Справа № 2-105/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі : судді Подороги Л.В., при секретарі Гудзь І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Городище, цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні відповідачів служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про примусове виселення, -

ВСТАНОВИВ :

ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про примусове виселення всіх осіб, які зареєстровані і проживають у житловому будинку, що розташований по вул. Шевченка, 85, що у м. Городище, Черкаської області та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, на підставі договору дарування.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказав, що у звязку з невиконанням умов кредитного договору № СSR0GA01160101 від 17.07.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 та, у забезпечення виконання умов договору іпотеки № СSR0GA01160101 від 17.07.2007 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок № 85, по вул. Шевченка, що у м. Городище, Черкаської області, належного відповідачу. Вказані позовні вимоги, рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 09.07.2009 року, було задоволено у повному обсязі. Не зважаючи на те, що вказане рішення суду набрало законної сили, позивач не може реалізувати предмет іпотеки та відновити свої порушені права, оскільки, у зазначеному житловому будинку, зареєстровані інші особи, окрім іпотекодавця: ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3. У звязку із вище викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду, який просить задовольнити, виселивши всіх осіб, які зареєстровані і проживають у житловому будинку № 85, що по вул. Шевченка, у м. Городище, Черкаської області, зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, заперечують щодо їх задоволення. Обґрунтовуючи свою позицію до предявленого позову, відповідач ОСОБА_1 подав до суду заперечення на позовну заяву в якому вказує, що не визнає предявлений позов, оскільки, у його домоволодінні, проживає неповнолітня особа - ОСОБА_3 і, її виселення, суперечить вимогам Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, відповідно до якого, діти, члени сімї наймача або власника жилого приміщення, мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до п. 3 ст. 17 цього ж Закону, батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання і, відповідно, у батьків немає зазначеного дозволу, тож дитину не можна позбавляти житлової площі. Відповідно до п. 2 ст. 11 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сімї, разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків, тобто відєднання батьків від дитини не припустиме. Крім того, відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу України, виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла, для тимчасового проживання, відповідно до ст. 132-2 Житлового кодексу України. Відповідно до вказаних норм, позивач вважає, що відповідачів по справі, повинні забезпечити альтернативним житлом, з фонду житла для тимчасового проживання, у разі їх виселення із займаної нерухомості, оскільки інше житло у них відсутнє та вони не мають змоги його придбати.

Представник третьої особи на стороні відповідача - служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації, вважає предявлений позов таким, що суперечить інтересам неповнолітньої ОСОБА_3, та не підлягає задоволення.

Вислухавши представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 17.07.2007 року, між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СSR0GA01160101, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 44900 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 18.07.2017 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_1, 17.07.2007 року, було укладено договір іпотеки № СSR0GA01160101, відповідно до якого, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: домоволодіння, що розташоване по вул. Шевченка, 85, м. Городище, Черкаської області. Майно належало на праві власності відповідачу ОСОБА_1, відповідно до договору дарування. У звязку з невиконанням умов кредитного договору, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 09.07.2009 року, був задоволений. Вказане рішення суду, на момент звернення позивача з позовом про примусове виселення, набрало законної сили. У відповідності до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані у іпотеку житловий будинок або житлове приміщення, всі мешканці зобовязанні на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника, добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення, протягом одного місяця, з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці, добровільно не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший, погоджений сторонами строк, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 21.12.2010 року, особам зареєстрованим у житловому будинку по вул. Шевченка, 85, що у м. Городище, Черкаської області, позивачем було направлено вимоги про добровільне виселення, які, згідно з даними поштового повідомлення, були отримані відповідачами 23.12.2010 року. Факт отримання даних вимог про виселення, не заперечується і самими відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Добровільно відповідачі залишати вказане місце свого проживання, не бажають. Заперечення відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, не є обґрунтованими. Відповідач ОСОБА_1, мотивуючи своє заперечення на позов, посилається на те, що виселення відповідачів не можливе через проживання у житловому будинку, по вул. Шевченка, 85, що у м. Городище Черкаської області, неповнолітньої ОСОБА_3. Як встановлено судом, неповнолітня ОСОБА_3 проживає у зазначеному будинку, з моменту реєстрації у ньому її матері - відповідача по справі - ОСОБА_2. Згідно відомостей у паспорті, остання, як пожилець, була зареєстрована у вказаному будинковолодінні, 04.11.2008 року. Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не входять до кола осіб, які, проживаючи у житловому будинку, не підлягають виселенню, оскільки, до кола цих осіб, відносяться ті особи, щодо проживання яких, договір найму (оренди) був укладений до моменту укладання іпотечного договору (у даному випадку це - 17.07.2007 року) і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований в установленому законом порядку. Крім цього, зареєструвавши ОСОБА_2 у якості пожильців житлового будинку № 85, що по вул. Шевченка, у м. Городище Черкаської області, ОСОБА_1 порушив пп. 20.12 п. 20 договору іпотеки будинку № СSR0GA01160101 від 17.07.2007 року, відповідно до якого, іпотекодавець, при укладенні договору, зобовязався не надавати документи у відповідні держоргани, з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки, без письмової згоди на це іпотекодержателя та нотаріального посвідчення згоди цих осіб на їх виселення в разі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи положення ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України, та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді, позивач поніс витрати: сплатив судовий збір (мито) в сумі 8 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. 00 коп., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, солідарно з відповідачів, на користь позивача.

Позов підтверджується копіями: рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 09.07.2009 року; договору іпотеки будинку № СSR0GA01160101 від 17.07.2007 року; вимог про виселення мешканців від 17.12.2010 року; поштових повідомлень; довідки виконавчого комітету Городищенської міської ради про склад сімї № 4495 від 09.12.2010 року; договору дарування від 12.09.1998 року; даними паспорта відповідача ОСОБА_2; квитанціями про сплату судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40 Закону України «Про іпотеку» №898-ІV від 05.06.2003 року, ст.7 Закону «України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382- ІV від 11.12.2003 року, ст. 109 Житлового Кодексу України, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 79, 81, 88, ч.4, 212, 213, 215, 294 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з житлового будинку, розташованого за адресою: Черкаська область, Городищенський район, вул. Шевченка, 85, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі в справах громадянства, іміграції, реєстрації фізичних осіб Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, на користь ПАТ КБ «Приватбанк», солідарно, судові витрати в розмірі 45 (сорок пять) гривень 50 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Повне рішення складено 28.02.2011 року.

Суддя ОСОБА_4