АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22ц-4134/2011р. Головуючий 1 інстанції Уханьова 1.С.
Категорія: житлове Доповідач Борова С.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційногс суду Харківської області у складі:

Головуючого- судді Борової С.А.

Суддів Пшенічної Л.В., Івах А.П.

При секретарі Варюшичевої А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові апеляційну скарг)

ОСОБА_1, приєднаних до неї ОСОБА_2, ОСОБА_3

На рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 26 січня 2011 р.

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЗ-ОЛЕ» де ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа- сектор у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осК Вовчанського РВ ГУМВС України в Харківській області про виселення. Зняття з реєстрацї та відшкодування збитків,-

Встановила:

У грудні 2010 року до суду звернулося Товариство з обмеженою відлові дальні стк «НАЗ-ОЛЕ» ( далі ТОВ) з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, треть особа сектор у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Вовчанськогс РВ ГУМВС України в Харківській області з зазначеною позовною заявою та просило виселити відповідачів з квартири № 39, корпусу № 4, що знаходиться за адресою : Харківське область, Вовчанський район, с. Хотімля, вул Новодонівська № 1 на території бази відпочинку ім. О.В.Соіча.

Зобовязати відповідачів знятися з реєстраційного обліку. У разі відмови - зобовязать третю особу зняти їх з обліку.

Стягнути на їх користь з відповідачів упущен)' вигоду 61360 грн., судові витрати 613 гри 60 коп. та 120 грн., понесені витрати за надання правової допомоги 10300 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі- продажу від 2( лютого 2008 р. є власником бази відпочинку імені ОСОБА_5.

01 вересня 1995 р. між ОСОБА_1 та попереднім власником- адміністрацією базь відпочинку був укладений договір найму житла. Відповідачам надано у користування житлове приміщення за вказаною адресою.

Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе обовязок у разі звільнення з роботи на базі відпочинку у триденний термін звільнити надане житло.

ОСОБА_1 звільнена з роботи 11 жовтня 2005 р. Разом з тим службове житлове приміщення не звільнила разом з сімєю.

Вважає, що діями відповідачів порушені їх права власника, оскільки систематично не вносилася квартирна плата і плата за комунальні послуги, а також той факт, що строк дї договору найму житла сплив і відповідач належним чином і завчасно був повідомленні про виселення. Також їм спричинена майнова шкода у вигляді упущеної вигоди, оскільки вони позбавлені були можливості здавати приміщення, зайняті відповідачами, для тимчасового проживання громадян та відпочинку, що становить 65 грн. за день. Сума не отриманого доходу становить 61360 грн. з 01 травня 2008 р. по ЗО листопада 2010 р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі проти позову заперечували.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 26 січня 2011 року задоволені позовні вимоги Товариства частково.

Виселено з квартири № 39 корпусу № 4, розташованої у с. Хотімля, вул Новодонівська 1 Вовчанського району Харківської області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, їх знято з реєстрації за вказаною адресою.

В іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

Ухвалою від 16 лютого 2011 року відмовлено Товариству в ухваленні додаткового рішення щодо відшкодування їм судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, та приєднані до неї ОСОБА_2 та ОСОБА_4К просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимої відмовити.

При цьому посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуальногс права. Висновки суду не відповідають матеріалам справи. Суду не надані докази, що позивач є власником приміщень, з яких просить їх виселити. Суд безпідставно при вирішенн: справи не користувався нормами ЖК України, які передбачають підстави для виселення : наданням іншого житлового приміщення. Посилання суду тільки на ст. 821 ЦК Україні свідчить про не встановлення обставин у справі, до нового власника переходять не тільки права, а й обовязки наймодавця.

Вони не сплачували квартплату та комунальні послуги з обєктивних причин- Товариство не надавало їм рахунки та відмовлялися від отримання коштів на вказані оплати.

Також судом не прийнято до уваги, що вона з чоловіком ОСОБА_2 пропрацювали не базі відпочинку відповідно з 1985 р. та 1989 р., тобто понад 10 років та були звільнені зі скороченням штату. їм надавалось житлове приміщення не на умовах оренди, а як службове приміщення. У цьому приміщенні вони були постійно зареєстровані, від них приймалася квартплата та плата за комунальні послуги попереднім власником як до звільнення таї і після звільнення. Дане приміщення було надане їм у користування також і після їх звільнення- про що свідчить протокол спільного засідання Обєднаного профспілкового комітету і адміністрації ДП «Завод ім. Малишева» від 19.04. 2007 р.

Судом не встановлений дійсний правовий статус спірного приміщення, яке з 2005 р. є гуртожитком.

Судова колегія, вислухавши пояснення осіб, які зявилися до судового засідання, перевіривши матеріали справи, обсудивши доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду у частині відмови у задоволенні позову не оскаржувалось, судова колегія у цій частині рішення не переглядає.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішні справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на як сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, як були досліджені в судовому засіданні

Згідно зі ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чг мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказам ґ вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давност: тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) як: правовідносини сторін виплітають з установлених обставин; 4) яка правова нормі підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції всупереч ст. 213, 214 ЦПК України , без належного зясування дійсних обставш справи дійшов висновку про виселення відповідачів зі службового житлового приміщення, оскільки відпо відачі припинили трудові відносини. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на вла сний розсуд. Договір найму був укладений на відповідний строк, який закінчився.

Судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню у частині задоволених позовних вимої та у позові Товариству треба відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами ОСОБА_1М знаходилась у трудових стосунках з базою відпочинку ім. О.В. Соіча ВО «Завод ім. Мали- шева» ЗІ985 р. по 1998 р.; з 01.07 .2002 р. по 10.09. 2002р.; з 01.04. 2003 р. по 01.09. 2002 р.; з 01.04.2004 р. по 11.10. 2005 р.

ОСОБА_2 знаходився у трудових стосунках з базою відпочинку з 22.05.1989 р по 11.10. 2005 р.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були звільнені у звязку зі скорочення штату, на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. ( а.с. 71- 87).

У 1995 році на сімю Сидорюк ( 3 особи- Сидорюк Т.М.,ОСОБА_2, ОСОБА_4- син) надане приміщення- квартира № 39, корпус № 4 по вул Новодонівській № 1 у с Хотімля, Вовчанського району, Харківської області.

Зазначене приміщення знаходиться на території бази відпочинку та використовувалося адміністрацією бази як житлове приміщення.

Сам позивач- Товариство по даній справі, заявляючи позовні вимоги, виходить ¦ позицій житлового найму.

Відповідачі були постійно зареєстровані у вказаному приміщенні, що підтверджується їх паспортами ( а.с. 46, 48, 52).

При цьому власник нерухомого майна дає свою згоду на реєстрацію . Реєстрація фізичних осіб здійснюється за місцем проживання. Місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України ( ст..1, 3 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання)

До бухгалтерії бази відпочинку вони сплачували квартплату та комунальні послуги! а.с. 89-92).

Зазначені обставини визнані позивачем і не спростовані.

Таким чином, з фактичних обставин справи вбачається, що між базою відпочинку ім. О.В. Соіча та відповідачами був укладений договір найму приміщення, яке по суті надавалось їм як житлове.

Правовий статус службового приміщення воно ніколи не мало, а тому надаватися яі службове не могло.

Крім того, заселення службового приміщення відбувається на підставі ордера. У даному випадку такий ордер не видавався відповідачам.

Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував та безпідставно виходив : правового статусу спірного приміщення як службового. При цьому якщо б так , то ним не враховано звільнення відповідачів за скороченням штату, та їх знаходження у трудовш стосунках з роботодавцем понад 10 років, що згідно зі ст. 125 ЖК України позбавляє можливості виселення без надання іншого житлового приміщення.

Договір від 01. 09. 1995 р., на який посилаються сторони, на підтвердження свої> вимог і заперечень, судова колегія вважає нікчемною угодою, а тому не створює для них будь- яких наслідків.

При цьому судова колегія виходить з того, що договір укладений на зайняття службового приміщення, яке таковим ніколи не було. Також умови договору містять дані пре виселення з приміщення протягом трьох днів з дня припинення трудових стосунків, ще протирічить нормам житлового законодавства , оскільки не вказані випадки, коли особа яка припинила трудові стосунки з підприємством, не може бути виселена без надання іншого житлового приміщень

Як вбачається з довідки КП «Вовчанське бюро технічної інвентаризації» будівля спального корпусу № 4 має статус нежитлової будівлі. До БТІ не надходило ніяких документ від будь- яких осіб щодо переводу статусу будівель бази відпочинку ім. Соіча.

Рішенням виконавчого комітету № 62 від 13 жовтня 2005 року зареєстровано гуртожитком робітників б/в ім. О.В. Соіча за адресою : село Хотімля, вулиця Новодонівська 1.

Разом з тим, як вбачається з даних КП «БТІ» вказане рішення не було зареєстроване. Також даних про те, що воно надавалось відповідачам як гуртожиток суду не надано.

Проте, власник майна 19 квітня 2007 року дав свою згоду на користування відповідачів вказаним приміщенням , що підтверджується протоколом № 78 сумісного засіданню обєднаного профспілкового комітету і адміністрації ДП «Завод ім. Малишева» ( а.с. 126 Після припинення трудових стосунків з підприємством, відповідачі продовжували оплачувати квартплату та комунальні послуги та по цей час зареєстровані у спірному приміщенні.

Згідно з договором купівлі- продажу від 26 .02. 2008 р. на виконання рішення Господарського Суду Харківської області від 12.09. 2007 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить Державі Україна ( користувач- Державне підприємство «Завод ім. В.О. Малишева), шляхом процедури продажу предмету іпотеки, Акціонерно- комерційної банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»- продавець, продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «НАЗ-ОЛЕ» купіте нежитлові приміщення бази відпочинку ім. Соіч? за адресою : Харківська область, Вовчанський район, територія Хотімлянської сільсько' ради, вул. Новодонівська 1. ( а.с. 54). Зазначений договір був належним чином зареєстрований 31.03.2008 р.

Договір купівлі- продажу був обтяжений проживанням у придбаних позивачем приміщеннях відповідачів.

Згідно зі ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.

Відсутність договору найму між відповідачами та новим власником не дає підставі для виселення.

Статтею 821 ЦК України передбачено, що договір найму житла укладається т строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на пять років.

З огляду на вищеприведене підстав для виселення відповідачів у звязку зі спливом строку договору найму немає.

З інших підстав позов не заявлявся.

Також безпідставні вимоги щодо виселення у звязку з систематичною невиплаток квартирної плати та плати за комунальні послуги.

Зазначені підстави спростовують одна другу. Якщо відсутній договір найму, тс відповідно і відсутній обовязок щодо сплати квартплати та комунальних послуг.

Чинне законодавство не передбачає такої міри відповідальності як виселення > звязку з систематичною неоплатою квартплати та комунальних послуг.

Позов про розірвання договору найму з цих підстав також не заявлявся.

Вказуючи на обовязок відповідачів щодо сплати квартплати та комунальних послуг позивач визнає наявність договору найму між ними.

Наявність у відповідачів іншого житла при відсутності правових підстав для їх виселення не дає можливості суду для виселення цих осіб.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності набуття Товариством права власності на майно не стосуються даної справи та не впливають на вирішення питання щодо виселення відповідачів.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першо інстанції і ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України судова колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, приєднаних до неї ОСОБА_8, ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 26 січня 2011 рок/ скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НАЗ- ОЛЕ»- відмовити.

Рішення набирає законної сили після його проголошення, може бути оскаржене > касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ порт-ягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді