РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2011 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Крамаренко Т.В., при секретарі - Наумкіній І.М., за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Злагода» (надалі КС «Злагода») про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, визнання "звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КС «Злагода» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що з 20.08.2009р. працював на посаді юриста КС «Злагода». Наказом від 18.05.2011 року його було звільнено з роботи на підставі п.З ст. 40 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадянського стягнення.

Посилаючись на те, що його звільнено без законних на те підстав, просив суд визнати його звільнення незаконним та поновити його на роботі, стягнути заробіток за час вимушеного прогулу.

В подальшому позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги, остаточно уточнивши, просив скасувати Наказ №40 від 28.04.2011р. про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, визнати звільнення незаконним, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, пояснивши, що дисциплінарне стягнення застосовано правомірно, а звільнення проведено відповідно до норм трудового законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно наказу №21 від 20.08.2009 року ОСОБА_1 був прийнятий в КС «Злагода» на посаду юриста на 6 місяців з випробувальним терміном 3 місяці з окладом 1000грн..

19 лютого 2010 року наказом №15 ОСОБА_1 було звільнено у звязку з закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ст.36 КЗпП України.

Згідно наказу №17 від 22.02.2010 року ОСОБА_1 прийнято на посаду юриста КС «Злагода» з окладом 1000 грн. на місяць.

При виконанні своїх трудових обовязків юриста Іванов В.О. повинен керуватися посадовою Інструкцією юриста, що затверджена протоколом №12 від 15.06.2007р. Спостережною радою КС «Злагода», Інструкцією з забезпеченням збереження комерційної тайни.

За невиконання розпоряджень керівника КС «Злагода» щодо виконання трудових обовязків - підпису на акті державного виконавця від 28.10.2010р. про проведення заходів експерта оцінки майна, наказом №42 від 28 жовтня 2010 року ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Від підпису вказаного вище наказу ОСОБА_1 відмовився про, що свідчить акт, складений головою правління КС «Злагода» у присутності працівників спілки.

Наказом №40 від 28 квітня 2011 року ОСОБА_1 було В.О. було обявлено сувору догану з попередженням про невідповідність займаній посаді, оскільки при виконання обовязків допустив виникнення негативних обставин в співпраці кредитної спілки з державною виконавчою службою Заводського району по справі ОСОБА_4, що призвело до незрозумілих дій та претензій виконавчої служби щодо майна боржників, яке є на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5О., як представника КС «Злагода». З наказом його було ознайомлено, але від підпису відмовився, що стверджується, актом від 28.04.20011р.. Відповідно до зазначено наказу було подані пояснення позивачем.

18 травня 2011 року КС «Злагода» було видано наказ №42, згідно до якого ОСОБА_1 зобовязано надати відповідь на вимогу головного державного виконавця та зареєструвати в журналі вихідної кореспонденції. Від підпису в ознайомлені з вказаним наказом ОСОБА_1 відмовився, про що складено акт головою правління в присутності працівників спілки. Проте відповідь в установлений строк позивачем не надано.

Наказом №43 від 18 травня 2011 року ОСОБА_1 за систематичні порушення посадової інструкції юриста кредитної спілки, зокрема невиконання наказу №42 від 18.05.2011р. та відмову від його підпису, звільнено з займаної посади на п. З ст.40 КЗпП України, про що зроблено запис в трудову книжку.

Згідно до п.З ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причини обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Частиною 1 статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до розяснень, що містяться в пунктах 22,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст. 40 п.1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п.З ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного бо громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратити юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Враховуючи те, що чинним законодавством передбачено тільки два види дисциплінарного стягнення, то вимоги позивача про скасування наказу №40 щодо застосування відносно нього дисциплінарного стягнення від 28.04.2011р. у вигляді суворої догани підлягає скасуванню.

Оскільки 28.04.2011р. дисциплінарне стягнення відносно позивача у вигляді суворої догани було застосовано незаконно то його звільнення за систематичне невиконання без поважних причини обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення на підставі п.З ст. 40 КЗпП України було проведено безпідставно, а тому є незаконним.

Згідно до ч.І ст.235 КЗпП України звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За такого, ОСОБА_1 необхідно поновити на посаді юриста КС «Злагода» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 19.05.2011р. по 25.07.2011р. у розмірі 2127,04грн. ( денний заробіток - 46,24 грн. х робочі дні - 33) без утримання податку та інших обовязкових платежів.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн..

Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5. 8, 10, 14, 60, 62, 88, 212, 214 -215, 218, 226, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати наказ Кредитної спілки «Злагода» №40 від 28 квітня 2011 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Визнати звільнення ОСОБА_1 - незаконним.

Поновити ОСОБА_1 на посаді юриста Кредитної спілки «Злагода».

Стягнути з Кредитної спілки «Злагода» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.05.2011 року по 25.07.2011 року у розмірі - 2127 (дві тисячі двадцять сім) гривень 04 коп. без утримання податку та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Кредитної спілки «Злагода» на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн., а всього 171 (сто сімдесят одну) гривню.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя