Справа № 2-1842/11
Провадження № 2-1842/11
РІШЕННЯ

Іменем України

18.05.2011 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, СПІНУЛ ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та виселенні, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні квартирою №50 по вулиці Фрунзе 13 м. Миколаєва, зобовязання відповідачів повернути ключі від вказаної квартири та виселення з неї відповідача ОСОБА_7 Є А. і осіб, проживаючих разом з ним за вказаною адресою.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_8 вказувала, що їй та її колишньому чоловікові ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Після розлучення ОСОБА_6 передав ключі від квартири своїм родичам - відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_9, які в свою чергу без її згоди та дозволу вселили в спірну квартиру відповідача ОСОБА_7 Є А. з сімєю. Вимоги про повернення ключів та виселення з квартири відповідачі ігнорують, чим порушують її права як власника.

В судовому засіданні представник ОСОБА_10 позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не сповіщали, заяв про розгляд справи у їх відсутності не надсилали.

Відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала. Зазначала, що колишній чоловік позивачки ОСОБА_6 - її рідний брат. Він, як власник, надав їй довіреність на розпорядження і представництво його інтересів відносно спірної квартири. Разом з тим, ану у неї, а ні у її матері ОСОБА_10 ключів від спірної квартири не має. Хто проживає в спірній квартирі їй не відомо. Відповідача ОСОБА_7 вона не знає. Посилаючись на те, що ніяким чином не порушує житлових прав позивача, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно договору купівлі-продажу від 06.10.2004 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 передав ключі від спірної квартири ОСОБА_3, ОСОБА_6

В серпні 2009 року позивач ОСОБА_3 повернулась з закордону на Україну, та попросила батька ОСОБА_1 забрати у відповідачів ОСОБА_3 ключі від спірної квартири АДРЕСА_1 для проживання.

На усне звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про повернення ключів від квартири, йому було відмовлено з посиланням на те, що в квартирі проживають сторонні люди і ключі знаходяться в них.

09.08.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області з заявою щоб встановити хто, і на яких підставах проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до висновку, наданого Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за результатами перевірки заяви ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 протягом року проживає за згодою відповідачів ОСОБА_10 їх знайомий - гр-н ОСОБА_7 разом зі своєю сім єю.

Відповідно до cm. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку передбаченому законодавством.

Згідно зі ст.321ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно cm. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_7 та осіб котрі проживають разом з ним, зі спірної квартири, як тимчасових мешканців є обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню.

Так, з наданих доказів випливає, що в квартирі АДРЕСА_1, без згоди позивачки ОСОБА_3 проживає ОСОБА_7 зі своєю сім єю, однак суду не було надано достовірних доказів хто саме з членів родини з ним проживає і має бути виселений з квартири.

За твердженнями відповідачки ОСОБА_6, ключів від спірної квартири у неї та ОСОБА_6 не має, хто саме проживає у спірній квартирі вони не знають.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом повернення ключів від квартири, оскільки зазначений факт перешкоджання не підтверджений та не доведений.

Керуючись т.ст.6,10,11,60,79,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, СПІНУЛ ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном, виселення - задовольнити частково.

Виселити СПІНУЛ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1.

Зобовязати СПІНУЛ ОСОБА_5 повернути ОСОБА_2 ключі від квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В. В. АНДРОЩУК