Справа № 22-ц-3025/2011 Провадження № 22-ц/2590/2447/11 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Діденко О.П. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2011 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнутих з нього на користь позивачки аліментів на утримання дочки з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2011 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 січня 2009 року з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, рішення судом винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необгрунтованим. Суд, на думку апелянта, не врахував, що він в новому шлюбі у нього народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Це призвело до погіршення його матеріального стану, оскільки він повинен утримувати двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по вагітності та пологам. Також суд не врахував стан здоров"я його сина ОСОБА_8, який страждає низкою захворювань, лікування яких потребує значних матеріальних витрат. Отже, апелянт погоджується з тим, щоб суд з нього стягнув аліменти не в 1/4, а в 1/6 частині та врахував при цьому положення ст.ст. 182, 192

Сімейного кодексу України, якою встановлено обставини, які слід враховувати суду при визначенні розміру аліментів.

Також апелянт вказує, що суд порушив норми процесуального права, не прийнявши до уваги письмові докази, які б підтверджували його позовні вимоги.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_6 О.1., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них.

Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду від 13 листопада 2008 року на користь ОСОБА_9 на утримання дочки Діани ІГ квітня 2000року народження, стягнуто аліменти ва розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку із ОСОБА_5А.(ас.9)

Матеріали справи свідчать, що неповнолітня Діана проживає та перебуває

на утриманні своєї матері, яка в період часу з березня 2010 року по лютий 2011

року перебувала на обліку як безробітня в Ніжинському МРЦЗ, де одержувала

допомогу. Пояснення ОСОБА_9 про те, що дочка ОСОБА_7 також часто хворіє,

а позивач, крім аліментів, іншої матеріальної допомоги їй не надає, сама вона

постійної роботи не має, а має нерегулярний, мінливий дохід, - позивачем

не спростовано.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позивачем письмові докази у підтвердження погіршення його матеріального становища у зв"язку зі вступом у повторний шлюб та з народженням 22 січня 201 Іроку сина ОСОБА_8 не надані, а виходячи з розміру його доходу, зазначеного усно в судовому засіданні, погіршення йог' матеріального становища, що давало б підстави для зменшення розміру" аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дитини, останнім не доведено.

Апеляційний суд погоджується з обґрунтованістю судового висновку відносно мотивів у задоволенні позовних вимог.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується апеляційний суд. Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом норм процесуального права, при неприйнятті письмових доказів(про стан здоров"я сина ОСОБА_8), які б підтверджували його позовні вимоги, не заслуговують на увагу, оскільки дані письмові докази не були додані позивачем до позовної заяви як і до початку розгляду справи по суті як це передбачено ст.131 ЦПК України. Подані ж ОСОБА_5, до апеляційної скарги докази, не свідчать про істотне погіршення його матеріального становища, сімейного стану чи

стану здоров"я, або покращення матеріальнього становища, сімейниого стану відповідачки.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції вірно та обґрунтовано виходив з того, що позивач зобов'язаний брати участь в утриманні своєї дочки до досягнення нею повноліття, і його матеріальне становище дозволяє йому утримувати дочку ОСОБА_7 саме у визначеному судом розмірі, і відсутні підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів до 1/6 частини

Апеляційний суд вважає, що розмір аліментів, визначений судом є достатнім і таким, що буде відповідає потребам дитини.

Посилання апелянта на неповне з"ясування судом обставин що мають значення для справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив усі передбачені нормою матеріального права доказові факти, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду, яке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: