АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3109/11 Номер провадження 22-ц/1690/7233/11Головуючий у 1-й інстанції Сегет Я.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: Бондаревської С.М.,

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

за участю адвоката ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 липня 2011 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 липня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя відмовлено в повному обсязі.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_3 та подав на нього апеляційну скаргу. Вважає що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 липня 2011 року та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 16 липня 1996 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Лохвицької районної державної адміністрації.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, 04 вересня 1996року народження.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.06.2010 року шлюб між подружжям розірвано.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що однин з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05 березня 2001 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_6 жилий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що розташований за адресою: м. Лохвиця, вул. Паризької Комуни, 77 і складається: з жилого будинку А-1 жилою площею 40,6 кв. м., погріба Б, колодязя - №1, сараю В, вбиральні Г, огорожі - №2, які розміщені на земельній ділянці Лохвицької міської ради розміром 600 кв. м.

20.03.2001 року вказаний будинок в цілому зареєстрований Лубенським міжміським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 /а. с. 27/.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

В ході розгляду справи у суді першої інстанції відповідачка ОСОБА_4 довела той факт, що на момент придбання нею спірного житлового будинку вона фактично припинила шлюбні відносини з позивачем, тому вказане домоволодіння є її особистою приватною власністю, як таке, що набуте нею за її кошти за час окремого проживання з чоловіком у зв»язку із фактичним припиненням шлюбних відносин.

Судом також вірно встановлено, та не заперечується сторонами, що відповідно до договору дарування грошей від 11.02.2001 року ОСОБА_4 отримала від своєї рідної сестри ОСОБА_7 в дар 1 400 доларів США, в підтвердження чого відповідачка написала розписку.

Відповідно до договору дарування грошей від 25.02.2001 року мати відповідачки ОСОБА_8 передала в дар ОСОБА_4 1000 доларів США. Факт отримання грошей від матері відповідачка підтвердила розпискою.

Також відповідачка вказала, що для того щоб зібрати всю необхідну для придбання домоволодіння суму 2 700 доларів США, навесні 2001 року вона продала корову подаровану їй батьками.

Встановивши вищенаведені обставини, беручи до уваги рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 11 червня 2010 року про розірвання шлюбу, згідно якого судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені понад 8 років, з урахуванням ч. 3 ст. 61 ЦПК України, відповідно до положень якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; місцевий суд обґрунтовано визнав доведеним той факт, що спірне домоволодіння набуте відповідачкою під час шлюбу, але в період окремого проживання з чоловіком у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин та за кошти, які належали їй особисто.

Виходячи зі встановленого, суд обґрунтовано не взяв до уваги твердження позивача ОСОБА_3 про те, що спірний будинок придбаний за 2 700 доларів США, з яких 2000 доларів США отримані відповідачкою від її рідних, а 700 доларів США належали йому особисто, та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення його позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Підстав для зміни чи скасування рішення районного суду не вбачається. Задоволенню апеляційна скарга не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом згідно: