18.11.2011 Справа № №2-1563/11
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2011 року Вишгородський районним суд Київської області в складі:

головуючої Толкачової Л.А.

при секретарі Мельник О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області звернувся позивач з даним позовом в якому посилається на те, що він працює на посаді генерального директора ТОВ "ЕЛ-Інвест" з 11,02.2009р. на підставі рішення загальних позачергових зборів учасників товариства.

З 08.10.2010р. позивач через погіршення стану здоровя перебував на лікарняному, про що повідомив товариство. Того ж дня відбулися позачергові загальні збори учасників товариства, на яких було прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 з займаної посади генерального директора товариства з 08.10.2010р.

Позивач вважає своє звільнення незаконним і на підставі ст. ст. 43,55 Конституції України, ст. ст. 5-1,40,47 КЗпП України просить поновити його на посаді генерального директора товариства з 08.10.2010р. та скасувати рішення позачергових загальних зборів товариства в частині його звільнення. Також просив скасувати реєстраційні дії щодо внесення в реєстраційні списки Єдиного державного реєстру запису щодо відомостей про керівника - ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «ЕЛ-Інвест» та зобовязати державного реєстратора здійснити реєстраційні дії щодо поновлення в реєстраційних записах Єдиного державного реєстру запису щодо відомостей про керівника - ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «ЕЛ-Інвест».

В судовому засіданні Ухвалою суду від 26.08.2011 року провадження щодо вимог позивача про скасування реєстраційних дій щодо внесення в реєстраційні списки Єдиного державного реєстру запису щодо відомостей про керівника - ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «ЕЛ-Інвест» та зобовязання державного реєстратора здійснити реєстраційні дії щодо поновлення в реєстраційних записах Єдиного державного реєстру запису щодо відомостей про керівника - ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «ЕЛ-Інвест» Туло закрито. Решту позовних вимог представник позивача уточнив і просив суд поновити позивача за посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» (код ЗДРПОУ 30969272), допустивши негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, згідно з рішенням позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» 01/02/09 його було обрано на посаду генерального директора зазначеного товариства з 12.02.2009 року. До виконання своїх обовязків на посаді позивач приступив з 12.02.2009 року. 08.10.2010 року на позачергових загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» було вирішено звільнити ОСОБА_1 з займаної посади генерального директора товариства з 3.10.2010 року; на посаду голови товариства обрано ОСОБА_2; покладено виконання обов'язків генерального директора товариства на ОСОБА_3, вважаючи своє звільнення незаконним через відсутність передбачених законом підстав длярозірвання трудового договору, а також враховуючи те, що на час прийняття рішення про його звільнення ОСОБА_1 перебував на лікарняному, просив позов задовольнити.

Представник ТОВ «ЕЛ-Інвест» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснивши суду що ОСОБА_1 не було звільнено на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 08.10.2010 року, оскільки в послідуючому 09.10.2010 року загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» було внесено зміни до рішення від 08.10.2010 року, згідно якими рішення загальних зборів учасників Товариства від 08.10.2010 року в частині питання про звільнення ОСОБА_1 викладе в іншій редакції, а саме було вирішено відкликати останнього з посади генерального директора Товариства та відсторонити його від виконання обов'язків генерального директора Товариства. Представник відповідача зазначала також, що ОСОБА_1 був встановлений конкретний строк виконання обовязків генерального директора, який закінчився 16.12.2010 року, у звязку з чим його і було звільнено з роботи. Вважаючи, що позивача було звільнено з роботи у відповідності до вимог трудового законодавства, просила суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що контракт між сторонами не укладався, а рішенням позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» 01/02/09, ОСОБА_1 було обрано на посаду генерального директора зазначеного товариства з 12.02.2009 року. До виконання своїх обов'язків на посаді позивач приступив з 12.02.2009 року, що підтверджується виданим ним же наказом з особового складу від 12.02.2009 року.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути:

1)безстроковим, що укладається на невизначений строк;

2)на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

3)таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій

формі.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до п. 8.7. Статуту ТОВ «Ел-Інвест» генеральний директор обирається та відкликається з посади Загальними зборами учасників. Термін призначення Генерального директора визначається загальними зборами учасників.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч, 1 от. 23 КЗпП України та п. 8.7, Статуту ТОВ «Ел- Інвест», оскільки при прийнятті позивача на роботу уповноваженим органом власника, яким є загальні збори учасників ТОВ «Ел-Інвест», не було визначено строку перебування на посаді Генерального директора та між сторонами не було досягнуто згоди щодо укладення трудового договору у формі контракту, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено безстроковий трудовий договір.

