АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 50 ( 1 ) Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

Іменем України

«05» травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: - Братіщевої Л.А.

суддів: - Савіної Г.О., Турік В.П.

при секретарі: - Євтодій К.С.

за участю: відповідача - ОСОБА_5

третіх осіб - ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7, представника органу опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради - Шульцевої Тетяни Миколаївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою третьої особи - ОСОБА_6 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року по справі за позовом прокурора Тернівського району м. Кривого Рогу в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_5, 3 особи - орган опіки та піклування виконкому Тернавської районної у місті ради, опіки та піклування Широківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року прокурор Тернівського району м. Кривого Рогу (надалі - прокурор) в інтересах малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся із позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав і в обґрунтування позовних вимог вказав, що у буд. АДРЕСА_1 без реєстрації проживає ОСОБА_5, яка має малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та статус одинокої матері.

ОСОБА_5 свої батьківські обов,язки по вихованню сина не виконує, а його утриманням і вихованням займається ОСОБА_6, яка мешкає разом з дитиною в буд. АДРЕСА_2.

Посилаючись на ці обставини прокурор просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі 3 особа - ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд, оскільки рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права. Зокрема, суд не задовольнив її клопотання про допит свідків; судом не перевірно обставини, факти та докази на які посилалася відповідач ОСОБА_5; не взято до уваги, що дитина знаходилась в неї на утриманні і про це було відомо відповідачці.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 є одинокою матір'ю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого вона народила у неповнолітньому віці 17 років.

ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, але мешкає з дитиною по АДРЕСА_1.

В теперішній час син відповідачки ОСОБА_5 мешкає в сім'ї її тітки ОСОБА_6, 3 особи по справі.

Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і з цих підстав позивач просив позбавити ОСОБА_5 батьківських прав.

Пленум Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п.16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, і ці фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив обставини по справі, перевірив доводи і надані докази, дав їм належну правову оцінку, враховуючі положення п. 18 вище вказаного Пленуму про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, - обґрунтовано дійшов до висновку про відмову в позові за його недоведеністю.

При цьому суд правильно зазначив, що в проживанні відповідача ОСОБА_5 з дитиною за адресою АДРЕСА_1, де як вказує позивач немає належних умов для дитини, а ні за місцем її реєстрації по АДРЕСА_3, де мешкає бабуся відповідача ОСОБА_10, не має вини ОСОБА_5, про що свідчать і пояснення самої ОСОБА_10, яка в суді першої інстанції, як свідок, пояснила, що заперечувала проти проживання онуки ОСОБА_5 з дитиною в квартирі де зареєстрована ОСОБА_5, що дійсно забрала у ОСОБА_5 свідоцтво про народження дитини та інші документи і пропонувала ОСОБА_11 знятися з реєстрації в квартирі по АДРЕСА_3, як умову повернення дитини та документів.

Судом першої інстанції дано обгрунтованиий висновок і поясненням свідків - ОСОБА_12, лікарю педіатру, із пояснень якої також не вбачається, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а з'являлася на прийом до лікаря, неодноразово приймала лікаря на дому.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги зловживання відповідачем ОСОБА_5 алкогольними напоями, що є ознакою алкоголізму, але судом не призначена відповідна експертиза, - необґрунтовані.

Позивачем не зазначена в позові така підстава позбавлення батьківських прав як хронічний алкоголізм відповідача, що передбачає п.4 ч.1 ст. 164 СК України. Крім того, згідно п.4 ст. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р., - хронічний алкоголізм батьків має бути підтверджений відповідними медичними висновками, які позивачем не надавались, клопотання про їх надання суду не заявлялись.

Інші доводи ОСОБА_6, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: