АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
№ 22-ц-4782/2011 Головуючий 1 інст. - Ворона С.В.
Категорія: соціальні виплати Доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець A.B.,

при секретарі - Міхно І.C.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Управління праці і соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 15 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області про зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області про зобовязання вчинити дії.

На обґрунтування вказала, що має правовий статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 5.05.2009р. встановлено інвалідність III групи та віднесено до 1 категорії. На підставі Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХП /з наступними змінами/ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /далі - Закон № 796-ХП/, вона має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат на момент виплати. Однак всупереч вимог законодавства відповідач відмовляється здійснити відповідний перерахунок допомоги.

Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позов, визнати дії відповідачів неправомірними з зобовязанням Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області - провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність правових підстав для цього.

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 15 червня 2010 року позов задоволено.

Дії Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області визнані неправомірними з зобовязанням здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік відповідно до вимог статті 48 Закону № 796-ХП.

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові щодо перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік .

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржила, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області і розглядається за правилами КАС України відповідно до вимог Закону України від 2 грудня 2010 року №2748-VI Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, який набрав чинності 30 грудня 2010 року (далі Закон №2748-VI).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області виплатило позивачці допомогу на оздоровлення не у відповідності із ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а у твердій грошовій сумі, визначеній постановою КМУ N 562 від 12.07.2005 р.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом N 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 48 вищевказаного Закону України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), щорічна допомога на оздоровлення інвалідам першої і другої груп - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам третьої групи - чотири мінімальних заробітних плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Таким чином, вихідним критерієм обчислення цих виплат є мінімальна заробітна плата. Розмір мінімальної заробітної плати на 2009р. - законом України про державний бюджет на 2009р.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом N 796-ХІІ, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року N 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону N 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, правильним є висновок суду, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягає застосуванню стаття 48 Закону N 796-ХІІ (Аналогічна думка з цього приводу викладена в інформаційному листі ВАСУ від 17.06.2009 р. N 910/13/13-09).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" даний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території. Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується зокрема на принципах соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За наведених вище обставин, суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо суд правильно встановив обставини справи та не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200, 206 КАС України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області відхилити.

Постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 15 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий

Судді