АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія - 34 (І) ОСОБА_1
Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Михайлів Л.В.,

суддів - Митрофанової Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі - Бондаренко І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Новокаховський завод плавлених сирів» - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Новокаховський завод плавлених сирів» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Новокаховський завод плавлених сирів» до ОСОБА_4, Акціонерного товариства закритого типу страхової компанії «Діско», третя особа ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ВАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», правонаступником якого є ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 02 вересня 2009 року о 04 год. 30 хв. на автодорозі Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя з вини водія ОСОБА_5, який керував без достатньої на те правової підстави належним ОСОБА_4 автомобілем марки «Шевролет Авео», державний № НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «ЗІЛ-4331», державний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, володільцем якого є позивач.

Внаслідок ДТП позивачу було спричинено матеріальну шкоду на суму 18088,93 грн., яку він й просив стягнути на свою користь з відповідача, а також вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 600 грн.

За уточненою позовною заявою від 25.03.2011 року в якості співвідповідача по справі вказано АТЗТ СК «Діско», до якого жодних вимог позивачем не заявлено.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2011 року в задоволенні позову ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на недослідження судом того, чи мав ОСОБА_5 належну правову підставу на управління автомобілем ОСОБА_4, а також те, що відповідач ОСОБА_4 й є винним у позбавленні позивача можливості отримати страхове відшкодування у позасудовому порядку. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що висновок автотоварознавчого дослідження є належним та допустимим доказом спричинення позивачу матеріального збитку.

Відповідачі ОСОБА_4 та АТЗТ СК «Діско» заперечують проти апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Новокаховський завод плавлених сирів» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 вересня 2009 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Шевролет Авео», державний № НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗІЛ-4331», державний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, володільцем якого є позивач.

На підставі постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2009 року винним в ДТП, що сталося 02 вересня 2009 року, визнано ОСОБА_5 й притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів вини відповідача ОСОБА_4 в скоєнні ДТП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року зі змінами та доповненнями, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_5, маючи водійське посвідчення, в момент ДТП керував автомобілем належним ОСОБА_4 в присутності останнього, тобто здійснював його володіння з підстави, визначеної Законом.

Так, п.п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху України» від 10.10.2001 року № 1306 з відповідними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати у своїй присутності керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також особі, яка навчається водінню транспортним засобом відповідно до вимог цих Правил.

Оскільки ОСОБА_4 передав у користування ОСОБА_5 свій автомобіль з дотриманням порядку встановленого законом, то володільцем джерела підвищеної небезпеки є саме ОСОБА_5, який здійснював керування автомобілем ОСОБА_4 в порядку, передбаченому п.п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху України» від 10.10.2001 року № 1306.

За змістом п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вже зазначалося вище, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2009 року особою, яка винна в заподіянні ДТП, визнано ОСОБА_7 (а.с. 3), тобто встановлено причинний зв'язок саме дій ОСОБА_5 з настанням ДТП.

Доказів, в спростування вищенаведеного відповідачем, у відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, ані суду першої, ані апеляційної інстанції не надано, як і не надано доказів в підтвердження вини ОСОБА_4 в ДТП.

При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач предявив позовні вимоги тільки до ОСОБА_4 як єдиного володільця джерела підвищеної небезпеки, позовних вимог до ОСОБА_5 не предявляв, клопотання в порядку ст. 33 ЦПК України про заміну первісного відповідача належним не заявляв, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на ОСОБА_4 обовязку відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Необґрунтованими вважає колегія суддів і доводи апеляційної скарги позивача щодо вини ОСОБА_4 у позбавлені права позивача отримати страхове відшкодування, оскільки хоч АТЗТ СК «Діско» й вказано відповідачем в позовній заяві, однак жодних позовних вимог до останньої в судовому порядку не заявлено.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Новокаховський завод плавлених сирів» відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: