АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Оніщук М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Сливка А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 684306,00 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про забезпечення позову, в якому останній просив з метою забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача, а саме:

- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 51,70 кв.м.;

- земельну ділянку, площею 0,1050 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельну ділянку, площею 0,0970 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_2;

- земельну ділянку, площею 0,1050 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_3, які знаходяться на території Лебедівської сільської ради садового товариства «Авакс» у Вишгородському районі Київської області;

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- земельну ділянку, площею 0,2397 га., кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, б/н;

Оскаржуваною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.12.2010 року клопотання задоволено частково - накладено арешт на:

- земельну ділянку, площею 0,1050 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельну ділянку, площею 0,0970 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_2;

- земельну ділянку, площею 0,1050 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_3,

які знаходяться на території Лебедівської сільської ради садового товариства «Авакс» у Вишгородському районі Київської області та належать відповідачці ОСОБА_4, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, зареєстрований 27.10.2009 року у ДП «Центр ДЗК».

Не погодившись з даною ухвалою представник відповідача оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом вимог ст. 151 ЦПК України, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу залишити без змін, оскільки ухвала постановлена з дотриманням вимог закону, при цьому також зазначив, що спір вже вирішено по суті і прийнято рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідача та позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції забезпечуючи позов виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим і колегія суддів повністю з ним погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь- якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, співвставивши заявлені позовні вимоги з обраним судом заходом забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку про їх співмірність, а відтак суд першої інстанції законно та обґрунтовано задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, оскільки невжиття саме цього заходу забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи представника відповідача були предметом дослідження в суді першої інстанції і висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином, оскільки при апеляційному розгляді справи порушень вимог закону, які є підставою для скасування ухвали в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів −

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді