справа №2-8951/11
13 грудня 2011 року          Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді –Браги А.В.,
при секретарі –Лампіки О.В.,
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
суми боргу за договором позики –
22 липня 2011 року до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська звернувся
позивач із вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого послався на те, що
15 лютого 2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики, за яким відповідач отримав
зобов’язавшись її повернути до 15
червня 2011 року. Посилаючись на
зазначені обставини, вказуючи, що
відповідачем позика до цього часу
повернута не була, позивач просив суд
стягнути на свою користь з відповідача
вказану суму позики, судові витрати по
справі покласти на відповідача.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволенні в повному
обсязі, проти розгляду справи в
заочному порядку не заперечував.
Відповідач в судове засідання не
з’явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
За таких обставини суд вважає за
можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК
України здійснити розгляд даної
цивільної справи в заочному порядку
відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК
Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд
приходить до наступного висновку з
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що 15
лютого 2011 року між позивачем, як
позикодавцем, та відповідачем, як
позичальником, укладено договір
позики, за яким позичальник отримав
зобов’язавшись її повернути до 15
червня 2011 року. Викладене
підтверджується вказаним вище
договором позики від 15 лютого 2011 року,
оригіналом розписки відповідача про
тримання ним позики в обумовленому
В зазначеному договорі місце його
виконання не визначено, а отже за
змістом ст.532 ЦК України, враховуючи
характер договірного зобов’язання
відповідача, місцем його виконання є
місце проживання позивача, як
кредитора. Оскільки позивач мешкає на
території Жовтневого району м.
Дніпропетровська, поданий ним позов, а
тим самим і дана цивільна справа, за
ст.110 ЦПК України підсудні Жовтневому
районному суду м. Дніпропетровська.
Також судом встановлено, що в
обумовлений строк та в подальшому сума
позики повернута відповідачем не була.
Правовідносини, які виникли між
сторонами, окрім положень
вищезазначеного договору,
врегульовані нормами Цивільного
Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України
кожна особа має право у встановленому
законом порядку звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК
України підставами для виникнення
цивільних прав та обов’язків, зокрема,
є договір, який є обов’язковим для
виконання сторонами, одностороння
відмова від зобов’язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Різновидом
договору є договір позики (ст.1046 ЦК
Нормою ст.1046 ЦК України визначено, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов’язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмові формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено,
що позичальник зобов’язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, того самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідно до ст.545 ЦК України, якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов’язання, повинен
повернути його боржникові. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
Згідно до ст.526 ЦК України зобов’язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК
України передбачено, що якщо у
зобов’язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов’язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов’язання
(неналежне виконання).
Згідно ст.16 ЦПК України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є примусове виконання
Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає їх належними, допустимими та
достатніми для прийняття рішення у
справі по суті.
Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні фактичні обставини в
контексті викладених норм цивільного
законодавства, враховуючи, що в
судовому засіданні знайшов
підтвердження факт укладення між
позивачем та відповідачем договору
позики від 15 лютого 2011 року, форма та
зміст якого відповідають положенням
цивільного законодавства, а вказаний
відповідач, на відміну від позивача,
свої зобов’язання за цим договором не
виконав, оскільки оригінал боргового
документу було надано суду
представником позивача, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а отже підлягають
задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК
України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача, понесені ним при зверненні до
суду судові витрати по сплаті судового
збору (державного мита) на суму 287,75
гривень та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 гривень,
сплата яких підтверджується
відповідними квитанціями (а.с.2, 3).
На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 11, 15, 16, 256 - 258, 261, 525 - 526, 532, 1046, ч. 2
ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
57, 60 - 61, 88, ч. 8 ст. 110, ст. ст. 209, 212 –215, 223 - 233
ЦПК України, суд –
Позовну заяву, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суму боргу за договором позики від 15
лютого 2011 року у сумі 28 775, 00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 287,75
гривень судового збору та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 120, 00 гривень.
Заочне рішення суду набирає законної
сили в порядку передбаченому ст. ст. 223,
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, яка може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
Суддя          А.В. Брага