Справа № 2-4/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої Тананайської Ю.А.

при секретарі Новоселецькій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Марганецької міської ради про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Марганецької міськоі ради з позовом про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 23 листопада 2007 року Відповідач ОСОБА_2 надаючи послуги по перевезенню за маршрутом «Поліклініка Миколаївка» відмовився везти його безкоштовно як пільговика. З зазначеного приводу він звернувся до міського голови, на що отримав відповідь-відписку. Вважає, що порушенні його права, як споживача послуг, тому просить стягнути з відповідачів 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні Позивач суду пояснив, що має статус інваліда 2 групи, 27.11.07 року на зупинці АТП в м.Марганець, він мав намір їхати марштрутним таксі «Поліклініка- Миколаївка», але водій автобусу відмовив йому, та вигнав з автобусу. Він в присутності свідків склав акт. Звернувся до виконкому, але отримав відповідь- відписку, якою виконком визнав факт порушення його прав, але не прийняв жодних заходів. Просить визнати дії Відповідачів неправомірними та стягнути завдану моральну шкоду 3000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідача було повідомлено про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник Відповідача ОСОБА_3 Марганецької міської ради позов не визнали та суду пояснили, що ОСОБА_3 не укладав договорів на перевезення з ПП Мешин. На перевезення по маршруту «Поліклініка- Миколаївка» укладався договір з ПП ОСОБА_4

Суд дослідив докази наданні позивачем та відповідачами та приходить до наступного:

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченням № 108132, і відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» має право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті.

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, як перевізника по маршруту в м.Марганець «Поліклініка- Миколаївка» та ОСОБА_3 Марганецької міської ради, як орган, який відповідає за організацію перевезень в місті, посилаючись на те, що 27 листопада 2007 року на зупинці АТП , йому було відмовлено в пільговому перевезенні водієм приватного підприємця ОСОБА_2

Згідно ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень. Обовязок з забезпечення компенсації витрат автомобільному перевізнику внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів та регулювання тарифів покладено ч. 2 ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Державними замовниками згідно абзацу 3 ч.1 ст.1 цього Закону, крім інших є обласні державні адміністрації, державні організації та установи, визначені законом про Державний бюджет України, а також державні організації та установи, уповноважені Кабінетом Міністрів України укладати державні контракти з виконавцями державного замовлення, а виконавцями державного замовлення є суб'єкти господарювання усіх форм власності (резиденти або нерезиденти), які виготовляють чи поставляють товари (роботи, послуги) для задоволення пріоритетних державних потреб. Формування державного замовлення, відповідно до ст. 2 цього Закону здійснюється державними замовниками шляхом укладання з виконавцями державного замовлення державних контрактів і гарантом по зобов'язаннях державних замовників є Держава. Фінансове забезпечення виконання державного замовлення, відповідно до ч.2, ч.3 ст.1 та ст. 4 цього Закону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел фінансування, що залучаються для цього. Обсяги коштів для закупівлі зазначених товарів, робіт і послуг передбачаються в Законі про Державний бюджет України на поточний рік та визначаються Кабінетом Міністрів України відповідними рішеннями про використання позабюджетних джерел фінансування.

Таким чином, законодавство передбачає обов»язок перевізника здійснювати пільгові перевезення пасажирів тільки в разі наявності замовлення на такі перевезення та відшкодування здійснення таких перевезень за рахунок відповідного бюджету в залежності від статусу замовника перевезень.

Відповідно до Протоколу № 3 засідання конкурсної комісії по перевезенню пасажирів автомобільним транспортом в м.Марганець від 21.01.2003 року визнано переможцем конкурсу на пасажирські перевезення автомобільним транспортом на маршрутах Поліклініка- Миколаївка, Поліклініка- Енгельс, Держбуд- с.Максимівка визнано Приватного підприємця ОСОБА_4

Згідно відповіді ОСОБА_3 Марганецької міської ради від 26 грудня 2011 року Приватний підприємець ОСОБА_2 23 листопада 2007 року перевезення пасажирів по регулярним міським автобісним маршрутам загального користування в м.Марганець не здійснював, договір на перевезення пасажирів з ПП ОСОБА_2 виконавчий комітет Марганецької міської ради не укладав.

Позивач наполягає, що йому послуги за зазначеним маршрутом надавав ПП «ОСОБА_2О.», якого він знав раніше. Також зазначену обставину підтверджують свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як, на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Доказів того, що дії ОСОБА_2 є неправомірними та те, що він здійснював перевезення пасажирів в місті Марганць, Позивачем не надано.

Заява про заміну неналежного відповідача належним, позивачем не подавалась, позовні вимоги позивач не змінював.

Суд вважає, що виконком організував перевезення в місті, уклав договір на перевезення з переможцем конкурсу, тому підстав вважати, що дії виконкому є неправомірними, не має.

За таких обставин, суд не вбачає достатніх правових підстав для визнання дій відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 Марганецької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в пільговому проїзді, як інваліду 2-ї групи, незаконними.

Щодо стягнення на користь позивачки моральної шкоди у звязку з незаконними діями відповідача, то в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що саме неправомірними діями Приватного підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Марганецької міської ради були спричинені йому моральні страждання.

Крім того, як на підставу стягнення моральної шкоди позивач посилається на Закон України "Про захист прав споживачів". Проте слід врахувати положення ст. 4 згаданого Закону, який передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

На підставі вищевикладеного, в межах позовних вимог позивача ОСОБА_1, суд вважає , що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 60, 59, 209,212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Марганецької міської ради про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська