РІВНЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Рівне, вул.Петра Могили 24, тел: (0362) 22-10-74, 26-28-94
Справа № 2-160/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2011 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Беднарчук Г.П.

з участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до про усунення перешкод у користуванні майном та земельними ділянками, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 зазначає, що за час подружнього життя ним та відповідачкою було набуте майно. Позивач бажає поділити це майно, враховуючи ч.1 ст. 70, ст. 71 СК України, ст. 364 ЦК України: виділити йому в натурі 1/2 частини нежитлової будівлі дільниці по переробці мясних напівфабрикатів. Також просить постановити рішення, яким розділити спільно нажите з відповідачкою майно під час шлюбу та під час спільного з нею проживання, по 1/2 частині кожному. Перелік майна зазначає в позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_4 зазначає, що проживала з відповідачем з 1998 року, а шлюб між сторонами був зареєстрований 14.11.2007 року. За час спільного проживання сторони набули майно, яке відноситься до спільної сумісної власності, до спільної часткової власності та майно, необхідне для здійснення підприємницької діяльності. Зважаючи, що між сторонами виник спір щодо користування цим майном то позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Зазначає, що відносно розподілу частини майна, яке придбавалося сторонами як підприємцями, слід закрити провадження у справі, оскільки цей спір має розглядатися за правилами ГПК України. Вважає, що житловий будинок неможливо розділити, оскільки в його складі є самочинне будівництво. Позивачка просить суд розділити решту майна, про яке вона зазначила в позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 зазначає, що йому належать дві земельні ділянки, 1/2 частина житлового будинку, 1/2 частини нежитлової будівлі дільниці по переробці мясних напівфабрикатів. Відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні майном. Зважаючи на це позивач просить суд постановити рішення, яким зобовязати позивачку не чинити йому перешкоди в користуванні майном.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав заявлені позови та пояснив про обставини, описані вище. Додав, що все майно про яке він зазначає в позовній заяві було нажите за час подружнього життя. Уточнив, що він не претендує щодо розподілу того автомобіля, який зареєстрований за відповідачкою; майно, про яке зазначає позивачка ОСОБА_4 в своєму позові про поділ майна позивач не забирав, а частина з цього майна була використана в процесі будівництва будинку. Заявлений відповідачкою позов не визнає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 підтримала заявлений позов. Пояснила, що відповідач самовправно забрав частину з спільнонабутого майна, і саме це майно вона просить залишити відповідачеві. Підтримує позицію про закриття провадження у справі стосовно поділу того майна, яке була набуте сторонами як підприємцями для здійснення підприємницької діяльності. Уточнила, що вона не претендує щодо розподілу того автомобіля, який зареєстрований за відповідачем. Заявлений ОСОБА_3 позов не визнає. Додала, що вона ніяким чином не чинить перешкоди ОСОБА_3 в користуванні його майном.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені позови не підлягають до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2007 року. Згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2009 року шлюб між сторонами був розірваний. Рішення суду про розірвання шлюбу набрало законної сили. При прийнятті рішення суд зважає на наступні обставини.

Щодо заявлених позовних вимог про розподіл майна.

Суд вважає, що немає підстав для закриття провадження у справі щодо частини заявлених позовних вимог про поділ того майна, що було набуте сторонами для здійснення підприємницької діяльності. Між сторонами відсутні господарсько-правові відносини. А тому цей спір має розглядатися за нормами ЦПК України, враховуючи положення СК та ЦК України.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ч.1 ст. 70 та ч.1 ст. 71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Але суд позбавлений можливості застосувати вищевказані норми законодавства, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_3 просить суд постановити рішення, яким виділити йому в натурі 1/2 частини нежитлової будівлі дільниці по переробці мясних напівфабрикатів. Проте позивач не надав суду відповідний висновок будівельно-технічної експертизи щодо варіантів розподілу цього майна.

Позивач ОСОБА_3 просить суд постановити рішення, яким виділити 1/2 частину житлового будинку. В матеріалах справи наявні два рішення Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, згідно з якими сторонам був наданий дозвіл на початок будівельних робіт. Суду не були надані докази того, що будинок закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію; та що була проведена державна реєстрація нерухомого майна за однією з сторін. В складі нерухомого майна є самочинне будівництво, про що є відмітка в технічному паспорті. Окрім того, позивач не надав суду відповідний висновок будівельно-технічної експертизи щодо варіантів розподілу цього майна.

Щодо решти заявленого до поділу рухомого майна, то сторони не довели суду ту обставину, що майно, про яке вони зазначили в позовній заяві, було набуте ними за час шлюбу. Сторони не навели ознак, за якими це майно можна було б ідентифікувати.

Позивачі не надали суду жодного належного доказу (а це могли бути товарні чи касові чеки, інструкції з експлуатації побутової техніки з відміткою про час її придбання, гарантійні талони, тощо), які б свідчили про придбання того чи іншого майна в той чи інший період, і стосувалися часу шлюбу позивача та відповідачки.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Заявлені позови про поділ є недоведеними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Щодо заявлених позовних вимог про усунення перешкод в користуванні майном.

Позивачеві на праві приватної власності належать дві земельні ділянки та 1/2 частина нежитлової будівлі дільниці по переробці мясних напівфабрикатів. Позивач зазначає, що відповідачка ОСОБА_4 чинить йому перешкоди в користуванні майном: не дає змоги проживати в будинку, встановила колодки та замки; не надає змоги використовувати трансформаторну підстанцію.

Проте позивач не навів суду жодних доказів протиправної поведінки ОСОБА_4 по відношенню до нього чи щодо чинення нею перешкод в користуванні майном. З наданих суду постанов Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області не вбачається, що ОСОБА_4 діяла в порушення норм ст. 321 ЦК України чи в порушення ст. 41 Конституції України.

Отже, заявлений позов про усунення перешкод в користуванні майном є недоведеним, і в його задоволенні також слід відмовити. Судові витрати між сторонами розподіляються за правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

По цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до про усунення перешкод у користуванні майном та земельними ділянками -в позові відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Красовський О.О.

Примітка: повне рішення суду виготовлене 04.06.2011 р.