Справа № 2-6088/11
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 грудня 2011 року

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в його обґрунтування на те, що 15.04.2009 р. до позивача звернувся відповідач з проханням надати позику. 15.04.2009 р. позивач передав відповідачу 34 000,00 доларів США. В підтвердження отримання від позивача грошей в сумі 34 000,00 доларів США, що еквівалентно 270 980 грн., згідно з курсом НБУ встановленим на 28.10.2011 р., відповідач написав розписку, згідно якої гроші було отримано відповідачем 15 квітня 2009 року з зобовязанням повернення позики 01 червня 2009 р. По закінчено зазначеного терміну позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо погашення боргу. На що позивачу відповідачем було відмовлено, мотивуючи свою відмову відсутністю коштів. На сьогоднішній день сума боргу у розмірі 338 227,58 грн. позивачу повернута не була, що й стало приводом для звернення позивача до суду із даним позовом .

Розглянувши матеріали позовної заяви, вбачаються підстави для повернення позовної заяви з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у тому числі у випадку, коли справа не підсудна цьому суду. Так, як вбачається із позовної заяви, в якості особи, яка на думку позивача, відповідатиме за його матеріально-правовою вимогою, визначено ОСОБА_2 із зазначенням місця знаходження відповідача за адресою: АДРЕСА_1, яка відповідно до адміністративно-територіального розподілу м. Дніпропетровська відноситься до території Індустріального району міста Дніпропетровська, у звязку з чим з огляду на предмет та підставу позову вочевидь звернення особи до суду за захистом права, справа за захистом якого з огляду на правила чинного ЦПК щодо підсудності справ не відноситься до компетенції Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, а є компетенцією суду за місцезнаходженням відповідача.

За статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів, утім, на виконання п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається за умови, якщо справа не підсудна цьому суду, у звязку з чим, суддя, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, повернути позивачу.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена у апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя