Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

„11" березня 2011 року
Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді
РИКОВА М.І.

при секретарі ДРИЛЬ
Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Великий
Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом, в якому вказала, що з 25 грудня
1999 року вона перебувала у шлюбі із
відповідачем. В період шлюбу вони
придбали автомобіль «Hyundai Tucson « 2.0 5 МТ4»,
2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1. 01 квітня 2010 року відповідач
припинив шлюбні відносини і ведення
спільного господарства. Сторони не
можуть дійти спільної мови щодо
розподілу автомобіля. Позивач просить
визнати за нею право власності на 1/2
частину автомобіля «Hyundai Tucson « 2.0 5 МТ4»,
вартістю 10 000 грн. 00 коп., зареєстрований
на ім'я відповідача (а.с.03).

Позивач та її представник
неодноразово уточнювали позовні
вимоги та в останній редакції просили
суд визнати за ОСОБА_1 право власності
на автомобіля «Hyundai Tucson « 2.0 5 МТ4», 2007
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований на ім'я відповідача
ОСОБА_2 26 жовтня 2007 року, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_6, а відповідачеві виділити
автомобіль «AUDI A6», державний номер
НОМЕР_2, 1995 року випуску та трактор
«Т-150К», реєстраційний номер НОМЕР_3.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду
зустрічну позовну заяву, в якій вказав,
що за період перебування у шлюбі з
ОСОБА_1 ним було капітально
відремонтовано домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, в якому він з ОСОБА_1
проживали з 1991 року по квітень 2010 року,
а на даний час продовжує проживати його
колишня дружина зі своїми батьками. За
цей період було особисто за власні
кошти замінено крівлю будинку на
загальну суму 15 209 грн. 57 коп., замінено 9
вікон на суму 16 250 грн. 00 коп., придбано
меблів на суму 15 010 грн. 00 коп., проведено
водопровід на суму 2 099 грн. 50 коп.. Також
за час спільного проживання він
придбав домашній кінотеатр, вартістю 11
000 грн. 00 коп., пральну машину, вартістю 7
000 грн. 00 коп., радіотелефон, вартістю 2 500
грн. 00 коп., компресор, вартістю 2 000 грн.
00 коп., автомобільну мийку, вартістю 2 700
грн. 00 коп., побудував гараж на два
вантажних автомобіля, вартістю 70 000 грн.
00 коп.

Просить визнати за ним право особистої
власності на автомобіль «Hyundai Tucson « 2.0 5
МТ4», 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, автомобільну мийку високого
тиску, вартістю 2 700 грн. 00 коп.,
компресор, вартістю 2 000 грн. 00 коп., а за
ОСОБА_1 визнати право власності на
гараж, вартістю 70 000 грн. 00 коп., меблі на
загальну суму 15 010 грн. 00 коп., домашній
кінотеатр, вартістю 11 000 грн. 00 коп.,
пральну машину, вартістю 7 000 грн. 00 коп.,
а також в рахунок грошової компенсації
за автомобіль зарахувати заміну 9 вікон
на суму 16 250 грн. 00 коп., заміну крівлі
будинку на загальну суму 15 209 грн. 57 коп.
та проведення водопроводу на суму 2 099
грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і
її представник позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просили
визнати право власності за ОСОБА_1 на
автомобіль «Hyundai Tucson « 2.0 5 МТ4», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
вартістю 100 00 грн. 00 коп. Позовні вимоги
відповідача не визнали, при цьому
ОСОБА_1 пояснила, що майно, яке просить
відповідач визнати його особистою
власністю було придбано в період шлюбу
і дане майно відповідач вивіз із
будинку після припинення шлюбних
відносин. Що стосується іншого майна,
яке відповідач просить визнати
спільним сумісним майном та розділити
його, то дійсно в період шлюбу вони
придбали пральну машину «BOSCH», вартістю
2 900 грн. 00 коп., домашній кінотеатр,
вартістю 6 000 грн. 00 коп., диван кутовий, 4
табурета, стіл. Заміну вікон та ремонт
будинку проводили за гроші, які давав
її брат, а ні чоловік. Просить у позові
відповідачу відмовити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_2
підтримав та просить їх задовольнити,
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав і
пояснив, що ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем, обробляє земельні
ділянки, для чого придбав трактор
«Т-150К», реєстраційний номер НОМЕР_3. В
зв'язку з чим, трактор не може бути
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя. Автомобіль «AUDI A6», 1995 року
випуску не належить ОСОБА_2, а належить
іншій особі. Просить зустрічну позовну
заяву задовольнити в повному обсязі, в
первісному позові - відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази по
справі, вважає зустрічний позов ОСОБА_2
таким, що підлягає частковому
задоволенню, а позов ОСОБА_1 таким, що не
підлягає до задоволення.

Судовим розглядом встановлено, сторони
з 25 грудня 1999 року знаходилися в
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_7, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області (а.с. 04).

28 лютого 2011 року згідно рішення
Великобурлуцького районного суду
Харківської області шлюб, укладений 25
грудня 1999 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2
розірвано (а.с.200).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута під час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї. За рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

За час знаходження у шлюбі (сторонами в
судовому засіданні було підтверджено),
що вони придбали таке рухоме майно, яке
є предметами побуту, а саме: пральну
машину «BOSCH», вартістю 2 900 грн. 00 коп.,
домашній кінотеатр, вартістю 6 000 грн. 00
коп., диван кутовий «Лаура», вартістю 2
590 грн. 00 коп., 4 табурета, вартістю 75 грн.
00 коп. кожна, на суму 300 грн. 00 коп., стіл,
вартістю 235 грн. 00 коп. Крім того,
замінено крівлю будинку на загальну
суму 15 209 грн. 57 коп., замінено 9 вікон на
суму 16 250 грн. 00 коп.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Отже, сторони в судовому засіданні
погодились з найменуванням, кількістю
і вартістю рухомого майна, яке було
придбано в період шлюбу, а тому суд
вважає, що ці обставини в цій частині не
підлягають доказуванню.

В частині зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2, що стосується розподілу іншого
майна, а саме: автомобільної мийки
високого тиску, вартістю 2 700 грн. 00 коп.,
компресора, вартістю 2 000 грн. 00 коп.,
інших меблів, які не визнала ОСОБА_1,
проведення водопроводу, вартістю 2 099
грн. 50 коп., придбання будівельних
матеріалів на суму 11 984 грн. 90 коп.
(а.с.98,99,101), то суду не було надано
відповідних доказів того, що дане майно
було придбано сторонами по справі в
період шлюбу і що дане майно є спільною
сумісною власністю подружжя, а тому
позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним
позовом в частині розподілу вказаного
майна є безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення.

З приводу розподілу гаража на два
вантажні автомобіля, то в судовому
засіданні встановлено, що вказаний
гараж не узаконений, збудований
самовільно, а тому розподілу не
підлягає (а.с.129). Згідно зі ст.376 ЦК
України жилий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була виділена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотним порушенням
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.
Стороною по справі на дану будівлю не
надано ніяких документів.

Крім того, подружжям в період шлюб було
придбано також автомобіль «Hyundai Tucson « 2.0
5 МТ4», 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, колір сірий, номер кузова
НОМЕР_4, зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 26
жовтня 2007 року, реєстраційний талон
серії НОМЕР_6 (а.с.194), який є спільною
сумісною власністю подружжя і кожен із
подружжя має право на 12 частину даного
автомобіля. Вказаний автомобіль
зареєстрований на ім'я відповідача та
перебуває у його користуванні, що
стверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та не
заперечується сторонами по справі.
Представник відповідача суду пояснив,
що даний транспортний засіб ОСОБА_2
необхідний у зв'язку з його
підприємницькою діяльністю, дана особа
використовує автомобіль по роботі.

Оскільки це річ неподільна позивачкою
в судовому засіданні було озвучено
суму його вартості 100 000 грн. 00 коп. В
судовому засіданні представник
відповідача не визнав таку, вказавши
суму вартості автомобіля 50 000 грн. 00
коп., при цьому сторони відмовились від
проведення товарознавчої експертизи
(а.с.201-202).

Згідно ст.146 ЦПК України у разі ухилення
особи, яка бере участь у справі, від
подання експертам необхідних
матеріалів, документів або від іншої
участі в експертизі, якщо без цього
провести експертизу неможливо, суд,
залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Оскільки сторони ухилились від
проведення експертизи, яка необхідна
для визначення остаточної вартості
автомобіля, суд вважає за можливе
визнати факт вартості автомобіля в
сумі 100 000 грн. 00 коп., яку озвучила
позивачка ОСОБА_1 і ця сума є більш
справедливою.

Враховуючи, що даний автомобіль
перебуває у користуванні відповідача
та зареєстрований на його ім'я, суд
вважає зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
в частині визнання за ним право
власності на автомобіль «Hyundai Tucson « 2.0 5
МТ4», 2007 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, реєстраційний талон серії
НОМЕР_6 є обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

З урахуванням того, що автомобіль річ
неподільна, суд приходить до висновку,
що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню грошова компенсація за її 12
частину в даному спільному майні
подружжя, а саме 12 частину вартості
автомобіля, що складає суму 50 000 грн. 00
коп. Однак, оскільки в судовому
засіданні було встановлено, що за час
знаходження у шлюбі, сторонами
придбане пральну машину «BOSCH», вартістю
2 900 грн. 00 коп., домашній кінотеатр,
вартістю 6 000 грн. 00 коп., диван кутовий
«Лаура», вартістю 2 590 грн. 00 коп., 4
табурета, вартістю 75 грн. 00 коп. кожна,
на суму 300 грн. 00 коп., стіл, вартістю 235
грн. 00 коп. і дане майно знаходиться в
користуванні у позивачки ОСОБА_1, що
підтвердила остання в судовому
засіданні, суд приходить до висновку,
вищевказане майно слід виділити ОСОБА_1
в порядку розподілу майна подружжя та
визнати за нею право власності на це
майно, загальною вартістю 12 025 грн. 00
коп. Крім того, за час знаходження у
шлюбі, сторонами замінено крівлю
будинку на загальну суму 15 209 грн. 57 коп.
(а.с.102), замінено 9 вікон на суму 16 250 грн.
00 коп. (а.с.104,112,115), а всього на суму 31 459
гр. 57 коп., а це також є спільною
сумісною власністю подружжя і кожен із
подружжя має право на 12 частину цього
майна. В зв'язку з чим, суд вважає
можливим зарахувати 1/2 частину
вартості цього майна, яка належить
ОСОБА_3, в рахунок компенсації ОСОБА_1 за
перевищення частки в праві власності
автомобіля.

Що стосується розподілу автомобіля «AUDI
A6», державний номер НОМЕР_2, 1995 року
випуску та трактора «Т-150К»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, то дані
вимоги не підлягають до задоволення,
оскільки в судовому засіданні було
встановлено, що власником автомобіля
«AUDI A6», 1995 року випуску, колір
фіолетовий, є ОСОБА_4 і це підтверджено
довідкою начальника управління ДАІ
ГУМВС України в Харківській області
(а.с.188), а ні сторони по справі. ОСОБА_1 не
надала доказів, що даний автомобіль є
спільною сумісною власністю подружжя,
дана особа в первісній позовній заяві
про даний автомобіль ніякої мови не
вела.

Стосовно трактора «Т-150К»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, то суд
приходить до висновку, що дана
неподільна річ не є об'єктом спільної
сумісної власності. Так, в судовому
засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 є
фізичною особою - підприємцем (а.с.56),
його вид діяльності - вирощування
сільськогосподарської продукції і це
не оспорює позивачка. ОСОБА_2 зібрав в
2003 році трактор „Т-150К", заводський
номер НОМЕР_9, двигун № НОМЕР_5, шасі
НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_3 і 26
травня 2003 року зареєстрував його на
свої ім'я (а.с.55), дану
сільськогосподарську техніку
використовує в своїй підприємницькій
діяльності. Відповідно п.29 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 р. № 11 „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», „відповідно до положень
статей 57,61 СК України, ст.52 ЦК України,
майно приватного підприємства чи
фізичної особи - підприємця не є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя."

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні
беззаперечно було встановлено, що
подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за час шлюбу
набуте майно, домовленості або
шлюбного договору з приводу часток в
праві власності між ними не укладалося,
суд розподіляє вищевказане майно, яке є
об'єктом права їх спільної сумісної
власності, в рівних частках, із
стягненням із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошової компенсації різниці між
виділеними частками 20 830 грн. 21 коп.
відповідно до позовних вимог.

Судові витрати між сторонами суд
розподіляє пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі ст.ст. 60,70 СК України,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 214-218 ЦПК
України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_2 в порядку
розподілу майна подружжя та визнати за
ним право власності на наступне майно:
автомобіль «Hyundai Tucson « 2.0 5 МТ4», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, колір
сірий, номер кузова НОМЕР_4, вартістю 100
000 грн. 00 коп.

Припинити право власності ОСОБА_1 на
автомобіль «Hyundai Tucson « 2.0 5 МТ4», 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Виділити ОСОБА_1 в порядку розподілу
майна подружжя та визнати за нею право
власності на наступне майно: пральну
машину «BOSCH», вартістю 2 900 грн. 00 коп.;
домашній кінотеатр, вартістю 6 000 грн. 00
коп.; диван кутовий «Лаура», вартістю 2
590 грн. 00 коп.; 4 табурета, вартістю 75 грн.
00 коп. кожна, на суму 300 грн. 00 коп.; стіл,
вартістю 235 грн. 00 коп., а всього на суму
12 025 грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
Громову компенсацію за перевищення
частки в праві власності 20 830 грн.
(двадцять тисяч вісімсот тридцять) грн.
21 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
понесені ним судові витрати в сумі 590
грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Великобурлуцький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 15 березня 2011 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького
районного суду

Харківської області:
М.І.РИКОВ

Рішення виготовлено за допомогою
комп'ютерної техніки в нарадчій
кімнаті і є оригіналом.