Справа №2-139/2011р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Крамаренко Т.В.,

при секретарі - Наумкіній І.М.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5 Державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 треті особи - ОСОБА_5 Державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку спадкування за правом представлення.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її батько - ОСОБА_6 помер 21 вересня 2009 року. За життя він являвся спадкоємцем майна, що залишилося у спадщину після смерті його батьків - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та його бабусі - ОСОБА_9, а саме на квартиру АДРЕСА_1. Батько не встиг прийняти спадщину, оскільки хворів та перебував на лікуванні, а вона на момент його смерті була неповнолітньою.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визначити їй додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом по право представлення, що відкрилася після смерті її дідуся - ОСОБА_8, бабусі - ОСОБА_10 та пробабусі - ОСОБА_11.

В подальшому позивачка уточнила та доповнила позовні вимоги та остаточно просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом та визнати за нею право власності на 'А частину квартири АДРЕСА_2, оскільки відповідно до ст. 1276 ЦК України, в порядку спадкової трансмісії вона має право на спадкування цієї частки вказаної квартири.

У судове засідання позивачка не зявилася, про місце й час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, на попередніх засіданнях позовні вимоги підтримала.

Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав та просив про його задоволення.

У судовому засіданні представник відповідачки позов не визнав, проти його задоволення заперечував.

Представник органу опіки та піклування у судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, в попередніх судових засіданнях просив рішення прийняти на розсуд суду.

Представник Другої ОСОБА_5 Державної нотаріальної контори у судове засідання не зявися, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, рішення прийняти на підставі наявних матеріалів у справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

24 серпня 2006 року померла ОСОБА_10, актовий запис №40019 від

28.08.2006р.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири№52 по вул. Листопадній, 1-А в м. Миколаєві, що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 лютого 1995 року, Державним нотаріусом Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори за р№4-901 та зареєстрованому в ММБТІ за р.№16118.

Спадкоємцями ОСОБА_10 за законом були її чоловік - ОСОБА_8 та діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Дітьми померлої ОСОБА_6 та ОСОБА_4 22 лютого 2007 року до Другої ОСОБА_5 Державної нотаріальної контори були подані заяви про відмову від своєї частки спадщини, що залишилася після смерті їх матері на користь батька - ОСОБА_8 У цей же

час 22 лютого 2007 року останній до тієї ж нотаріальної контори звернувся із заявою про прийняття

вказаної вище спадщини.

11 грудня 2008 року, ОСОБА_8, не отримавши свідоцтва про право

на вказану вище спадщину помер, актовий запис №5727 від 11.12.2008 року.

Спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_8 прийняла його дочка ОСОБА_4, подавши 28.01.2010 року до Другої ОСОБА_5 Державної нотаріальної контори відповідну заяву та цього ж дня отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за р.№6-45 на квартиру АДРЕСА_2.

Батько позивачки - ОСОБА_6, будучи сином померлого ОСОБА_8, не подавши за життя заяви про прийняття вказаної спадщини, помер 21 вересня 2009 року, актовий запис №3559 від 22.09.2009р..

Відповідно до ст.1276 ЦК України на яку позивачка посилається як на підставу для задоволення

її позову, якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

З наведеного вище положення Закону слідує, що спадкова трансмісія може мати місце тоді, коли спадкоємець, який не прийняв спадщину, помер після відкриття спадщини але до закінчення строку її прийняття встановленого законодавством.

Частиною першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки батько позивачки, маючи право відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України на прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_8 і відкрилася 11 грудня 2008 року, у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк, будучи живим, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся і помер після спливу строку встановленого для прийняття спадщини, підстави для застосування положень ст. 1276 ЦК України

відсутні.

Таким чином, позивачка не має права в порядку спадкової трансмісії на спадкування квартири АДРЕСА_2, що залишилася після смерті ОСОБА_8, а тому не вправі вимагати скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на імя відповідачки, оскільки його видачею будь-яких її прав не порушено.

Оскільки враховуючи наведене, позивачка не має права в порядку спадкової трансмісії на зазначену вище спадщину, тобто не є спадкоємцем, вона не вправі вимагати визначення її додаткового строку для прийняття вказаної спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при предявленні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5 Державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: