Справа № 2-494/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 року Жидачівський районний суду Львівської області в складі головуючого судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Щур Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третьої особи Монастирецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третьої особи Монастирецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, котре складається із житлового будинку та господарських споруд по вул.І.Франка,119 в с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, що розташовані на земельній ділянці розміром 0,92 га. Дане будинковолодіння належало подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 членам колгоспному двору дідусю та бабусі позивачки. Окрім того у діда та баби перебували у власності земельні частки(паї) на території Монастирецької сільської ради розміром відповідно 0,35 га та 1,27 га..

У підтвердження позовних вимог покликається на те, що спадкоємцем майна діда ОСОБА_4, який помер 08.11.1998 року та бабусі, яка померла 05.06.2006 року вона стала відповідно до заповіту, складеного бабусею ОСОБА_5 20.11.1998 року, оскільки, як неповнолітня на час смерті бабусі, відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадкове майно і вступила в управління спадковим майном. Відповідачі по справі: її мати ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_3, спадщину не приймали, на неї не претендують та її право на спадщину не оспорюють..

При її зверненні до нотаріуса із заявою про оформлення права власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв"язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, яке являється спадковим майном.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся та бабусі право власності на будинковолодіння №119 по вул.І.Франка в с.Монастирець Жидачівського району Львівської області та дві земельні частки (паї).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечила та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, а подав нотаріально завірену заяву, в якій вказав, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла 04.06.2006 року, однак спадщину він не приймає та на належну частку в спадщині не претендує.

Представник третьої особи- Монастирецької сільської ради в судове засідання не з"явився, а направив в суд заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, не заперечивши позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок №119 по вул.І.Франка в с.Монастирець Жидачівського району відповідно до даних погосподарської книги по с.Монастирець Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області станом на 30.06.1990 року належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4, котрий помер 08.11.1998 року, а членами двору була ОСОБА_5, яка померла 05.06.2006 року.

Відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серія ЛВ№11774, виданого Монастирецькою сільською радою 03.06.1997 року вбачається, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території с.Монастирець Жидачівського району.

Відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серія ЛВ№11158, виданого Монастирецькою сільською радою 31.05.1997 року вбачається, що ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,27 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території с.Монастирець Жидачівського району.

Із свідоцтва про смерть І-СГ №126602, виданого Монастирецькою сільською радою 10.11.1998 року, вбачається, що ОСОБА_4 - дідусь позивача, помер 10.11.1998 року.

Свідоцтвом про смерть І-СГ №052541 від 06.06.2006 року стверджено, що ОСОБА_5 - бабуся позивача, померла 05.06.2006 року.

Із свідоцтва про народження серія !-СГ №137534 Млиниською сільською радою 30.07.1988 року вбачається, що ОСОБА_7 народилась 22.07.1988 року та її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2.

Свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №137534, виданого відділом РАЦС Жидачівського РУЮ від 27.08.2010 року стверджено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб та останній після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "Цюняк"

Відповідно до заповіту від 20.11.1998 року посвідченого секретарем Монастирецької сільської ради вбачається, що ОСОБА_5 все її майно заповіла ОСОБА_7.

Із постанови нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори від 03.02.2011 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_5 у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами в с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, який являється спадковим майном і належить померлій.

Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті спадкодавця, до складу спадщини війшло право власності на нерухоме майно в с.Монастирець Жидачівського району Львівської області.

Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в звязку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом і його звернення до суду є правомірним.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач прийняв спадщину, тим самим позивач набув право на спадкове майно.

Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивачі набувши право на спадкове майно набули на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутні будь-які рішення суду, вказуючи на незаконність набуття позивачем права власності, в звязку з чим суд для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати їх власниками майна в порядку спадкування.

Відповідно до положень ст.529 ЦК України (ред.1963 р.) спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 стала його дружина, яка, вступивши в управління спадковим майном, не оформила спадкових прав і внаслідок спадкової трансмісії відповідно до положень ст.1276 ЦК України(ред.2003р.) ці повноваження реалізувала позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_6.

А, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, ст.529 ЦК України (ред.1963 р.) ст.ст.1216-1218,1220-1223,1125,1226, 1233-1236, 1270 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим від імені ОСОБА_6 20.11.1998 року ОСОБА_10 - секретарем Монастирецької сільської ради за реєстром №92, право власності на :

- будинковолодіння №119 по вул.І.Франка в с.Монастирець Жидачівського району Львівської області;

- на землю(середню земельну частку) площею 0,35 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, що належала ОСОБА_4, який помер 08.11.1998 року, на праві приватної власності відповідно сертифіката серії ЛВ № 11774 на підставі розпорядження №332 голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 р.;

- на землю(середню земельну частку) площею 1,27 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості на території с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, що належала ОСОБА_6, яка померла 04.06.2006 року, на праві приватної власності відповідно сертифіката серії ЛВ № №(068551)/11158 на підставі розпорядження №332 голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 р..

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуючий суддя

16.06.2011