Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2011 Справа №2-1135/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Бєлоусовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської міської ради, про відібрання дитини та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської міської ради, про відібрання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення 8500 грн. моральної шкоди.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, в їх обгрунтування зазначають, що відповідачі по справі, які є батьками його дружини ОСОБА_5, після відїзду за межі території України забрали дитину до себе для її догляду. Після приїзду до країни і з намірами забрати свою дочку відповідачами чинилися перешкоди як у зустрічах з дитиною, так і щодо передання дитини батькові для подальшого проживання та виховання.

Відповідачі у справі та їхній представник позовні вимоги заперечують, посилаючись на те, що позивач разом із дружиною виїхали за межі території України для працевлаштування і дитину передали їм на догляд та виховання. Після приїзду ОСОБА_1 він почав вимагати повернення йому дочки, провокував сварки, знаходячись в квартирі. Станом на теперішній час до дитини приїхала її мати, які і проживають разом з ними, а тому підстав для відібрання дитини від матері немає.

Представник третьої особи зазначає, що згідно висновку Органу опіки та піклування вирішено за недоцільне відібрання дитини.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 22.09.2008р., від якого в них народилася дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №092565 від 25.03.2009р.

Як встановлено судом та не заперечується самими сторонами, після відїзду ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за межі території України їхня дитина ОСОБА_4 проживала у батьків дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Тобто, в порядку ст. 160 СК України батьки дитини визначили місце проживання дитини за час їхньої відсутності.

Однак, як стверджує позивач, після його приїзду йому чиняться перешкоди у побаченні з дитиною, батьки дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не віддають дитину йому як батькові.

Згідно ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підстав закону або рішення суду.

Висновком Органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15.06.2011р. №1014 було встановлено, що батьки дитини, залишивши малолітню доньку на виховання бабусі та дідуся перебували на заробітках за межами України. Зі слів батька ОСОБА_1, після його повернення батьки дружини перешкоджали йому бачитись з дитиною, брати участь у її вихованні. В травні 2011 року мати дитини ОСОБА_5 повернулася із-за кордону в Україну на постійне місце проживання до своїх батькові за адресою м. Тернопіль, вул. Київська,10/11. З її слів зясовано, що вона буде проживати зі своєю дочкою у своїх батьків, займатися вихованням ОСОБА_4, піклуватися про неї, дбати про її здоровя. Тому, проживання малолітньої дитини з матірю не суперечить її інтересам. За таких обставин, Орган опіки та піклування вважає, що відібрання малолітньої дитини ОСОБА_4 не доцільне, залишити проживати малолітню дитину разом з матірю за адресою м. Тернопіль, вул. Київська,10/11.

За таких обставин, враховуючи повернення матері дитини та її проживання з дитиною, приймаючи до уваги висновки, надані Органом опіки та піклування по цьому питанню, а також те, що матеріалами справи не підтверджено порушення інтересів малолітньої дитини проживанням разом матірю, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині відібрання дитини.

Разом з тим, висновком Служби у справах неповнолітніх дітей від 23.03.2011р. №522/24.2 було встановлено гр. ОСОБА_1 дні та години побачення з малолітньою дитиною ОСОБА_4.

Крім цього, не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди як такі, що не підтвердженні належними та допустимими доказами, а також факту понесення такої шкоди в звязку з неправомірними на думку позивача діями відповідачів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 163 СК України, ст.ст. 60, 88, 212, 214, 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.