Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/346/11 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко
Категорія 30,32 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів Жигановської О. С., Котік Т. С.

при секретарі Ганько Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Риолан", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Риолан", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 листопада

2010 року,

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди 4635 грн. 63 коп., завданої у зв'язку з лікуванням та похованням ОСОБА_4 та по 50000 грн. кожній на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилалися на те, що 22.09.2009 року о 08.30 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO SF69Y, скоїв зіткнення з ОСОБА_1, який їхав на велосипеді. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав закриту черепно-мозкову травму, від якої помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На лікування та поховання ОСОБА_1 - ОСОБА_8 /дружина померлого/ витратила кошти в розмірі 4635 грн. 63 коп. Крім того, смерть потерпілого завдала позивачам значних моральних страждань. За таких обставин, просять позов задовольнити.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь:

ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4635 грн. 63 коп. та 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_2 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ "Риолан" на користь позивачів по 47450 грн. кожній на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційних скаргах ТОВ "Риолан", ПАТ "Страхова компанія "Провідна", посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга ТОВ "Риолан" не підлягає задоволенню, а скарга ПАТ "Страхова компанія "Провідна" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 1187 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, в разі якщо не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 195 ЦК України, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання /ч. 3 ст. 1193 ЦК України /.

Встановлено, що 22.09.2009 року біля 08.30 годин, ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Малині по вул. Кримського в сторону центра міста, в районі будинку № 112 скоїв зіткнення з ОСОБА_4, який виїхав на велосипеді з правої сторони прилеглої території магазину "Альянс". Внаслідок вказаної ДТП, ОСОБА_1 отримав закриту черепно-мозкову травму, від якої помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року /а.с. 18, 19, 58- 60/.

Причиною виникнення даної пригоди є невідповідність дій велосипедиста ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.2, 16.11ПДР України.

Постановою Малинського РВ УМВС України в Житомирській області від 30 вересня 2009 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину /а.с. 5, 6-8, 12/.

Оскільки ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, тому його винна поведінка правильно не прийнята до уваги судом першої інстанції при вирішенні питання про відшкодування шкоди.

Зі справи вбачається, що власником автомобіля НОМЕР_1 є ОСОБА_6 /а.с. 10, 51 /, який на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20.09.2009 року дозволив використовувати даний автомобіль ТОВ "Риолан" /а.с. 49, 50 /. Довіреність видана строком на п'ять років.

На час скоєння ДТП ОСОБА_7 працював у ТОВ "Риолан" водієм. 23.09.2009 року його звільнено з роботи /а.с. 52-54/.

Цивільна відповідальність за шкоду, яка могла бути завдана автомобілем НОМЕР_1 була застрахована ОСОБА_6 08.11.2008 року за першим типом договору у ЗАТ "Страхова компанія "Провідна", правонаступником якої є ПАТ "Страхова компанія "Провідна" /а.с.48, 61/.

25.09.2009 року ОСОБА_6 повідомив ЗАТ "СК "Провідна" про подію, яка відбулася 22.09.2009 року із забезпеченим ТЗ. /а.с. 67-68/.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Відповідно до пункту 15.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за договором 1 типу здійснюється страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 просила відшкодувати спричинену їй матеріальну шкоду в сумі 4635 грн. 63 коп., яка складається з витрат на лікування в сумі 2612 грн. 22 коп. та витрат на поховання в сумі 2023 грн. 41 коп. /а.с. 14-1б/.

Під час апеляційного розгляду позивачка пояснила, що її чоловік, відповідно до добровільного медичного страхування працівників залізничного транспорту, був застрахований у ТДВ Страхова компанія "Нафтагазстрах" від 27.03.2009 року ДМС № 20-08-02-39076. 19.04.2010 року вона отримала свідоцтво про право на

спадщину за законом на страхове відшкодування по добровільному медичному страхуванню чоловіка на суму 2612 грн. 22 коп.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат на лікування чоловіка, оскільки вказані кошти нею будуть отримані на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Що стосується витрат на поховання ОСОБА_1, колегія судців вважає, що вони також не підлягають відшкодуванню, так як дані витрати не пов'язані з наданням ритуальних послуг з поховання ОСОБА_1 /оплата труни, речей, ритуальних послуг тощо/. З наданих позивачкою накладних та чеків на суму 2023 грн. 41 коп. /а.с. 15-17/ вбачається, що вказані витрати вона понесла у зв'язку із придбанням продуктів харчування на поминальний обід. Інші витрати їй були оплачені підприємством, на якому працював чоловік.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується потерпілому незалежно від вини фізичної або юридичної особи, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_8 є вдовою ОСОБА_1, сторони перебували у шлюбі з 1989 року. ОСОБА_1 - батько ОСОБА_2 /а.с. 20/. За вказаних обставин, позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням обставин справи, вказана моральна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок ТОВ "Риолан" та ПАТ "Страхова компанія "Провідна".

Межі відповідальності ПАТ «СК «Провідна» за шкоду завдану здоров'ю та життю потерпілого встановлені пунктом 9.3. статті 9 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Межі відповідальності за моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України), визначені п. 22.3. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже, страхова компанія може відшкодувати не більше ніж 5% ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 згаданого Закону, що в грошовому виразі становить 2550 гривень на кожного потерпілого.

Різницю між сумою відшкодування, визначеного судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку, обов'язок відшкодування моральної шкоди несе ТОВ "Риолан", працівник якої скоїв ДТП.

Є безпідставними доводи ТОВ "Риолан" з приводу того, що автомобіль вибув з користування Товариства внаслідок протиправних дій ОСОБА_3, а тому підприємство не повинно нести відповідальність за спричинену шкоду.

Так, під час розгляду судом першої інстанції, в своїх письмових запереченнях, Товариство посилалося тільки на те, що вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП немає, а тому ТОВ "Риолан" не повинно нести відповідальність за спричинену шкоду /а.с. 76/.

Тільки під час апеляційного розгляду, відповідачем було подано акт від 22.09.2009 року про порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни, оскільки він самовільно використав службовий автомобіль /а.с. 166-167/. З даним актом водій не ознайомлений.

З врахуванням обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що складання вказаного акту є спробою відповідача - ТОВ "Риолан" уникнути відповідальності за спричинену шкоду. -

Так, під час апеляційного розгляду представник ТОВ "Риолан" - ОСОБА_6 /власник автомобіля/ пояснив, що Товариство під час складання акту не з'ясовувало з якою метою ОСОБА_3 на службовому автомобілі виїхав за територію ТОВ "Риолан". Однак, він не заперечує, що водій міг поїхати на заправку, оскільки в той день він повинен був відбути у відрядження.

Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, колегія суддів погоджується із сумою, визначеною судом першої інстанції, з врахуванням конкретних обставин справи, обсягу, характеру та тривалістю завданих позивачам моральних страждань, тяжкістю змін у їх житті, пов'язаних із втратою близької людини та матеріальним забезпеченням сім'ї.

Рішення в цій частині залишається без змін.

Рішення суду в частині відшкодування судових витрат підлягає зміні, з врахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, розміру задоволених вимог та сплачених позивачами коштів.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Риолан"

відхилити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року скасувати в частині вирішення спору про відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до

ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Риолан", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати з

Товариства з обмеженою відповідальністю "Риолан" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" по 22 грн. 75 коп. з кожного.

Рішення в частині відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді