Провадження № 2/2517/1562/11
Єдиний унікальний № 2-1136/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Голушко Н.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідною позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_3 - 2540,00 грн. коштів на відшкодування 1/3 частини за оплату комунальних послуг та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він є власником 2/3 часток квартири № 82, що по вул. Садовій, 70 в м.Прилуки, інша 1/3 частка - належала померлому 20.04.2007р. спадкодавця ОСОБА_4, після смерті якого позивач здійснював оплату комунальних послуг за всю квартиру. Відповідачка ОСОБА_3 лише 19.02.2009р. зареєструвала своє право на спадщину 1/3 частки квартири № 82, що по вул. Садовій, 70 в м.Прилуки після смерті свого батька. Позивач вказує, що він самостійно сплачував кошти за комунальні послуги, обслуговування мереж, абонентську плату, телефон та опалення по вказаній квартирі, всього сплатив 8937,50 грн. Оскільки власник ОСОБА_3 зобов'язана була утримувати майно відповідно до своєї частки, а тому позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримала вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові та пояснила, що після смерті ОСОБА_4 у квартирі № 82. що по вул. Садовій, 70 в м.Прилуки ніхто не проживав, і вона, як колишній опікун ОСОБА_2, проводила за нього оплату всіх витрат по даній квартирі. Ніяких домовленостей між сторонами щодо утримання такого майна не було, проте за квартиру потрібно було платити, щоб не було заборгованості.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не заявилася, але подала письмову заяву в якій вказує, що на час смерті батька, вона була неповнолітньою, і оформленням спадщини займалася її мати. Ніякої домовленості щодо утримання квартири № 82, що по вул. Садовій. 70 в м.Прилуки з ОСОБА_2 не було, даною квартирою вона не користується. Просить розглядати справу без неї та у позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із запереченням відповідача, дослідивши матеріали та оцінивши докази справи в їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, виходячи із слідуючого.

Судом встановлено і сторонами не заперечується та відміткою КП „Прилуцьке МБТГ у копії домової книги, підтверджується що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).

Так. згідно вимог ст.ст. 64. 162 ЖК України власники квартир зобовязані сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги, які встановлюються угодою сторін за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Аналізуючи надані позивачем копії повідомлень про необхідність сплати комунальних платежів та квартирної плати вбачається, що такі були зроблені та ім'я ОСОБА_4 та і в частині квитанцій про сплату таких, також вказано даного платника (а.с. 11. 14-15). У частині платіжних документів взагалі не має даних про платника послуг, в частині - платником вказано ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с. 12-13, 16-21). Також є рахунки та оплата за телекомунікаційні послуги (телефон), за утримання будинку та прибудинкової території

Стаття 11 ЦК України передбачає підстави виникнення цивільних прав та обовязків, які виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Зокрема це можуть бути крім того, договори, інші правочини чи інші юридичні факти.

Відповідно до вимог ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій. вчинення яких не є обовязковим для неї.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Так. у судовому засіданні встановлено, проти чого не заперечувала представник позивача, шо ОСОБА_2 добровільно сплачував квартирну плату та комунальні послуги за все житлове приміщення. Жодних угод чи домовленостей із ОСОБА_3 щодо проведення відповідних платежів і за її частку у квартирі № 82. що по вул. Садовій, 70 в м.Прилуки між сторонами не існувало та відповідачка про таке не просила позивача. Також позивачем не ставилося питання про розподіл особових рахунків по оплаті квартплати чи комунальних послуг за свою частку у власності квартирою.

Тобто, між сторонами не було належним чином оформленої домовленості з приводу відшкодування ОСОБА_2 витрат, повЯзаних із оплатою за користування квартирою чи комунальних послуг, які б ОСОБА_3 зобов'язувалась вчинити на користь позивача.

Отже, коли позивачем не подано належних доказів про існування зобовязання ОСОБА_3 компенсувати йому (ОСОБА_2Г.) витрат по оплаті квартирної плати та комунальних послуг, тому суд вважає відсутніми правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 14 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 15, 60, 209, 213 - 215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України. -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г оловуючий: ОСОБА_6