Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/2427/11 Головуючий у 1-й інст. Тарасенко
Категорія 19, 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Матюшенка І.В., Кочетова Л.Г.

при секретарі Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання дійсним договору іпотеки, звернення стягнення на іпотечне майно, виселення, зняття з реєстраційного обліку

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа Малинське відділення філії "Житомирське регіональне управління ПАТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_1 про визнання незаконними дії по збільшенню відсоткової ставки, недійсним п. 8.9 Договору про іпотечний кредит, зобов'язання здійснити перерахунок отриманих коштів

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення. Малинського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2011 року, -

встановила:

У травні 2009 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просило:

-визнати дійсним договір іпотеки № ZRRWGI, укладений 11.04.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1;

-в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1, шляхом її продажу позивачем, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, для чого Банку надати всі повноваження, необхідні для здійснення продажу, в тому числі, отримання витягу з Державного реєстру прав власності;

-виселити ОСОБА_1 з вищевказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку;

-стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 11.04.2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "ПриватБанк" укладено договір іпотечного кредиту, відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяла у кредит 200000 грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим терміном повернення 11.04.2021 року. Оскільки ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов'язання, станом на 21.04.2009 року утворилася заборгованість в сумі 201518 грн. 82 коп., яка підлягає відшкодуванню за рахунок іпотечного майна.

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, в якому просила визнати:

-незаконними дії ЗАТ КБ "ПриватБанк" щодо зміни в односторонньому порядку умов Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI від 11.04.2008 року щодо збільшення розміру відсоткової ставки з 15% до 30%;

- недійсним п.8.9. вищевказаного Договору;

-застосувати наслідки недійсності правочину, зобов'язавши Банк провести

перерахунок сплачених нею коштів, зарахувавши отриману різницю по відсотках в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту;

-стягнути на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

В обґрунтування позову, зокрема, посилалася на те, що про підвищення відсоткової ставки за договором іпотечного кредиту вона дізналася тільки 15.06.2009 року, отримавши у Малинському відділенні ЗАТ КБ "ПриватБанк копію листа від 31.12.2008 року № 20.1.3.2/6- 35117. Отже, позивач у лютому 2009 року, в порушення вимог ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, в односторонньому порядку та без відповідного обґрунтування підвищив розмір відсоткової ставки, чим порушив її права.

Рішенням Малинського районного суду від 02 серпня 2011 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов задоволено частково. Визнано незаконними дії ЗАТ КБ "ПриватБанк" відносно зміни в одноособовому порядку умов Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI від 11.04.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2, відносно збільшення відсоткової ставки з 15% до 30% річних. Визнано недійсним п. 8.9 Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI від 11.04.2008 року. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину, шляхом зобов'язання ЗАТ КБ "ПриватБанк" зробити перерахунок за Договором про іпотечний кредит № ZRRWGI від 11.04.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2, зарахувавши отриману від ОСОБА_2 з 01.02.2009 року різницю по відсотках від одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитом, в рахунок сплати її заборгованості за основною сумою кредиту. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги Банку, відмовивши у задоволенні зустрічного позову. Апелянт зазначив, що відповідно до умов кредитного договору Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки у випадках, передбачених п. 8.9 Договору. Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст.ст. 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, то вони мають виконуватися і вважаються такими, що момент досягнення домовленості настав. Отже, спочатку відбувається зміна відсоткової ставки, а потім надсилається повідомлення про це. Оскільки рішення про підвищення відсоткової ставки прийнято Банком до набрання чинності ОСОБА_3 України від 12.12.2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", тому відсутні підстави для визнання дій Банку неправомірними, а п. 8.9 Договору недійсним. Крім того, Банк належним чином повідомив ОСОБА_2 про збільшення розміру відсоткової ставки листом від 31.12.2008 року. Судом безпідставно не прийняв до уваги і те, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором, оскільки не сплачує ануїтетні платежі.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія судців приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено Договір про іпотечний кредит № ZRRWGI, за умовами якого ОСОБА_2 отримала у кредит 200000 грн. на поліпшення якості квартири АДРЕСА_1, строком погашення не пізніше 11.04.2021 року, зі сплатою 15% річних (а.с. 3-7,141).

П. 8.9. вказаного Договору передбачено право Банку змінити розмір відсоткової ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої з наступних обставин:

-порушення Позичальником кредитної дисципліни, та/або погіршення його фінансового стану;

-здійснення поточних коливань відсоткових ставок за вкладами та/ або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ, підвищення ставки за кредитами Кредиторів України у відповідній валюті (по статистиці НБУ), підвищення ставки більш ніж на З відсоткових пункту за бланковими кредитами "овернайт" НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду відсоткової ставки.

При настанні будь-якої з вище перерахованих обставин, Кредитор не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру відсоткової ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням її розміру та початку дії, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у цьому Договорі, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Кредитору при зміні адреси (а.с. 6).

