випадку для огляду в страхову компанію. 26.11.2010 року знову стався страховий випадок, він також звернувся до страховика з заявою про відшкодування витрат, але йому відмовили 02.03.2011 року, в порушення умов договору страхування , пізніше на 75 днів, причина відмови була та , що і по першому страховому випадку. 08.12.2010 року знову стався страховий випадок, він знову звернувся до відповідача з відповідною заявою та документами на отримання страхового відшкодування, але йому відмовили в виплаті страхового відшкодування порушивши умови договору страхування на 101 день, причина відмови була та,що і в перших двох випадках. Зазначає, що дії відповідача не відповідають чинному законодавству, умовам договору страхування та просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 4 481 грн. 34 коп., пеню та інфляційні збитки , моральну шкоду у розмірі 4481.34 коп.

03.11.2011 року позивач уточнив свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь 2840 грн. 64 коп. страхового відшкодування з нарахованою пенею, 225.75 грн. інфляційних збитків, моральної шкоди 2233.26 грн., витрати по справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв та не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. У попередньому судовому засіданні позовних вимог не визнав, відмовився надавати пояснення по суті предявленого позову, пояснивши, що він не готовий їх надати.

Оскільки відповідач не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає неявку представника відповідача неповажною, та відповідно до вимог статті 169 ЦПК України ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши позивача, дослідивши ми матеріали справи та докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Встановлено, що між позивачем та відповідачем 9 жовтня 2009 року був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу Каско на строк до 09.12.2010 року ( а.с. 9-11).

Відповідно до умов договору страхування, він вважається укладеним з 10.10.2009 року.

06.09.2010 року стався страховий випадок , а 07.09.2010 року позивач звернувся до страховика з заявою до Київського відділення Полтавської обласної дирекції НАСК Оранта

( а.с. 13-15).

09.03.2009 року відповідач відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування, пославшись на пункт 2.12.7 Договору страхування ( а.с. 16).

З таким висновком відповідача неможливо погодитись, оскільки страхове відшкодування, на яке посилається відповідач було виплачене позивачеві 01.10.2009 року, на підставі договору добровільного страхування, який діяв на час настання страхового випадку, і до договору

№ 581125 жодного відношення немає, оскільки він був укладений з 09.10.2009 року по 09.12.2010 року.

Із договору добровільного страхування транспортного засобу № 581125 від 09.10.2009 року не вбачається, що під час укладання договору страхування автомобіль був пошкоджений та мав будь-які дефекти.

Окрім того із листа Полтавського ОЦПК ТОВ Гарант-Асістансвід 17.05.2011 року вбачається, що позивач предявляв належний йому автомобіль 20.07.2010 року для огляду аварійному комісару Полтавського ОЦКП ТОВ Гарант-Асістанс. Транспортний засіб був відремонтований та усунуті дефекти отримані після ДТП.

Отже за вказаний страховим випадком відповідач повинен сплатити позивачеві суму страхового відшкодування , за мінусом франшизи , у розмірі 883 грн.45 коп. та 266.26 грн. пені, у розмірі облікової ставки НБУ, яка передбачена договором добровільного страхування транспортного засобу за затримку виплати страхового відшкодування.

26.11.2010 року знову стався страховий випадок і цього ж дня позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с.21-22). Відповідач знову відмовив позивачеві в виплаті страхового відшкодування посилаючись на пункт 2.12.7 Договору страхування ( а.с. 23).

Суд приходить до висновку про те, що така відмова не відповідає умовам договору добровільного страхування транспортного засобу.

Пунктом 2.12.7 передбачено, що якщо внаслідок страхового випадку було пошкоджено деталь застрахованого транспортного засобу, яка вже була пошкоджена до настання цього страхового випадку ( прийнята на страхування пошкодженою, не відремонтованою після попереднього страхового випадку) то із суми страхового відшкодування вираховується вартість усунення попередніх ушкоджень.

Із акту огляду автомобіля від ( а.с. 15 зв.). вбачається, що пошкоджена деталь 0281, а із акту огляду автомобіля від 26.11.2010 року ( а.с. 22 зв. ) вбачається, що пошкоджена деталь 0283 .

Згідно документів про страховий випадок від 26.11.2010 року визначена сума страхового відшкодування 1483.61 грн., ( а.с. 21), отже за мінусом франшизи відповідач повинен сплатити позивачеві страхове відшкодування у розмірі 734 грн. 25 коп. та 177грн. 67 коп. пені, що передбачена умовами договору.

08.12.2010 року стався наступний страховий випадок, позивач звернувся до страховика з заявою про стягнення страхового відшкодування 09.12.2011 року

09.12.2011 року був оглянутий застрахований транспортний засіб та визначена деталь пошкодження автомобіля по кодифікації № 8582 , бампер задній з лівого боку, середня частина.

Визначена вартість страхового відшкодування у розмірі 1364 грн. 92 коп. ( а.с. 24-25).

Листом від 28.03.2011 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування також з підстав , передбачених пунктом 2.12.7 договору страхування (а.с. 28).

Відмова відповідача суперечить пункту 2.12.7 договору страхування , оскільки при настанні вказаного страхового випадку була пошкоджена нова деталь автомобіля, яка не була пошкоджена при настанні перших двох страхових випадків.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за мінусом франшизи у розмірі 615 грн. 56 коп. та 163 грн. 45 коп. пені.

Статтею 625 ЦПК України передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобовязання.

Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Отже підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків у розмірі 225 грн. 75 коп.

Не можуть бути задоволенні позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Позивач обґрунтовує вказані позовні вимоги ЗУ Про захист прав споживачів

Відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання ЗУ Про захист прав споживачів і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування.

Договором добровільного страхування транспортного засобу та іншими актами цивільного законодавства не передбачене відшкодуванням моральної шкоди щодо правовідносин , які виникають із договорів страхування.

Підлягають стягненню з відповідача понесені ним витрати по сплаті судових витрат, а саме 120 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи та 48грн. 86 коп. судового збору.

Керуючись ст.. 625, 979, 988, 992 ЦК України, статтями 10, 11, 60,88, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії Оранта, код ЄДРПОУ 0034186 на користь ОСОБА_1 2233 грн. 26 коп. страхового відшкодування, 607 грн. 38 коп. пені, інфляційних збитків 225 грн. 75 коп., 168 грн. 86 коп. судових витрат, а всього 3235 грн. 25 коп. ( три тисячі двісті тридцять пять гривень двадцять пять копійок).

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії Оранта, код ЄДРПОУ 0034186 на користь держави 2 грн. 14 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва