Справа № 2-245/11
РІШЕННЯ

іменем України

"26" вересня 2011 р.

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Постола В.С.

при секретарі Бондар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Генічеська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права на спадкування за законом в порядку спадкової трансмісії, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2010 року, внесеня змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2010 р.,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому посилаються на те, що 03 січня 2010 року померла їх бабуся ОСОБА_4, якій при житті належала ? частка житлового будинку за адресою: м. Генічеськ, вул. Івана Франка, 46/7. Спадкоємцями першої черги за законом були відповідач та їх батько ОСОБА_5.

Вважають, що батько фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступив в оперативне управління спадковим майном - доглядав за будинком, почав після смерті бабусі у ньому проживати, користувався гаражем та іншими господарськими спорудами.

02 травня 2010 року помер їх батько ОСОБА_5.

Після смерті батька вони фактично прийняти спадщину, подали заяви до нотаріальної контори. Оформити своєчасно спадкові права та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом вони не змогли, в зв'язку зі зникненням правовстановлюючих документів на ім'я батька (отримували дублікати рішень суду та інших документів). Тільки 10.11.2010 року вони змогли отримати свідоцтва про право на спадщину. Також у листопаді 2010 року вони вирішили належним чином оформити спадкові права після батька на майно, що залишилось йому у спадок після смерті ОСОБА_4, але при зверненні до нотаріальної контори ним було відмовлено, оскільки відповідач 20.08.2010 року в Генічеській державній нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 та став власником житлового будинку у м. Генічеськ по вул. Івана Франко, 46/7 Генічеського району Херсонської області, розташованого на земельній ділянці площею 544 кв. м.

Просять суд: - встановити факт, що ОСОБА_5, який помер 02.05.2010 року фактично прийняв спадщину після ОСОБА_4, яка померла 03.01.2010 р.; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на спадкування за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_5 спадщини, яка відкрилася і не прийнята ним після смерті його матері ОСОБА_4; - визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, додатковий трьохмісячний строк для подання заяви до Генічеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 і була фактично прийнята ОСОБА_5; - визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Генічеською державною нотаріальною конторою 20.08.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-772 за спадковою справою №1-772 на ім'я ОСОБА_3 на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями , який знаходиться у м.Генічеськ по вул. Івана Франко, 46/7 Генічеського району Херсонської області, розташованого на земельній ділянці площею 544 кв.м.; - внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Генічеською державною нотаріальною конторою 20.08.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-772 за спадковою справою №1-772 на ім'я ОСОБА_3 на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями , який знаходиться у м.Генічеськ по вул.. Івана Франко, 46/7 Генічеського району Херсонської області, розташованого на земельній ділянці площею 544 кв.м., визнавши ОСОБА_3 спадкоємцем 1/4 частки спадкового майна ОСОБА_4, яка померла 03.01.2010 р. у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться у м.Генічеськ по вул. Івана Франко, 46/7 Генічеського району Херсонської області, розташованого на земельній ділянці площею 544 кв.м., визнавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадкоємцями майна ОСОБА_4 у вигляді 1/8 частини за кожним, житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями , який знаходиться у м.Генічеськ по вул. Івана Франко, 46/7 Генічеського району Херсонської області, розташованого на земельній ділянці площею 544 кв.м.

В судовому засіданні позивачі, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, пояснили, що ОСОБА_5 усно відмовлявся від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, не заперечував, щоб він прийняв всю спадщину. Зазначили, що ОСОБА_5 в будинку матері після її смерті не проживав, що підтверджується медичною карткою хворого ОСОБА_5, в якій зазначені інші адреси його проживання. Тому вважають, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, які є ріднею позивачів зі сторони їх матері, суду пояснили, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1 доглядали ОСОБА_4 до її смерті.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є ріднею сторін, суду підтвердили, що ОСОБА_5 усно відмовлявся від прийняття спадщини. Також пояснили, що ОСОБА_5 проживав у своєму будинку.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2005 року ВСВ №724375, виданого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 за спадковою справою №693/04 та зареєстрованого в реєстрі за №2-1189, належала ? частка житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями за адресою: м. Генічеськ, вул. Івана Франка, 46/7 (а.с. 13-14).

03 січня 2010 року ОСОБА_4 померла, що не заперечується сторонами, а тому звільняється від доказування.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчувався 03 липня 2010 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 02 травня 2010 року (а.с. 15), тобто до закінчення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Статтею 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з інформації, наданої Генічеською державною нотаріальною конторою (а.с. 32), таку заяву ОСОБА_5 нотаріусу не подавав.

Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо відмови ОСОБА_5 від спадщини суд, відповідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, вважає недопустимими доказами, оскільки, виходячи зі змісту ст. 1273 ЦК України, факт відмови від спадщини може бути доказано лише відповідною заявою.

Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт проживання ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини позивачами не доказувався, показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, що ОСОБА_5 доглядав ОСОБА_4 до її смерті не стосуються предмету позову, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, є неналежними доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачами не доведено, що ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину як такий, що проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Та позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_5 помер після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 і не встиг її прийняти, а тому право на прийняття належної йому частки спадщини в порядку спадкової трансмісії переходить до його спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивачами було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, встановлений ст. 1270 ЦК України. Причиною такого пропуску стало те, що вони є юридично необізнаними та їм було невідомо про їх право на прийняття спадщини після смерті бабусі.

Враховуючи наведене, суд вважає причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини поважними.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Також судом встановлено, що видачею ОСОБА_3 вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом порушено право позивачів на спадщину, а тому його слід визнати недійсним.

Абзацем 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкуваннярозяснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Оскільки у позивачів наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, то, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкуванняїх вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Та в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1270-1273, 1276, 1268, 1301 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 11, 61, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_13 Борисівни, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Генічеська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права на спадкування за законом в порядку спадкової трансмісії, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2010 року, внесеня змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2010 р. задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право на спадкування за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_5 спадщини, яка відкрилася і не прийнята ним після смерті його матері ОСОБА_4.

Визначити ОСОБА_1, ОСОБА_2 додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої 03 січня 2010 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Генічеською державною нотаріальною конторою 20.08.2010 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-772 за спадковою справою № 1-772 на імя ОСОБА_3 на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться у м. Генічеську по вул. Івана Франка, 46/7 Генічеського району Херсонської області, розташованого на земельній ділянці площею 544 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 понесені ними судові витрати: судовий збір в розмірі 210 (двісті десять) грн. 60 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп., разом 330 (триста тридцять) грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_14