В забезпечення виконання вищевказаного договору, 11.04.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № ZRRWGI про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування (а.с. 7-9).

Зі справи вбачається, що 25.12.2008 року розпорядженням ЗАТ КБ "ПриватБанк" № Э.40.0.0.0/1-20 збільшено розмір відсоткової ставки до 30% з 01.02.2009 року за діючими кредитними договорами "Іпотечне кредитування", "Авто у кредит", виданими у гривнях у зв'язку із змінами на мировому фінансовому ринку (а.с. 218). При цьому, у даному розпорядженні не зазначено жодних обґрунтувань збільшення відсоткової ставки, її розрахунок тощо.

В порушення вимог п.8.9. Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI від

11.04.2008року, Банк не направив ОСОБА_2 рекомендований лист з повідомленням про встановлення нової відсоткової ставки, із зазначенням її розміру та початку дії.

Наданий позивачем лист від 31.12.2008 року № 20.1.3.2/6-35117 на ім'я відповідачки про зміну розміру відсоткової ставки з 01.02.2009 року (а.с. 204), не є належним доказом повідомлення ОСОБА_2 про встановлення нової ставки, оскільки дані про його вручення відсутні. З реєстру поштових відправлень КБ "ПриватБанк" № 173ір вбачається, що 09.01.2009 року на адресу відповідачки направлено лист (а.с. 205-206). На даному реєстрі стоїть печатка TOB "Прин-Ц" та штемпель відділенням поштового зв'язку про отримання поштової кореспонденції 08.01.2009 року.

ОСОБА_2 пояснила суду, що про зміну розміру відсоткової ставки вона дізналася тільки у червні 2009 року, отримавши у Малинському відділенні ЗАТ КБ "Приватбанк" копію листа від 31.12.2008 року. Крім того, дізнавшись про підвищення відсоткової ставки, вона не погодилася з пропозицією Банку, та продовжувала вносити платежі з врахуванням ставки 15% (а.с. 53, 73-78,155-160,176,183-185,186-197, 203, 210-211).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Банк не повідомив ОСОБА_2 про встановлення нового розміру відсоткової ставки за 14 календарних днів до дня її зміни, чим порушив вимоги п.8.9. Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI.

09.01.2009 року набрав чинності Закон України № 661-VI від 12.12.2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку". ОСОБА_3 Цивільний кодекс України доповнено ст. 1056-1, відповідно до ч.ч. 2, 3 якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Оскільки позивач не повідомив ОСОБА_2 про зміну розміру відсоткової ставки у спосіб, визначеним п. 8.9. Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI, в строк до 09.01.2009 року, тому дії Банку щодо нарахування відсотків за вказаним Договором за ставкою 30% є незаконними. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вказаних вимог ОСОБА_2 є правильним.

Разом з тим, судом помилково задоволено вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним п. 8.9. Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI щодо права Банку в одноособовому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки, оскільки з 09.01.2009 року вказана умова Договору є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України), в зв'язку з чим визнання вказаного пункту недійсним ОСОБА_3 не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Рішення в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, підлягає зміні рішення суду в частині зобов'язання Банку здійснити перерахунок коштів, оскільки суд помилково посилається на необхідність застосування наслідків нікчемного правочину, неправильно зазначив найменування позивача, та безпідставно зобов'язує Банк провести зарахування переплачених відсотків в рахунок сплати заборгованості за основною сумою кредиту, незважаючи на те, що Договором про іпотечний кредит ZRRWGIвстановлено інший порядок зарахування коштів (п.п. 2.4.-2.7. Договору).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність заявлених вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання договору іпотеки дійсним, оскільки вказаний договір ніким не оспорюється. Крім того, Банком не доведено наявність заборгованості в сумі 201518 грн. 82 коп. за Договором про іпотечний кредит № ZRRWGI, з врахуванням ставки - 15%. ОСОБА_2 надано суду копії квитанцій про здійснення нею щомісячних платежів з врахуванням ставки 15%, в тому числі і після підвищення Банком відсоткової ставки (а.с. 73-78, 155-160, 176, 203). В зв'язку з цим судом, також, правильно відмовлено у задоволенні вимог про звернення стягнення на іпотечне майно, виселення ОСОБА_1 та зняття його з реєстраційного обліку.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди ніким не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2011 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання недійсним п. 8.9 Договору про іпотечний кредит № ZRRWGI від 11.04.2008 року, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2011 року змінити, виклавши 3 абзац резолютивної частини в наступній редакції.

Зобов'язати ПАТ КБ "ПриватБанк" провести зарахування грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 за іпотечним кредитним договором № ZRRWGI від 11.04.2008 року на погашення кредитних зобов'язань за ставкою 15% річних.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: