Рубіжанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2011 2-684/11

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

при секретарі Прудовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції про визнання незаконним вилучення та накладення арешту на автомобіль

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду з позовом до відповідача ,вказавши ,що між нею та ПАТ "Ерсте Банк" було укладено кредитний договір відповідно до якого їй було надано кредитні кошти на придбання автомобілю .В забезпечення виконання зобов"язань між нею та ПАТ "Ерсте Банк" укладено договір застави транспортного засобу від 11.06.2008 року відповідно до якого придбаний автомобіль марки "MITSUBISI PAJERO" ,державний номер ВВ 0267ВН передано у заставу кредитодавцю,про що є відмітка у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.Зазначений автомобіль належить їй на праві власності .Заочним рішенням Рубіжанського міського суду від 18.01.2011 року стягнуто з неї на користь ПАТ "Ерсте Банк" грошові кошти. 11.02.2011 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення.Проте ,ще 18.01.2011 року ,до набрання сили зазначеного судового рішення державним виконавцем без відповідних правових підстав ,був вилучений у неї заставлений автомобіль і провадяться дії з розпорядження її майном ,спрямовані на реалізацію цього майна. Їй стало відомо,що існує постанова державного виконавця про видачу автомобіля представнику ПАТ "Ерсте Банк" ОСОБА_2,складено акт про зміну зберігача майна ,а також винесено постанову про призначення експерта для оцінки автомобіля ,але ці документи надані їй не були. Відповідно до Закону України "Про заставу" звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду .Реалізація заставленого майна на яке звернено стягнення провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду . Проти резолютивна частина рішення Рубіжанського міського суду містить припис про стягнення грошових коштів як і виконавчий лист ,виданий на підставі цього рішення.Про звернення стягнення на заставлене майно не йдеться.Оскільки немає будь-яких судових рішень ,що набрали законної сили ,або виконавчих написів нотаріуса,за якими вирішено звернути стягнення на заставлене майно,належне їй,то відсутні і підстави вилучення автомобілю.Крім цього дії державного виконавця з виконання рішення Рубіжанського міського суду суперечать вимогам ,встановленим Законом України "Про виконавче провадження" .Із акту державного виконавця від 22.02.2011 року вбачається,що в цей день було змінено зберігача майна на ОСОБА_2.Але передачі на зберігання майна на яке звертається стягнення повинно передувати проведення опису майна і накладання на нього арешту .Але на виконання рішення Рубіжанського міського суду дій з опису і арешту автомобілю не проводилось,відповідний акт не складався .Згідно з ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" копія акту опису повинна містити її підпис і бути надана їй як боржнику,що не було зроблено в силу відсутності події опису і накладення арешту.При цьому призначення зберігача відображається в акті опису і арешту ,вимоги до якого

щодо його форми (номерний бланк,тощо) встановлені законодавстом і складання інших актів з розпорядження чужим майном законодавством не предбачено.Тобто відсутні належні документи щодо передачі на зберігання майна іншій особі.А тому передача державним виконавцем автомобілю на зберігання іншій особі є незаконною.Згідно зі ст.9 Закону України "Про заставу" заоном чи договром предбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця ,заставодержателя або третьої особи.Договором застави від 11.05.2008 року не передбачено іншого ніж перебування заставленого майна у володінні у заставодавця.Знаходження майна у заставодержателя законом передбачається лише при укладенні договору закладу ,якій між нею та ПАТ "Ерсте Банк"не укладався ,а інших підстав знаходження її майна у інших осіб законом не передбачено .Таким чином відповдіач незаконно ,без відповідної правової підстави заволодів її автомобілем.Просить визнати незаконним вилучення автомобілю марки "MITSUBISI PAJERO" ,державний номер ВВ 0267ВН і свідоцтва про державну реєстрацію даного транспортного засобу,зобов"язати відповідача повернути їй зазначений автомобіль.

У судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги ,просив визнати незаконними вилучення і накладення арешту на автомобіль марки "MITSUBISI PAJERO" ,державний номер ВВ 0267ВН,надав аналогічні пояснення по суті позову.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав.Пояснив,що 17.03.2010 року на примусове виконання до ВДВС Рубіжанського міського управління юстиції надійшов виконавчий лист № 2а-24086 від 10.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_1на користь Рубіжанської ОДПІ штрафу в розмірі 24019,40 грн. В той же день державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження і її копія направлена сторонам виконавчого провадження. В зв"язку з тим,що боржник добровільно не виконала рішення суду 13.04.2010 року державним виконавцем було зроблено запити про наявність майна,належного ОСОБА_1В .Згідно відповіді від 07.05.2010 року з МРЕВ УДАІ УМВС м.Руюіжне за ОСОБА_3 зареєстровано спірний автомобіль, на який державним виконавцем було накладено арешт,а також оглошено розшук і затримку автомобіля.Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 25.08.2010 року державним виконавцем було встановлено,що спірний автомобіль знаходиться в заставі ВАТ "Ерсте Банк" .25.08.2010 року заставодержателя було повідомлено про накладення арешту на рухоме майно.26.11.2010 року було отримано погодження заставодержателя ВАТ "Ерсте Банк" на опис і арешт заставленого майна банку та подальшої його реалізації з прилюдних торгів в зв"язку з тим,що кредитна заборгованість ОСОБА_1 склала 38637,95 долаірв ОСОБА_4 цьому зазначалося,що заставодержатель готовий взяти автомобіль на належне зберігання.18.01.2011 року було затримано зазначений автомобіль ,складено акт опису і арешту майна .

