Справа № 2-418/11
У Х В А Л А

13.10.2011 року

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Савицька Л.Й., розглянувши позову заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду із позовом та уточнивши свої вимоги просив стягнути заборгованість за кредитним договором із відповідача ОСОБА_1 в розмірі 13 631,23грн., та забезпечити позов, шляхом тимчасового обмеження відповідача у праві виїзду за межі України та накладення арешту на майно відповідача в межах ціни позову.

Вивчивши матеріали даної позовної заяви, суд встановив наступне.

Так, ст. 151 ЦПК України, передбачено, що заява про забезпечення позову повинна бути подана у письмовій формі із зазначенням причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову, а також до заяви додаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

У поданій до суду позовній заяві позивач просить накласти арешт на майно, що належить відповідачу в межах ціни позову та тимчасово обмежити його в праві виїзду за межі України, проте не вказує на яке саме майно необхідно накласти арешт, а також не зазначає чи є у наявності у відповідача паспорт громадянина України для виїзду за кордон чи інших проїзних документів.

З урахуванням викладеного необхідно зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. В свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Згідно частини 1 ст. 153 ЦПК України - заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вимоги позивача щодо накладення арешту на майно відповідача та тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України нічим не обґрунтовані, крім того позивачем не зазначено причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, а також інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

Отже, на підставі вищевикладеного, відсутність зазначених відомостей, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявникові. Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог про забезпечення позову залишити без розгляду.

Копію ухвали суду направити позивачу.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.Й. Савицька