УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2011

суддя Московського районного суду м. Харкова Скотарь А.Ю., розглянувши цивільний позов ОСОБА_1 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»про визнання недійсним пункту кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 10.04.2008 між ним та відповідачем укладений кредитний договір № 851/10/27-11/8-179 відповідно до умов якого відповідач надав позивачеві кредитні кошти у розмірі 62000,00 грн.

Пунктом 6.2. договору кредиту встановлено, що в разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, спір передається на розгляд постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків, що знаходиться в м. Києві по вул. М. Раскової, 15, проте вказану норму позивач вважає незаконною і просить визнати її недійсною.

Окрім того, позивач зазначає, що вказане третейське застереження є порушенням норм Закону України «Про захист прав споживачів», що стало підставою для звернення позивачем до суду за місцем свого проживання.

Розглянувши позовну заяву та додатки до неї суд приходить до висновку про необхідність повернути позовну заяву позивачу для подання до належного суду з наступних підстав.

Позивач звертається до Московського районного суду м. Харкова з підстав, передбачених ч. 5 ст. 110 ЦПК України яка передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть предявлятись за місцем проживання споживача. При цьому зазначає, що відносини, які виникають з договорів кредиту, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів»(далі Закон).

З таким висновком суд погодитись не може, так як застосування положень Закону при звернення до суду з приводу спору, що виник з кредитних правовідносин, можливо в тому випадку, якщо предметом і підставою позову є питання надання (не надання) споживачеві певної інформації, проте після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів що виникають з таких правовідносин застосуванню підлягає спеціальне законодавство, що регулює кредитні правовідносини.

З цих підстав суд вважає, що позивач, звертаючись до Московського районного суду м. Харкова, тобто до суду за місцем свого проживання, з позовом про визнання певного пункту кредитного договору недійсним не врахував правил підсудності, які підлягають застосуванню.

Частина 2 ст. 109 ЦПК України передбачає, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

В даному випадку належним судом може бути районний суд у м. Києві, на території обслуговування якого знаходиться Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»або районний суд у м. Харкові, на території обслуговування якого знаходиться структурний підрозділ з відповідними повноваженнями, з яким фактично договір укладений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 115 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»про визнання недійсним пункту кредитного договору повернути позивачеві для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Ю. Скотар