11.02.2011 року на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Рубіжанського МУЮ надійшов виконавчий лист № 2-164/11 від 28.01.2011 року про стягнення з позивачки на користь ПАТ "Ерсте Банк" боргу в сумі 347445,36 грн.В той же день була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження .18.02.2011 року було винесено постанову про об"єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження в зв"язку з тим,що за ОСОБА_1 є декілька виконавчих проваджень .22.02.2011 року актом державного виконавця було змінено зберігача майна на представника стягувача ПАТ "Ерсте Банк" ОСОБА_2та передано на зберігання спірний автомобіль.

15.08.2011 року автомобіль було продано на аукціоні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного .

11.06.2008 року між ВАТ „Ерсте Банк та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу (а.с.8,9) ,який забезпечує вимоги,що витікають із Кредитного договору № 014/0399/5/17565 від 11.06.2008 року ,укладеного між тими же сторонами.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10) автомобіль марки "MITSUBISI PAJERO" ,державний номер ВВ 0267ВН, 2008 року випуску належить ОСОБА_1

17.03.2010 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2 а-24086 ,виданого 10.02.2010 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Рубіжанської ОДПІ штрафу в розмірі 24019,40 грн.(постанова про відкриття виконавчого провадження а.с.41).

Рішенням Рубіжанського міського суду від 18.01.2011 року (а.с.11,12) стягнуто з ОСОБА_1 ,ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ „Ерсте Банк заборгованість за кредитним договором № 014/0399/5/17565 від 11.06.2008 року в сумі 43 540,61 дол.США,що за офіційним курсом НБУ становить 345 625,36 грн.

18.01.2011 року було описано і арештовано майно боржника ОСОБА_1 ,а саме : автомобіль марки "MITSUBISI PAJERO" ,державний номер ВВ 0267ВН, 2008 року випуску (акт опису й арешту майна а.с.50-52)

11.02.2011 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-164/11 ,виданим 28.01.2011 року Рубіжанським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Ернсте Банк боргу в сумі 43540,61 дол.США ,що за офіційним курсом НБУ становить 345625,36 грн.(постанова про відкриття виконавчого провадження-а.с.42,43).

18.02.2011 року вищезазначені виконавчі провадження обєднані у зведене виконавче провадження № 25547959 (постанова а.с.44).

22.02.2011 року було змінено зберігача майна на ОСОБА_2В.(акт державного виконавця-а.с.13).

26.11.2010 року було отримано погодження заставодержателя ВАТ "Ерсте Банк" на опис і арешт заставленого майна банку та подальшої його реалізації з прилюдних торгів в зв"язку з тим,що кредитна заборгованість ОСОБА_1 склала 38637,95 доларів США(а.с.29).

Відповідно до акту № 23/091/11/Авід 15.08.2011 року (а.с.54) автомобіль марки "MITSUBISI PAJERO" ,державний номер ВВ 0267ВН, 2008 року випуску був проданий з торгів на аукціоні 15.08.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або третейського суду,якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону України „Про заставу звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ч.7 ст.20 Закону України „Про заставу реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису

нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень ,який є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна , звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 Закону України „Про виконавче провадження

у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст..54 Закону України „Про виконавче провадження звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ

повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому

пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

виникнення права застави після винесення судом рішення про

стягнення з боржника коштів;

якщо вартість предмета застави перевищує розмір

заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України „Про виконавче провадження майно,на яке накладено арешт передається на зберігання боржнику або іншим особам ,призначеним державним виконавцем,під розписку в акті опису.Копія акту опису майна видається боржнику,стягувачу,а в разі якщо обовязок зберігання майна покладено на іншу особу-також зберігачу.

Таким чином рішенням Рубіжанського міського суду від 18.01.2011 року ,яким стягнуто з ОСОБА_1 ,ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ „Ерсте Банк заборгованість за кредитним договором № 014/0399/5/17565 від 11.06.2008 року в сумі 43 540,61 дол.США,що за офіційним курсом НБУ становить 345 625,36 грн. не вирішувалася вимога про звернення стягнення на автомобіль марки "MITSUBISI PAJERO" ,державний номер ВВ 0267ВН, 2008 року випуску оскільки ПАТ „Ерсте Банк з такою вимогою не звертався. Отже в у виконавчому листі № 2-164/11 ,виданому 28.01.2011 року Рубіжанським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Ернсте Банк боргу в сумі 43540,61 дол.США ,що за офіційним курсом НБУ становить 345625,36 грн . немає даних про звернення стягнення на зазначений автомобіль.

Отже у відповідача не було правових підстав накладати арешт і вилучати заставлений автомобіль 18.01.2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-24086 за вимогою про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Рубіжанської ОДПІ штрафу ,тим більше ,що рішення Рубіжанського міського суду від 18.01.2011 року навіть не набрало чинності.

При передачі автомобіля 22.02.2011 року на зберігання

ОСОБА_2 також були порушені норми Закону України „Про виконавче провадження,а саме: передача відбувалася за відсутністю ОСОБА_6 ,не було складено акту опису майна ,.відповідно не була вручена його копія позивачці.

Крім того договором застави від 11.05.2008 року ,укладеним між позивачкою та ПАТ „Ерсте Банк не передбачено іншого ніж перебування заставленого майна у заставодавця.

Таким чином суд вважає,що відділом державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції були порушені норми Законів України „Про заставу „ ,„Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень,Про виконавче провадження щодо вилучення автомобіля у позивачки та накладення на нього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст..590 ЦК України .,Законом України „Про заставу,Законом України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень , Законом України „про виконавче провадження ,ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 , ЦПК України ,суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції про визнання незаконними вилучення та накладення арешту на автомобіль задовольнити.

Визнати незаконним вилучення і накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 відділом державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В.Москаленко