Справа № 2-2538/11
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

11 жовтня 2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Бреславець І.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до 36 обєднаного загону Державної спеціалізованої служби транспортну про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 10 серпня 2011 року звернулася в суд з позовом до 36 обєднаного загону Державної спеціалізованої служби транспортну про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію.

В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. В квітні 2011 року зверталася із заявою на імя командира 36 обєднаного загону Державної спеціалізованої служби транспорту з проханням про надання дозволу на приватизацію квартири, що знаходиться на балансі відповідача, але в наданні такого дозволу було відмовлено.

Просила суд дії відповідача по здійсненню перешкод в порушенні права на приватизацію житла визнати неправомірними, зобовязати 36 обєднаний загін Державної спеціалізованої служби транспорту, як балансоутримувача, не чинити перешкод та надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача та третя особа ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини.

Представник відповідача до суду не зявився, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, подавав до суду свої письмові заперечення та просив вирішувати справу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно з ордером від 24 червня 2008 року № 71 набула право на вселення в квартиру АДРЕСА_2 (стара адреса станція Супрунівка, буд. 11).

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», на який посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, в преамбулі до нього встановлює, що цей Закон визначає правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання.

Частиною 2 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

До обєктів приватизації згідно зі ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Як встановлено судом дослідженими в справі доказами, будинок № 1 по вул. П.Жданюка в м. Полтаві не передавався до комунальної власності міста та не належить до житлового фонду місцевої ради.

Згідно акту прийому-передачі військового містечка № 73 с. Супрунівка Полтавської області 36 обєднаному загону в грудні 2005 року даний будинок прийнято до сфери управління Міністерства транспорту та звязку України, будинок знаходиться на балансі 36 обєднаного загону державної служби транспорту.

Організація проведення приватизації та оформлення права власності встановлені ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якою передбачено, зокрема, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Порядок передачі квартир у власність громадян та перелік документів, що підлягають оформленню, встановлено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, що затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 р. N 396, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 р. за N 109/17404.

Згідно з п. п. 17, 18 зазначеного Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 в порядку, встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», з відповідною заявою про передачу у власність квартири АДРЕСА_3 та переліком відповідних документів до органу приватизації не зверталася.

Письмове колективне звернення мешканців будинку по вул. П.Жданюка, 1 в м. Полтаві (а.с. 4), а також заява ОСОБА_2 від 11 квітня 2011 року (а.с. 5), які адресовані командиру 36 обєднаного згоду державної спеціалізованої служби транспорту, подані без дотримання встановленого чинним законодавством порядку, тому не можуть бути оцінені як подача особою заяви про передачу квартири у власність шляхом її приватизації.

Згідно з нормами ст. 11 ЦПК України суд відповідно до принципу диспозитивності розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку з заявою про передачу їй у власність квартири АДРЕСА_4 до уповноваженого органу не зверталася, відповідач, 36 обєднаний загін державної спеціалізованої служби транспорту, права позивача на приватизацію не порушував, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи принцип диспозитивності та право особи самостійно розпоряджатися наданими їй правами, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод в приватизації є безпідставними, в їх задоволенні слід відмовити.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем ОСОБА_2 судові витрати не підлягають їй відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до 36 обєднаного загону Державної спеціалізованої служби транспортну про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_3