Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-609
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Кушнерук Ю.С.

за участю представників сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання об»єктом права спільної сумісної власності подружжя 1/3 частки квартири,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просить визнати об»єктом права спільної сумісної власності подружжя 1/3 частку квартири №2, що знаходиться у м.Рівне по вул.Кн.Романа, 15-а та належить співвласнику ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1999 року.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що під час спільного проживання подружжя з 03.08.2007 року по 26.01.2010 року у спірній квартирі вони спільно зі ОСОБА_4 проводили ремонтні роботи, а також позивачка частину робіт по впорядкуванню та ремонту квартири здійснила сама за свої власні кошти та кошти своїх батьків. ОСОБА_3 вказує, що вона здійснила суттєве покращення квартири, що підтверджує наступним. 12.10.2007 року позивач придбала газову колонку вартістю 910 грн., 25.02.2008 року на кошти, позичені у батьків придбала кухонні меблі вартістю 3800 грн., 18.11.2008 року позивач за власні кошти уклала договір про надання послуг електрозв»язку, вартість послуги згідно касового чеку становить 180 грн. 22.12.2009 року ОСОБА_3 замовила вікна на фабриці Акорд-с вартістю 2 601 грн., придбала витяжку «Ардо» вартістю 229 грн., трубу гофр та решітку вентиляційну вартістю 25 грн. 50 коп. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло вартість квартири на момент приватизації становила 3 грн. 87 коп., а кошти внесені позивачем на покращення нерухомого майна становлять 7745 грн., що вказує на істотне збільшення вартості спірної квартири.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила, що спірна квартира є однокімнатною, за час спільного проживання зі ОСОБА_4 у квартирі поміняли вікна, купували меблі, переобладнань у спірній квартирі не здійснювали.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримавши доводи своєї довірительки вказав, що нерухоме майно було суттєво покращено та збільшилось у своїй вартості внаслідок грошових затрат ОСОБА_3, а тому 1/3 частка квартири може бути визнана об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач ОСОБА_6 від свого імені та від імені свого довірителя ОСОБА_4 позовних вимог не визнала та пояснила, що позивачка ремонтні роботи в квартирі не проводила, на облаштування квартири кошти надавав ОСОБА_4 колишній чоловік позивачки, який на той час працював.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні, справу розглянути без її участі.

Представник відповідачів ОСОБА_1 підтримавши доводи своїх довірителів, просить відмовити у задоволенні позову у зв»язку з його безпідставністю, оскільки квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, частка співвласника ОСОБА_4 не визначалась, вартість нерухомого майна не збільшилась, а меблі, інше рухоме майно можуть бути поділені між подружжям.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є необгрунтованим та не підлягає до задоволення із наступних міркувань.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2007 року, шлюб між сторонами 26.01.2010 року розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Позивачка просить визнати об»єктом права спільної сумісної власності подружжя 1/3 частку квартири №2, що знаходиться у м.Рівне по вул.Кн.Романа, 15-а, та яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1999 року належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Відповідно до ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частка нерухомого майна, яке належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, співвласнику ОСОБА_4 - не виділена, вимога позивача про визнання 1/3 частки квартири спільною сумісною власністю подружжя належними та допустимим доказами не підтверджена.

Проведення ремонтних робіт в квартирі, внесення грошових коштів, трудових затрат на впорядкування квартири позивачем також не стверджені належними доказами.

Придбання меблів, інших рухомих речей не може бути доказом істотного збільшення вартості спірної квартири, та не є свідченням проведення переобладнання, реконструкції нерухомого майна, покращення його конструктивних властивостей.

Не може бути взятий судом до уваги письмовий доказ про вартість вікон, оскільки замовником у специфікації до замовлення є ОСОБА_8, а не ОСОБА_3

Крім того, позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що меблі, інші речі купувались нею за власні кошти, а не за кошти сім»ї, адже ОСОБА_4 працював та надавав матеріальну допомогу сім»ї, що стверджено копіями заяв на отримання грошових переказів та вказані обставини позивач не заперечила.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі.

Суду не надано доказів визначення частки квартири на праві власності ОСОБА_4, істотного збільшення вартості квартири внаслідок спільних трудових чи грошових затрат подружжя ОСОБА_4 або затрат позивача, а тому позовні вимоги є недоведеними та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 62 СК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання об»єктом права спільної сумісної власності подружжя 1/3 частки квартири відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: