Справа №: 6-30/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2011 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Ніколової С.В.

при секретарі Ковальчук Т.В.,

з участю державного виконавця ВДВС Волочиського районного управління юстиції ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому судовому засіданні в м. Волочиську подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження Адміністрацією Державної прикордонної служби України у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець відділу ДВС Волочиського районного управління юстиції ОСОБА_1 посилається на те, що боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку не виконав вироку Волочиського районного суду Хмельницької області області від 20 грудня 2007 року про стягнення з нього боргу та систематично ухиляється від його виконання, на виклики державного виконавця не з'являється, по місцю реєстрації не проживає, зі слів сусідів здійснює періодичні виїзди за кордон.

Державний виконавець ВДВС Волочиського районного управління юстиції ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримує.

Вислухавши пояснення державного виконавця ВДВС Волочиського районного управління юстиції, дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження по виконанню вироку Волочиського районного суду Хмельницької області області від 20 грудня 2007 року, суд вважає, що вимоги подання є безпідставними та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 11 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 8 квітня 2008 року на виконання вироку Волочиського районного суду Хмельницької області області від 20 грудня 2007 року видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3000 грн. моральної шкоди, 200 грн. матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_4 - 50000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5 - 3000 грн. моральної шкоди, а також про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 солідарно 330 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 солідарно 700 грн. матеріальної шкоди.

28 січня 2011 року постановами державного виконавця ВДВС Волочиського районного управління юстиції ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження за вказаними виконавчими листами щодо ОСОБА_2

Цією ж постановою боржнику ОСОБА_2 надано 7-ми денний строк для добровільної сплати боргу, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник отримав копію постанови.

В матеріалах подання та виконавчого провадження відсутні докази того, що державним виконавцем ВДВС Волочиського районного управління юстиції вживалися заходи для встановлення місця реєстрації та проживання боржника ОСОБА_2, місця його роботи та майнового стану, відсутні також і докази того, що він систематично ухиляється від виконання рішення суду та не з'являється на виклики державного виконавця.

У відповідності до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

З огляду на викладені норми закону, першочерговими заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

В матеріалах виконавчого провадження є докази про наявність у власності боржника ОСОБА_2 нерухомого та рухомого майна (1/4 частина квартири та автомобіль).

За наведених обставин суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження Адміністрацією Державної прикордонної служби України у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, а тому в задоволенні подання держаного виконавця відділу Державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 377-1, 293 ч. 1 п. 24-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання держаного виконавця відділу Державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: п