Посилання представника відповідача щодо укладення між сторонами, при прийнятті позивача на роботу, строкового трудового договору спростовується тим, що ними була надана копія протоколу позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» від 11.02.2010 року, з якого вбачається, що по питанню 2 порядку денного загальними зборами товариства було прийнято рішення встановити строк дії повноважень генерального директора, як і передбачено ст. 8.7. Статуту Товариства, один рік з моменту обрання.

Таким чином вбачається, що строк дії повноважень генерального директора був встановлений тільки в 2010 році, але він не може розповсюджуватися на трудовий договір, який був укладений між позивачем та ТОВ «Ел-Інвест», оскільки ні Кодексом законів про працю України, ні статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» не передбачено права власника або уповноваженого ним органу в односторонньому порядку змінювати вид укладеного трудового договору з безстрокового на такий, що укладений на визначений строк. Як вже було відзначено раніше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України та п. 8.7. Статуту ТОВ «Ел-Інвест», строк повноважень директора (строк укладення трудового договору) має бути визначений в момент прийняття працівника на роботу, а не після цього.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач надавав згоду щодо зміни укладеного з ним безстрокового трудового договору на строковий, при тому що представник позивача повністю заперечив щодо надання ОСОБА_1 такої згоди. В свою чергу посилання у протоколі загальних зборів товариства на те, що встановлення строку трудового договору здійснюється за погодженням з позивачем суд не бере до уваги, оскільки позбавлений можливості перевірити достовірність такого посилання через ненадання представником ТОВ «Ел-Інвест» таких доказів.

Також суд приходить до висновку щодо незаконності звільнення позивача з займаної посади виходячи з наступного.

08.10.2010 року на позачергових загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» було вирішено звільнити ОСОБА_1 з займаної посади генерального директора товариства з 08.10.2010 року; на посаду голови товариства обрано ОСОБА_2; покладено виконання обовязків генерального директора товариства на ОСОБА_3.

Сторонами не заперечується те, що після прийняття зазначеного рішення позивач ОСОБА_1 обовязків директора не виконував та на підприємстві не зявлявся.

Суд не вбачає правових підстав для видання з цього приводу будь-яких додаткових рішень, в тому числі наказів, оскільки відповідно до абз. 2 п. 7.3. Статуту ТОВ «Ел-Інвест», питання про утворення і відкликання виконавчих органів товариства належить до виключної компетенції Загальних зборів, вирішення яких не може бути передане іншим органам товариства.

Таким чином, суд приходить висновку, що з 08.10.2010 року трудові відносини між сторонами припинилися.

У ст. 36 КЗпП України наведений вичерпний перелік підстав для припинення трудового

договору.

Стаття 40 КЗпП України встановлює, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лище у випадках,передбачених цією статтею.

Відповідно до от. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках:

1) одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами;

1-1) винних дій керівника підприємства, установи, організації, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно або в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на те, що у рішенні про звільнення позивача з займаної посади не наведено жодної з передбачених трудовим законодавством підстав для припинення трудового договору, то звільнення на підставі такого рішення є грубим порушенням трудового законодавства, а отже не може бути визнане законним.

Крім того, з пояснень позивача та дослідженого в судовому засіданні листка непрацездатності, 08.10.2010 року, тобто в тому числі в день звільнення, позивач перебував на лікарняному, про що йому був виданий листок непрацездатності серії АВЕ №239913 на строк до

17.10.2010року.

Відповідно до ч. З ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

З розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92р.( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму

Верховного Суду України N 4 ( у0004700-94 ) від 01.04.94р., N 18 ( у001 8700-95 ) від 26.10.95р., N 15 ( у001 5700-98) від 25.05.98р. вбачається, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП ( 322-08 ) стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Представник відповідача стверджує, що позивача було звільнено не 08.10.2010 року, а

16.12.2010року, однак суд не може з цим погодитися, оскільки представником відповідача в судовому засіданні було надано копію протоколу позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» від 09.10.2010 року. Щодо питання 2 порядку денного загальними зборами товариства було прийняте рішення, яким рішення щодо питання З Порядку денного Загальних зборів учасників Товариства від 08.10.2010 року викладено в наступній редакції:

«- відкликати генерального директора ОСОБА_1 з посади генерального директора Товариства в момент припинення строкового трудового договору 16 грудня 2010 року, у звязку з непереобранням Генерального директора на наступний строк;

- у звязку з відсутністю Генерального директора ОСОБА_1 на роботі, усунути ОСОБА_1 від виконання обовязків Генерального директора Товариства із збереженням заробітної плати та покласти повноваження Генерального директора на

Виконуючого обов'язки Генерального директора - ОСОБА_4 .... останньому приступити до виконання трудових обовязків терміново, з 09.10.2011 року, про що оформити Наказ.

