Справа № 2-о-99/11
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2011 рік

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В. Б.

при секретарі Палашкевич М. В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про всановлення факту проживання із спадкодавцем однією сімєю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 подано заяву про встановлення факту його постійного проживання з ОСОБА_3, яка померла 26.03.2009 року. Встановлення такого факту йому необхідно для оформлення своїх спадкових прав, оскільки він постійно з 2003 року проживав зі своєю мачухою до її смерті однією сімєю і вів спільне господарство, а також доглядав за нею.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просить її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про слухання справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи суду не надала.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 26.03.2008 року /а.с.4/, вказана особа до дня смерті була зареєстрована за адресою вул. Соборності (Радянська), 50, с. Чижівка, Новоград-Волинського району /а.с.13/. Заявник зареєстрований за вищевказаною адресою з 2003 року /а.с.8/. Батько заявника був одружений з ОСОБА_3, помер 31.10.2000 року ( а.с.5,14).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Черговість спадкування за законом визначена в ст.ст. 1258, 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1264 ЦК України, четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю протягом не менше, ніж пяти років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сімєю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні пять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сімєю.

Як розяснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Тобто поняття сімї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обовязків, що зумовлені їхнім спільним проживанням, тому до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та розяснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що центральною ознакою проживання спадкоємця однією сімєю зі спадкодавцем є наявність взаємних прав та обовязків, а також систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сімї.

Допитані у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що дійсно ОСОБА_2 разом зі своєю сімєю в 2002 році переїхав до ОСОБА_3, яка є його мачухою, де вели спільне господарство, тобто підтвердити факт постійного проживання та факт, що вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що заявник ОСОБА_2 проживали однією сімєю з померлою ОСОБА_3, тобто були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності, саме сімї, у прямому розумінні цього слова.

Керуючись ст.1264 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 234, 235, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 до часу відкриття спадщини - 26.03.2008 року, постійно проживав однією сімєю більше пяти років з ОСОБА_3, яка померла 26.03.2008 року, по вул. Соборності (Радянська), 50, с. Чижівка, Новоград-Волинського району.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: