Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Фінько О.П., за участю позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бузької сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на садовий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на садовий будинок.

В позовній заяві зазначено, що 27 квітня 2001 р. позивачка ОСОБА_1 придбала за 850 (вісімсот пятдесят) грн. 00 коп. у продавця ОСОБА_3 садовий будинок розташований на земельній ділянці площею 589 кв.м., за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с. Бузьке, Товариство «Дружба», зареєструвавши цей договір в той же день на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі «Південь», за реєстровим №36 (тридцять шість). Умови договору сторонами повністю виконанні, договір зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації, і лише в восени 2010 р., позивачка дізналася, що вказаний договір потребує нотаріальної форми посвідчення.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка ОСОБА_1 просила позов задовольнити, визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна - садового будинку, що розташований за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с. Бузьке, Товариство «Дружба», який укладено на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі «Південь» 27 квітня 2001 р., між нею, як покупцем та ОСОБА_3, як продавцем, та вирішити питання щодо визнання за нею права власності на вказаний садовий будинок.

02 березня 2011 р. протокольною ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області до участі у справі в якості відповідача залучено Бузьку сільську Раду Вознесенського району Миколаївської області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави звернення до суду, викладенні в позовній заяві та просила визнати вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати за нею право власності на садовий будинок.

Представник відповідача - Бузької сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області, в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду заяви позовні вимоги визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачів, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, 27 квітня 2001 р. позивачка ОСОБА_1 уклала письмовий договір купівлі - продажу нерухомого майна з ОСОБА_3 За даним договором позивачка придбала у власність садовий будинок, який розташований н? земельній ділянці за адресою: с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область, Товариство «Дружба», що позначений на плані літ. А - 1, загальною площею 38.9 кв.м., процент зносу 27, з душем - літ. Б -1, вбиральнею - літ. В-1, огорожею - літ. №1-2 та спорудою - літ.№3, передавши в рахунок покупки продавцю грошову суму в розмірі 850 (вісімсот пятдесят ) грн. 00 коп. Вищевказане нерухоме майно раніше належало продавцю на праві власності на підставі Свідоцтва на право особистої власності на садовий будинок, р. №5, виданого 20 жовтня 1995 р. на підставі рішення виконавчого комітету Бузької сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області №16 від 25 лютого 1993 р.

Даний договір укладений на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі «Південь», яка з 28 грудня 2006 р. припинила свою діяльність.

Придбаний за вказаним договором садовий будинок, позивачка зареєструвала на праві власності в Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації 12 січня 2011 р. за р. №18.

З копії свідоцтва про смерть, виданого 20 травня 2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №4 Харківського міського управління юстиції, вбачається, що ОСОБА_3 помер 16 травня 2008 р. в місті Харків Харківської області.

Відповідно до довідок, виданих Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою №788/01-16 від 28 лютого 2011 p., Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області №58 /01-16 від 27 січня 2001 р. та Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за №74/01-16 від 02 лютого 2011 p., судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою №1011/2008 за заявою про прийняття спадщини від ОСОБА_2 Зава зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових за №2221 від ЗО червня 2008 р. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між позивачкою ОСОБА_4, як покупцем, та ОСОБА_3, як продавцем, 27 квітня 2001 р. був укладений письмовий договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: садового будинку, що розташований в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, Товаристві «Дружба», який зареєстрований Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Південь».

Враховуючи, що права і обов'язки сторін за вищевказаним договором купівлі - продажу нерухомого майна виникли до набрання чинності ЦК України, а суть позову складає недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, тому при вирішенні питання про визнання угоди дійсною, слід застосовувати правила кодексу, який діяв на момент укладення такого договору.

Так, згідно ст.224 ЦК Української PCP (в редакції від 18 липня 1963 р.) за договором купівлі продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплати за нього певну грошову суму.

За правилами ст.47 ЦК України Української PCP від 18 липня 1963 p., нотаріальне посвідченні угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальне форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.

У відповідності зі ст.227 ЦК Української PCP від 18 липня 1963 р. договір купівлі - продаж житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений. Проте, в порушення вимог ст.227 ЦІ Української PCP від 18 липня 1963 p., що діяв на час укладення угоди, оформлення вищевказаноп договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.47 ЦК Української PCP від 18 липня 196^ p., якщо одна із старії повністю виконала договір, а інша ухиляється від його оформлення нотаріально, то суд мож визнати такий договір дійсним за заявою сторони, яка виконала договір.

Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір.

Ст.6 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права шляхом визнання угоди дійсною є вірним і може бути застосований судом, оскільки від цього залежить виникнення у нього права в подальшому розпорядитися нерухомим майном.

Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким ОСОБА_3 передав позивачці садовий будинок, а позивачка передала останньому визначену грошову суму, але в звязку зі смертю останнього на теперішній час неможливе нотаріальне посвідчення цього договору, як того вимагає ст. 227 ЦК України 1963 року, суд приходить до висновку, що на підставі ст.47 ЦК Української PCP від 18 липня 1963 р. позовні вимоги позивача в частині визнання угоди дійсною обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності щодо спірного садового будинку, оскільки це право вже зареєстроване в установленому законом порядку, й водночас позивачкою не надано доказів про те, що це право оспорюється чи не визнається зі сторони інших осіб.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи сплачено при подачі позову.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бузької сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання договору

купівлі - продажу нерухомого майна дійсним -задовольнити.

Визнати ДІЙСНИМ договір купівлі - продажу нерухомого майна - садового будинку, що розташований в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, Товариство «Дружба», який укладено на Універсальній Товарно - Сировинній Біржі «Південь» 27 квітня 2001 p., між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_3.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бузької сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Серебрякова