Справа 2-918/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сєрікової О.О.

при секретарі Віслогузовій Т.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника

позивача ОСОБА_2

представника відповідача

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківки цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту.

В позові вказала, що вона проживає у квартирі №1-2-а будинку №1 по вулиці Одеській в місті Дружківці Донецької області, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 26 вересня 2001 року.

По сусідству з нею в квартирі №1-2 цього ж будинку мешкає відповідачка ОСОБА_5, яка являється власником цієї квартири.

Прохід та проїзд до її квартири можливий лише через двір квартири №2.

У звязку з цим вона звернулася до комісії по вирішенню земельних спорів Дружківської міської ради, яка рішенням від 28 травня 2008 року за №5/22-92 затвердила протокол №2, де їй запропоновано домовитися із сусідкою ОСОБА_5 про прокладення заїзду через її земельну ділянку, на що вона на той період часу дала згоду.

Однак пізніше ОСОБА_5 стала проти цього заперечувати і вона звертається до суду.

Просить встановити земельний сервітут на право проходу і проїзду на транспортному засобі по наявному шляху по вул. Одеській 1-2 в м. Дружківці на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5

22 серпня 2011 року позивач замінила неналежного відповідача ОСОБА_5 належним відповідачем ОСОБА_4 і просить задовольнити її позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і просить суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги в пояснила, що ОСОБА_5 ніколи згоди на прокладення заїзду не давала, оскільки проїзд порушує її права. На вказаній земельній ділянці знаходиться особисте майно відповідача, а саме: садовий будинок, металевий бак для води, інструменти, меблі, побутові прилади. Крім того, на спірній ділянці знаходиться підвал, збудований відповідачем. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що згідно з договором купівлі-продажу квартири №94-Н від 06 вересня 2001 року, посвідченим Універсальною біржею «Примус», ОСОБА_1 купила трьохкімнатну квартиру номер 2-а, загальною площею 54.8кв.м., в т.ч. жилою 39.9 кв.м., розташовану в місті Дружківці по вулиці Одеська в будинку номер один. Квартира зареєстрована в Дружківському БТІ 17.12.2001 року в р.756 кн.4.

Згідно з договором дарування від 17 червня 2008 року, посвідченим нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі за №1102, ОСОБА_4 прийняв в дар квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1 та має наступні характеристики: загальна площа 41.7кв.м., житлова площа 23.2 кв.м.

Згідно з вимогами ст. 99 ЗК України, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів.

Згідно зі ст. 89 ЗК України, у співвласників будинку земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності.

Згідно з вимогами ст. 125 ЗК України 2001 року право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Суд встановив, що згідно з договором купівлі-продажу, позивачка набула право власності тільки на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 54.8кв.м., жилою -39.9 кв.м.

Суд встановив, що згідно з договором дарування, відповідач отримав в дар квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 41.7кв.м., жилою -23.2 кв.м.

Суд встановив, що акт відводу земельної ділянки у натурі (на місцевості) , або державні акти на право користування земельною ділянкою по вулиці Одеська не видавалися. Ці факти не заперечували в судовому засіданні сторони.

Суд встановив, що у позивача відсутній акт відводу земельної ділянки в натурі по вулиці Одеська 1 в місті Дружківка Донецької області.

Існуючі в справі генеральні плани з будовами по вулиці Одеська 1, які виготовлені БТІ, не можуть бути належними правовстановлюючими документами на земельну ділянку, оскільки відбивають фактичне користування землею. Належним правовстановлюючим документом згідно з вимогами закону може бути тільки акт про відвід землі в натурі (на місцевості).

Суд встановив, що акт про відвід земельної ділянки в натурі, якою користується позивач, у нього відсутній, що він підтвердив в судовому засіданні.

Згідно з вимогами закону, власники, або землекористувачі мають право вимагати встановлення земельних сервітутів.

Оскільки позивач не надав суду доказів того, що у нього в користуванні знаходиться земельна ділянка по вулиці Одеська, вирішити питання про встановлення земельного сервітуту неможливо.

Позивачем не надані докази про те, де на місцевості знаходиться його земельна ділянка. Крім того, нема доказів тому факту, що в спірній ситуації неможливо встановити інший заїзд.

У звязку з вищевикладеним в позові позивачці необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.6, 10, 11, 57, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст.99,100, 125, 126 ЗК України,

суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення, якщо впродовж цього строку не подана апеляційна скарга; або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: О. О. Сєрікова