Справа № 2-2557/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.11.2011 року. Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи охорони здоровя „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботу та відшкодування моральної шкоди, суд

встановив:

ОСОБА_3 з 1986 року працювала на посаді зубного лікаря Комунальної установи охорони здоровя „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка (далі КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка).

Наказом № 15-к від 11 червня 2009 року вона була звільнена з роботи з 11 серпня 2009 року за ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2010 року вона була поновлена на роботі.

КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка наказом № 32-к від 20 липня 2010 року поновила її на роботі на посаді зубного лікаря, але в той же день вона одразу була відсторонена від роботи, тому позивач вважає, що рішення суду про поновлення її на роботі не виконане.

Лише 06 жовтня 2010 року відповідач виконав рішення суду та вона була допущена до роботи.

Спочатку ОСОБА_3 просила суд стягнути з КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка середню заробітну плату за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 19 липня 2010 року по 06 жовтня 2010 року в розмірі 3 617,08 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди. На позові про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення ОСОБА_3 на роботі за період з 19 липня 2010 року по 06 жовтня 2010 року в розмірі 3 617,08 грн. наполягала.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з наступних підстав. Відповідно до штатного розпису на 2010 рік, затвердженому начальником МВОЗ, була відсутня посада „зубного лікаря. ОСОБА_3 наказом головного лікаря КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка за № 32-к від 20 липня 2010 року була поновлена на роботі на посаді яка не передбачена штатними нормативами. Наказом головного лікаря № 33-к від 20 липня 2010 року вона була відсторонена від роботи з причини відсутності проходження курсів підвищення кваліфікації та атестації. Водночас, наказом № 34-к від 20 липня 2007 року їй було запропоновано три вакантні посади молодших медичних сестер, від яких ОСОБА_3 відмовилася.

20 вересня 2010 року листом № 132 відповідач звернувся до начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції з проханням звернутися до суду за розясненням рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2010 року.

04 жовтня 2010 року він отримав ухвалу Нікопольського міськрайонного суду про розяснення рішення та 06 жовтня 2010 року постанову державного виконавця про допущення ОСОБА_3 до роботи без проходження атестації та підвищення кваліфікації на посаду зубного лікаря, яка не передбачена штатним розкладом. Наказом № 52-к від 06.10.2010 позивач була допущена до роботи.

Дійсно за період з 21 липня 2010 року по 05 жовтня 2010 року виплата заробітної плати ОСОБА_3 не проводилася.

Оскільки позивач не була допущена до роботи з поважних причин. Представник відповідача просив суд в позові ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як встановлено судом на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2010 року позивач була поновлений на роботі зубного лікаря КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка з 11 серпня 2009 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2010 року рішення Нікопольського міськрайонного суду від 19 липня 2010 року було залишено без змін.

Наказом № 32-к від 20 липня 2010 року ОСОБА_3 була поновлена на роботі на посаді зубного лікаря з 11.08.2009 на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 19.07.2010. Та наказом № 33-к від 20 липня 2010 року ОСОБА_3 була відсторонена від роботи на посаді зубного лікаря з 20 липня 2010 року в звязку з закінченням терміну атестації.

Виходячи з того, що станом на 20 липня 2010 року у складі КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка не існувало посад зубного лікаря, наказами № 34-к від 20.07.2010 та № 48-к від 20.09.2010 ОСОБА_3 були пропоновані інші посади, від яких вона відмовилася.

Фактично відповідач не допустив позивача до роботи на поновленій посаді зубного лікаря, що не оспорював у судовому засіданні представник відповідача головний лікар КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка.

Лише 06 жовтня 2010 року ОСОБА_3 була допущена до роботи зубного лікаря.

Таким чином, суд вважає, що КУОЗ „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка затримало виконання рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2010 року про поновлення позивача на роботі та допуску її до роботи, а тому згідно із ст. 236 КЗпП України відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за час затримки.

Враховуючи те, що наказом № 52-к від 06.10.2010 ОСОБА_3 була допущена до роботи з 06 жовтня 2010 року, суд приходить до висновку, що час затримки поновлення позивача на роботі та допуску його до роботи з 20 липня 2010 року по 05 жовтня 2010 року, що складає 54 робочих дні.

Розмір середньої заробітної плати, яка належить ОСОБА_3, суд обчислює згідно з „Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (з наступними змінами і доповненнями), виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи позивача, що передують його звільненню з роботи у серпні 2009 року.

Так згідно з рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2010 про поновлення ОСОБА_3 на роботі її середньоденний заробіток за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням складав 44,79 грн.

За період з 20 липня 2010 року по 05 жовтня 2010 року загальна сума середнього заробітку за час затримки, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 2 418,66 грн. (44,79 грн. х 54 робочих дня).

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача у доход держави підлягає стягненню судові витрати в розмірі 171 грн.

З урахуванням викладених обставин і керуючись ст.ст. 10,11,88,209,212,214-215, 217-218 ЦПК, 236 КЗпП України, суд

вирішив:

1. Стягнути з Комунальної установи охорони здоровя „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час затримки виконання рішення про поновлення на роботу за період з 20 липня 2010 року по 05 жовтня 2010 року в сумі 2 418,66 грн. (дві тисячі чотириста вісімнадцять грн. 66 коп.).

2. В іншій частині в позові відмовити.

3. Стягнути з Комунальної установи охорони здоровя „Нікопольська міська стоматологічна поліклініка на користь держави судові витрати у розмірі 171 грн. (сто сімдесят одна гр.).

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_4