Справа № 2-1847/11
У Х В А Л А

іменем України

п р о в і д м о в у в з а б е з п е ч е н ні п о з о в у

09 серпня 2011 року місто Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області - Івасівка А.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто Марія»про стягнення невиплаченої заробітної плати, коштів за час затримки видачі трудової книжки після звільнення та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути невиплачену заробітну плату, кошти за час затримки видачі трудової книжки після її звільнення та моральної шкоди.

З метою забезпечення позовних вимог, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно. всі розрахункові рахунки в банках, що належить ТЗОВ «Просто Марія»( ). Заяву мотивує тим, що відповідачем вчиненні незаконні дії щодо не виплати їй заробітної плати та по затримці видачі трудової книжки. Директора і одноособового засновника «Просто Марія»ОСОБА_2 засуджено за злочин передбаченого ч.1 ст. 171 ч. 2 ст. 172 КК України. Однак заборговані кошти по зарплаті не виплачуються. Вважає, що у випадку незадоволення судом її заяви про забезпечення позову, можливе подальше відчуження такого для створення обставин щодо неможливості його реалізації і повернення їй коштів, що призведе до обставин, які значно ускладнять в разі задоволення позову виконання рішення суду, існуватиме очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам, свободам, та інтересів до ухвалення рішення по даній справі.

В заяві позивача слід відмовити.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В ч. 1 ст. 151 наведено види забезпечення позову, зокрема вбачається, що забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій заяві позивач не навела на яке саме все рухоме й нерухоме майно, на які всі розрахункові рахунки в банках, що належить ТзОВ «Просто Марія»() слід накласти арешт, не зазначила де такі знаходяться.

На підставі наведеного, суд не може дати оцінку такому та визначити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, оскільки позивачем не зазначено конкретне майно, не вказано про наявність правоустановчих документів боржника на це майно, що в подальшому може бути наслідком унеможливлення виконання ухвали суду, чи перешкоджатиме господарській діяльності відповідача як юридичної особи і привести до порушення прав та інтересів, а тому суд не вбачає можливим забезпечення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151- 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»України, суд, -

у х в а л и в :

В заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та всі розрахункові рахунки в банках, що належить ТЗОВ «Просто Марія»( ) відмовити, повернувши її заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя А.П. Івасівка