Апеляційний суд Харківської області
Категорія: договірна
Головуючий 1 інст. - Григор'єва А.О.
Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2011 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Коршун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинськоґо районного суду м. Харкова від 05 травня 2011 року за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 136 388,93 грн. основного боргу та 1363,89 грн. судових витрат.

Відповідно до ухвали судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 01 вересня 2008 року про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_3 вказане рішення районного суду набрало законної сили.

31 березня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до районного суду із заявою про перегляд вказаного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2008 року за нововиявленими обставинами. При цьому ОСОБА_3В, послалася на те, що за висновком отриманого нею експертного дослідження світлокопії боргової розписки, проведеного Київським НДІ судових експертиз МЮ

України 03.03.2011 року, було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 у борговому документі виконано ймовірно не нею, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 на борговому зобов'язанні. Вказуючи про те, що на день постановления районним судом рішення по справі такий висновок експертного дослідження не був відомий, просила його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2011 року ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні заяви.

Не погоджуючись з такою ухвалою районного суду, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати, а також - скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2008 року та відмовити у задоволенні позову, призначивши судову експертизу ксерокопії боргового зобовязання від 27.12.2002 року. При цьому ОСОБА_3В, послалася на те, що суд порушив норми матеріального і процесуального права, наявні підстави для відводу головуючого по справі судді, заявник була позбавлена юридичної допомоги при розгляді заяви, суд безпідставно не вирішив клопотання про проведення почеркознавчої експертизи боргового зобовязання від 27.12.2002 року, яким зафіксовано факт передачі грошей ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, та не надав належної оцінки експертному висновку, що підпис від імені ОСОБА_3 на борговому зобовязанні, виконаний іншою особою, а також - не взяв до уваги, що в у своєму рішенні від 18.03.2008 року суд послався на договір позики, який підтверджується саме вказаною розпискою, а не розпискою від 01.01.2004 року, як помилково зазначив районний суд у своїй ухвалі від 05 травня 2011 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що у 1998 році між позивачами та відповідачкою був укладений договір позики на суму 15840,00 доларів США. 01.01.2004 року відповідач додатково позичила у позивачів 1417,00 доларів США, а протягом 2004 року - ще 6216,00 доларів США, загальна сума боргу складає 23473,00 доларів США. На підтвердження укладення сторонами договору позики на зазначених вище умовах суду була надана розписка, написана відповідачем та особисто нею підписана. Суд за недоведеністю відхилив твердження представника відповідача відносно того, що дана розписка від 01.01.2004 року, яка міститься на а.с. 142, т. 1 справи, є фіктивною за її безгрошовістю.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не

були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, фальшивість документів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

ОСОБА_3 не могла не знати про дійсний зміст боргової розписки, на підставі якої суд дійшов висновку про наявність у неї боргу, тому у даному випадку ОСОБА_3 після постановления районним судом рішення по справі, на підставі отриманого експертного висновку

фактично поставила питання про перегляд цього рішення з огляду на фальшивість боргової розписки.

За правовою позицією, яка викладена у п. 6 Постанови Пленуму ВС України «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили»

посилання в заяві на наявність у матеріалах справи фальшивих документів за загальним правилом визнається підставою для перегляду судового рішення, якщо ці обставини встановлені вироком суду, що набрав законної сили.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 не надала передбачених наведеними нормами цивільного процесуального закону доказів, наявності підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а висновок судової експертизи у даному випадку не є належним та допустимим доказом таких підстав, суд першої інстанції законно та обґрунтовано відмовив у задоволенні її заяви. Окрім того, оскільки рішення районного суду ґрунтується на розписці від 01.01.2004 року, заявниця не довела, що ймовірна фальшивість розписки від 27.12.2002 року має значення для справи.

При цьому судова колегія відхиляє доводи скарги про упередженість суду першої інстанції та несправедливість судового розгляду, за їх недоведеністю та безпідставністю.

Оскільки таким чином судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то судова колегія з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312, 315, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак на протязі 20 днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: