Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2011 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

Головуючого судді: Стахової Н.В.

при секретарі судового засідання: Ісауловій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що позичила відповідачці 2500 грн., яку останні зобов'язалася повернути в строк до 10.02.2011 року. Позика вказаної суми підтверджується розписками відповідача. Посилаючись на те, що у визначений з відповідачем строк повернення боргу, кошти не повернуті, просить суд стягнути з відповідачки борг за договором позики у сумі 2500 грн., судові витрати у справі.

У судове засідання позивач надав письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

У судове засідання відповідач надав письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнала у повному обсязі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Між сторонами був укладений усний договір позики на суму 2500 грн., які позичальник зобов'язалася повернути у строк до 10.02.2011 року.

На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем надана розписка Відповідно до ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 599 ЦПК України визначає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, надані позивачем докази достатніми та переконливими, тому визнання позову слід прийняти, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 599, 625 1046 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн.. боргу за договором позики, 51 (п'ятдесят одну) грн.. судового збору, 120 (сто двадцять) грн.. витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним забезпеченням розгляду справи в суді.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні -протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: