Справа № 2-1847/11
Рішення

Іменем України

08.07.2011 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Потапової Т.М., з участю секретаря Лободи В.Л., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить визнати колишню дружину ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку № 24 по вул. Чкалова в м.Бердичеві, зобовязати її знятися з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що він та його мати є власниками зазначеного будинку, на правах члена сімї з ним проживала його дружина та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосунки між ними розладналися, в грудні 2009 року дружина переїхала на постійне місце проживання за іншою адресою, шлюб розірвали 15.06.2010 року, реєстрація відповідачки в його будинку порушує його права як власника.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та уточнив підставу позову, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у звязку з не проживанням як члена сімї власника понад встановлені законом строки. Суду пояснив, що відповідачка зареєструвалась в належному йому будинку ще до реєстрації шлюбу, 09.09.2007 року уклали шлюб, в 2008 році народилась дитина, поїхали в м.Львів до її матері, там посварилися, він повернувся в м.Бердичів через шість місяців, дружина приїхала в грудні 2009 року, знову посварились, вона подала на розлучення і проживала у сестри по вул.Червона Гора, забрала холодильник, телевізор, тумбу, особисті речі до сестри. В грудні 2009 року між ними відбувалися сварки, він запропонував їй піти з хати, потім зробив ремонт, поставив нові двері і інший замок, ключа в неї немає.

Відповідачка проти позову заперечила, суду пояснила, що 26.12.2009 року між нею та чоловіком була сварка, він сказав їй забрати речі і піти з хати, вона забрала особисті речі і три дні жила у сестри, 27-28 грудня прийшла в будинок, але замок був змінений, тоді тимчасово поїхала до матері у м.Львів, в той час перебувала у відпустці по догляду за дитиною, в березні 2010 року зателефонувала чоловіку, сказала що повернеться, але він заперечив, тоді вона знову пішла до сестри, даний час наймає квартиру, в якій проживає з дитиною, свого житла не має.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач є власником ? частки житлового будинку № 24 по вул. Чкалова в смт.Гришківці Бердичівського району на підставі договору дарування від 06.05.2008 року.(а.с. 6 )

В будинку зареєстрований він, відповідачка та їх дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.9)

Згідно з довідкою Гришковецької селищної ради від 28.04.2011 року ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з грудня 2009 року.(а.с.8 )

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім вище зазначеної довідки селищної ради позивач не надав суду інших доказів на підтвердження позовних вимог, відповідачкою докази також не подавались.

Згідно ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

З пояснень сторін та довідки про реєстрацію вбачається, що відповідачка вселилась і зареєструвалась в житловому приміщенні, належному відповідачу за його згодою та у встановленому законом порядку, сторони перебували в шлюбі з 09.09.2007 року по 15.06.2010 року (а.с. ), мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з грудня 2009 року відповідачка з дочкою в будинку фактично не проживає, власного житла не має, наймає квартиру по вул..Толстого,20 в м.Бердичеві. Між подружжям склалися неприязні відносини, виникали сварки, відповідачка пішла з будинку тому, що цього вимагав позивач. Вона тимчасово проживала в сестри в м.Бердичеві на вул..ОСОБА_4, у своїй матері у м.Львів, в даний час наймає житло. Позивач замінив двері і замок, ключа від дверей будинку відповідачка не має. Сторони не ділили спільне майно, відповідачка не забирала нічого крім особистих речей, холодильник, телевізор, тумба були ними спільно перевезені в м.Львів до матері відповідачки, оскільки подружжя мали намір там проживати, після їх відїзду ці речі залишилися у м.Львові. Усі ці факти сторонами не заперечені і не спростовані.

З наведеного вбачається, що відповідачка залишила житло не добровільно, не проживає і не користується спірним житлом з поважних причин - позивач перешкоджає її проживанню, тому не втратила права користування цим житлом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: