Справа № 2-63/11
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

"02" лютого 2011 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого Біла Л. М.

при секретарі Янюк А. Й.,

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в нього змінилося матеріальне становище, оскільки він припинив займатись підприємницькою діяльністю, з його власності вибула будівля магазину по вул. Кірова, 8 а, в м. Хмільнику, а тому, починаючи з грудня 2009 року його доходи складаються виключно із заробітної плати, яка є стабільним доходом, середній розмір якої складає 759 гривень. Крім цього, на цю суму він повинен утримувати ще двох інших його дітей, а також непрацездатну матір, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому просив розмір стягуваних аліментів змінити з 600 гривень у твердій грошовій сумі на 1/4 частину усіх видів заробітку щомісячно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав, зазначив також, що він раніше надавав позивачці гроші на поїздку з дитиною до моря, купував дитячі речі, зараз він знаходиться у важкому матеріальному становищі, про що свідчить і той факт, що у нього вдома старі меблі, одна кімната взагалі неумебльована, маленький телевізор діагоналлю 33 см., а тому він вважає, що є всі підстави для задоволення його позову.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала повністю і пояснила , що позивач ОСОБА_3Д на протязі тривалого часу не бажає виконувати свої батьківські обов"язки по відношенню до дитини, так як незважаючи на існуюче рішення суду, аліментів взагалі не платив, або платив в незначному розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі біля 8 тис. гривень. Він всіляко намагався уникнути сплати аліментів, а останнім часом штучно погіршив своє матеріальне становище, подарувавши магазин своїй дружині і працюючи в цьому ж магазині продавцем за мінімальну заробітну плату. В даний час за ним не рахується жодне майно, яке б могло бути реалізоване на погашення існуючої заборгованості.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії 1АМ №086140 доведено, що дитина народилась 26 грудня 1997 року, батьком дитини значиться ОСОБА_3, а матір"ю ОСОБА_4(а/с 13.)

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 6 листопада 2008 року (а/с 4), доведено, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти в твердій грошові сумі на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 600 гривень.

ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Вказана норма містить вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я. У вказаній статті передбачена можливість, а не обов"язок задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задоволити позов про зміну розміру аліментів або відмовити в його задоволенні.

Обов"язок доведення обставин, які є підставою для задоволення позову, покладається на позивача.(ст.ст. 11, 60 ч. 1 ЦПК)

В судовому засіданні позивач пояснив, що обставиною, яка є підставою для зміни розміру аліментів є зміна матеріального стану. З наданих суду документів, а саме: Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 698179( а/с 6,)договором дарування від 9 квітня 2009 року (а/с 7), показів свідка ОСОБА_6, показів самого позивача ОСОБА_3 слідує, що позивач ОСОБА_3 добровільно припинив займатись підприємницькою діяльністю, відчужив магазин власній дружині і разом із тим продовжує виконувати роботу, яку виконував до цього, а саме: робить звіти, приймає і реалізовує товар, навчає підприємницькій діяльності дружину ОСОБА_6, основне місце якої ВАТ Хмільницька швейна фабрика "Лілея". ОСОБА_3 штучно погіршив своє матеріальне становище, оскільки, як слідує із довідки № 116 від 29.06.2010 року доходи підприємця ОСОБА_7 за 1-й квартал 2010 року складали 31880 гривень, тоді як із довідок про трудові відносини фізичної особи ОСОБА_3 з платником єдиного податку ОСОБА_6 а/с 8 слідує, що ОСОБА_6 в 2009 році отримував мінімальну заробітну плату - 650-744 гривні, з січня 2010 року- 869 гривень, а з квітня 2010 року -884 гривні.

Свідоцтвами про народження дітей (а/с 10, 14,) копією паспорта ОСОБА_8 а/с 15 доведено, що ОСОБА_3Д являється батьком ОСОБА_9 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, а також в нього є матір -ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У справі встанолено, що дійсно ОСОБА_9, донька позивача, була зарахована на контрактну форму навчання у Харківський Національний медичний університет і на даний час є його студенткою, форма навчання -денна, плата за навчання вноситься щомісячно. Зі сторони позивача не надано ніяких письмових доказів, що саме він надає матеріальну допомогу на утримання доньки до досягнення нею 23 віку і сплачує за її навчання ,оскільни зі змісту наданих документів, а саме квитанцій про сплату за навчання, слідує, що платником виступає сама ОСОБА_9. Інших доказів зі сторони позивача не надано. Посилання ОСОБА_3 на те, що він утримує свою матір ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, спростовується показами свідка ОСОБА_6, яка показала, що ОСОБА_3 надає своїй матері допомогу фізичну, вона проживає окремо, інколи харчується у них, її він не утримує, бо вона має власну пенсію і крім цього їй надає допомогу інший її син.

Інша дитина ОСОБА_3- ОСОБА_10, проживає в родині позивача, і його утримують обоє батьків.

Ставлячи питання про зміну розміру аліментів, позивач ОСОБА_3 їх сплату не проводив взагалі, або платив частково, про що свідчить існування заборгованості згідно довідки відділу ДВС Хмільницького міськрайонного управління юстиції № 02-9133 від 23.12.2010 року з якої слідує, що станом на 31.12.2009 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 складала 3657,16 грн., станом на 31.03.2010 року - 5457 грн., а станом на 29.09.2010 року - 7726,92 грн.

Таким чином ,суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_3 не довів обставин, які відповідно до вимог ст. 192 Сімейного Кодексу України є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги є необгрунтованими, задоволенню не підлягають, відтак суд відмовляє в їх задоволенні за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 180-182, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 223, 256, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Біла Л.М.