-обрати на посаду Генерального директора Товариства ОСОБА_2 ... з моменту закінчення строку трудового договору ОСОБА_1В, та одержання дозволу на працевлаштування;

-уповноважити ОСОБА_4 укласти від імені ТОВ «Ел-Інвест» трудовий договір (контракт) з генеральним директором Товариства, підписати від імені та зі сторони Товариства відповідні документи (включаючи контракт), необхідні для отримання дозволу на працевлаштування і скріпити їх печаткою Товариства, вжити всіх необхідних заходів щодо одержання дозволу на працевлаштування ОСОБА_2 в Україні, видати для цього від імені Товариства довіреності на відповідних осіб;

-з моменту вступу ОСОБА_2 на посаду генерального директора Товариства покласти на нього обовязки щодо державної реєстрації зміни керівника Товариства;

-додати отримання дозволу на працевлаштування ОСОБА_2 ОСОБА_5 Д.В. виконувати обовязки Генерального директора ТОВ «Ел-Інвест» з правом підпису фінансових та бухгалтерських документів та повноваженнями, що надані генеральному директору Статутом ТОВ «Ел-Інвест».

Пізніше, 16.12.2010 року, на позачергових загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» було прийняте рішення звільнити ОСОБА_1 з займаної посади генерального директора Товариства з 16.12.2010 року.

Суд вважає, що законодавством України не передбачено можливості позасудового поновлення на посаді звільненої особи шляхом внесення змін до рішення про таке звільнення, а тому після прийняття загальними зборами товариства «Ел-Інвест» 08.10.2010 року рішення про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади - трудові відносини між сторонами припиняються з моменту прийняття такого рішення, Послідуючі зміни до такого рішення суд розцінює як такі, що не можуть породжувати будь-яких юридичних наслідків для звільненого.

Крім того, суд вважає за необхідне відзначити суперечливість наданих відповідачем

доказів.

Зокрема в матеріалах справи наявний Наказ за підписом в.о. генерального директора ТОВ «Ел-Інвест» ОСОБА_4 від 09.10.2010 року №б/н, в якому зазначено: «На підставі протоколу б/н від 08 жовтня 2010 року, у звязку із знаходженням ОСОБА_1 з 08.10.2010 на лікарняному ... відсторонити ОСОБА_1 від виконання трудових обовязків Генерального директора Товариства з 09.10.2010 року із збереженням середньої заробітної плати», в той час як про відсторонення позивача від займаної посади у протоколі від

08.10.2010не йдеться, а зазначається про це вже у протоколі від 09.10.2010 року.

Також у протоколі від 09.10.2010 року зазначено про необхідність ОСОБА_6 приступити до виконання трудових обовязків терміново, з 09.10.2011 року. Суд зважає також і на те, що підписи голови та секретаря загальних зборів на протоколі не посвідчені нотаріально, а сам протокол був наданий суду лише 18.11.2011 року на останньому судовому засіданні, при тому що позов було подано у жовтні 2010 року, після чого справа неодноразово переглядалася судами. З огляду на вказане у суду відсутні підстави вважати вказаний документ достовірним доказом по справі.

Представником відповідача надані суду докази звільнення позивача з роботи саме з

06.12.2010року, це - нарахування відповідачами заробітної плати позивачу за жовтень 2010 року - січень 2011 року, однак суд вважає, що цей факт не спростовує висновків суду щодо незаконності звільнення позивача.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на встановлену незаконність звільнення позивача з посади генерального директора ТОВ «Ел-Інвест», останній підлягає поновленню на попередній роботі. При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення.

На підставі ст.ст.21,23,24,36, 40, 41 КЗпП України, ч.ч. 1,5 ст. 235 КЗпП України, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92р.( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 4 ( V0004700-94 ) від 01.04.94р., N 18 ( v0018700-95 ) від 26.10.95р., N 15 ( v0015700-98 ) від 25.05.98р., п. 8.7. Статуту ТОВ «Ел-Інвест», абз. 2 п. 7.3. Статуту ТОВ «Ел-Інвест».

Керуючись ст. ст. 3,10, 60, 209,213,215,218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» про поновлення на роботі - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, на посаді Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ел-Інвест» ().

Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Рішення протягом 10 днів може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скаргу через Вишгородський районний суд.

Суддя: