Справа 2-1265/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сєрікової О.О.

при секретарі Віслогузовій Т.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в місті Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення договору довічного утримання, укладеного 19 лютого 1998 року державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори на будинок №23 по вулиці Тамбовській в місті Дружківці Донецької області і зареєстрованому в реєстрі за №1-370.

В позові вказала, що згідно цьому договору, відчужувач (тобто ОСОБА_4І.) передає у власність набувачеві ( сину ОСОБА_5І.) жилий будинок з надвірними будівлями, який розташований в місті Дружківці по вулиці Тамбовській. Відповідно до п.4 цього договору ОСОБА_5 зобовязаний довічно утримувати її: забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і залишити в безкоштовному користуванні будинок. Вартість матеріального забезпечення визначена в 100 грн. на місяць.

У перші роки після укладення договору син відвідував її, проявляв увагу і допомагав їй, хоча вона самостійно зі своєї пенсії сплачувала комунальні послуги, податки та збори за будинок, купувала продукти харчування та ліки. В останні три роки син приходив до неї два рази на місяць, але ніякої допомоги не надавав. Вона зверталася до сусідів із проханням купити продукти харчування, розтопити піч, викликати лікаря, бо за станом здоровя не може виходити з будинку і обслуговувати себе самостійно.

16 червня 2011 року її син ОСОБА_5 помер. На випадок своєї смерті він склав заповіт, яким все належне йому на момент смерті майно залишив дружині ОСОБА_3.

Відповідно до ст.757 ЦК України обовязки набувача за договором довічного утримання переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передано відчужувачем. Однак, як до смерті сина, так і після його смерті відповідачка не приходить до неї і не допомагає. Відповідачка не виконує жодного зобовязання за договором довічного утримання. Вона стара, хвора та безпомічна людина і потребує постійного стороннього догляду.

Оскільки відповідачка не виконує своїх обіцянок, і в добровільному порядку розірвати договір відмовляється, просить розірвати договір довічного утримання, повернувши їй у власність будинок №23 по вулиці Тамбовській в місті Дружківці Донецької області.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і пояснила, що ОСОБА_4 мала на праві власності будинок, розташований по вулиці Тамбовська 23 в місті Дружківка. Оскільки вона мешкала одна, за віком та по стану здоровя потребує допомоги, вона уклала договір з сином ОСОБА_5 у нотаріуса, який розяснив, що той повинен доглядати за нею, сплачувати всі послуги, матеріально забезпечувати її, харчувати. Поки був живий син довірительниці, він допомагав матері. Після його смерті за заповітом. Який він склав на користь дружини ОСОБА_3 до неї перейшли всі права на будинок, але відповідачка ніякі обовязки за договором довічного утримання не виконує. ОСОБА_4 тяжко хвора людина похилого віку і потребує постійної допомоги.

Оскільки відповідачка не виконує умов договору, просить припинити договір довічного утримання, повернувши їй у власність будинок. Також просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 800 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що вона не виконувала і не буде виконувати обовязки за договором довічного утримання і згодна на його припинення. Просить не стягувати з неї судові витрати, оскільки вона поховала чоловіка і має борги.

Суд, прийшовши до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, інтересів інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

П.4 договору довічного утримання, засвідченого 19 лютого 1998 року державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори в реєстрі за №1-730, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується, що він зобовязується довічно утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом, необхідною допомогою і залишити в її безоплатному довічному користуванні жилий будинок з надвірними будівлями по вулиці Тамбовська 23. Вартість матеріального забезпечення визначено сторонами у розмірі 100 грн. в місяць.

Свідоцтвом про смерть 1-НО №570717 підтверджується, що ОСОБА_5 помер 16 червня 2011 року, про що відділом РАЦС Дружківського міського управління юстиції зроблений актовий запис за №474.

Відповідно до ст.575 ЦК України обовязки набувача за договором довічного утримання переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно. що було передане відчужувачем.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка визнала позов, тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому суд вважає, що з відповідачки підлягають стягненню витрати на юридичну допомогу в сумі 800 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.744, 755, 756 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Розірвати договір довічного утримання, посвідчений 19 лютого 1998 року державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори в реєстрі за №1-370 на будинок №23 по вулиці Тамбовській в місті Дружківка Донецької області.

Зняти заборону на відчуження жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого в місті Дружківці по вулиці Тамбовська №23, накладений державним нотаріусом 19 лютого 1998 року і зареєстрований в реєстрі за №88.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на юридичну допомогу в сумі 800 грн.

Суддя: О. О. Сєрікова