Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-3988/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. при секретарі Гармаш Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітета Павлоградської міської ради, третя особа - служба у справах дітей про визнання права на жилу площу,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2011 року позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання права на жилу площу, посилаючись на те, що у 1988 році її батько отримав квартиру за адресою АДРЕСА_1 на сім'ю з трьох осіб. Вона проживала в цій квартирі разом з батьками, а після реєстрації шлюбу переїхала до чоловіка в будинок 54 по вул.Бабушкіна в м.Павлограді, де жила до 17 травня 2011 року. Потім вона пішла від чоловіка, повернулася з дітьми в квартиру матері і стала там жити. Наразі її мати померла, а відповідач відмовив їй у реєстрації в квартирі матері. Оскільки у неї та дітей немає свого житла, вона просить визнати за нею та її дітьми право на жилу площу у названій квартирі.

У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила визнати за нею право на користування квартирою, зобов'язати відповідача зареєструвати її у цій квартирі і визнати її наймачем.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що на даний час в спірній квартирі ніхто не зареєстрований, позивач не має права на зазначену квартиру, оскільки самоправно зайняла жиле приміщення, не перебуває на квартирному обліку, не зареєструвалася у спірній квартирі належним чином, не сплачує комунальні послуги, не підтримує квартиру у належному стані.

Представник третьої особи - служби у справах дітей у судове засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належить дружина, діти, батьки.

Статтею 106 ЖК України передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке саме право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому члену сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнання члена сім'ї наймачем за договором найму, спір може бути вирішено в судовому порядку.

У судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 була виділена ОСОБА_2 на сім'ю з трьох осіб. Як видно з поквартирної карточки (а.с.19), у квартирі були зареєстровані ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_1, онучка ОСОБА_4. Наймач - ОСОБА_2 був знятий з реєстрації 22 червня 1998 року, його дочка та онучка - 19 січня 2009 року, дружина ОСОБА_5 померла 21 липня 2011 року (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 та її діти - дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 вселилися в названу квартиру як члени сім'ї наймача 17 травня 2011 року і проживають там до цього часу, оскільки не мають іншого житла. Позивач намагалася зареєструватися в квартирі та укласти договір реструктуризації заборгованості за комунальні послуги, але їй було в цьому відмовлено.

Позивач з дітьми вселилася в квартиру зі згоди своєї матері ОСОБА_3, яка на той час була одна зареєстрована у спірній квартирі і фактично була її наймачем, а також зі згоди батька ОСОБА_2, який проживав в цій квартирі.

Названі обставини підтверджуються поясненнями свідків та матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він - батько позивача, у 1988 році він отримав спірну квартиру на сім'ю з трьох осіб - себе, дружину ОСОБА_3 і дочку ОСОБА_8. У 1998 році вони з дружиною розірвали шлюб, він виписався зі спірної квартири і приблизно рік мешкав у гуртожитку. Потім приблизно з 1999 року вони з дружиною знову почали жити разом у спірній квартирі без реєстрації шлюбу. Він не зареєструвався у спірній квартирі, тому що дружина проти цього заперечувала. Особовий рахунок не був переоформлений на дружину в зв'язку з наявністю заборгованості за комунальні послуги. Дочка ОСОБА_8 виписалася з квартири після того як вийшла заміж. У травні 2011 року дочка повернулася до квартири з дітьми, тому що розійшлася з чоловіком. Вона жила у квартирі як член сім'ї і живе до цього часу. Він давав дочці гроші, але не знає, чи сплачувала вона за комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона - двоюрідна сестра позивача. 17 травня 2011 року вона з матір'ю допомагали позивачу перевозити речі в спірну квартиру. Позивач пішла від чоловіка після чергового скандалу, тому що чоловік постійно її бив і повернулася в квартиру до батьків. Батьки не заперечували проти вселення дочки та онуків у квартиру. Позивач жила з батьком та матір'ю однією сім'єю, готувала їжу на всіх, почала робити у квартирі ремонт.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона тітка позивача, 17 травня 2011 року був день народження позивача, у цей день позивач з дітьми переїхала від чоловіка до квартири батьків, тому що чоловік бив її і вона не могла з ним далі жити. При переїзді позивач забрала до квартири батьків все своє майно - одяг, дитячі речі.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він знає позивача з дитинства, вони живуть в одному під'їзді. Позивач деякий час не жила з батьками, а на початку травня 2011 року повернулася з дітьми до квартири і живе до цього часу. Він часто бачить її та дітей. З нею також проживає батько. Сім'я веде нормальний спосіб життя.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що позивач - її сусідка, з кінця весни 2011 року живе в квартирі АДРЕСА_3. Вона була в квартирі позивача, передавала їй повістку до суду, тому що в будинку немає поштових скриньок. В квартирі чисто, позивач поклеїла нові шпалери, зробила ремонт у кухні, купила електричну піч, поставила нові двері. Все це позивач робила разом з батьком за спільні кошти. В квартирі позивача відключено водопостачання в зв'язку з заборгованістю, вона бере воду з колонки. Було таке, що позивач приходила до неї, щоб приготувати їжу дітям та батькові.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позивач як член сім'ї померлої ОСОБА_3, яка була зареєстрована в спірній квартирі, і наймача ОСОБА_2, має право користування спірною квартирою і повинна бути визнана її наймачем.

Посилання представника відповідача на відсутність реєстрації позивача у спірній квартирі суд не бере до уваги, оскільки діюче житлове законодавство не пов'язує укладання договору найму з реєстрацією громадянина. Умови укладання договору найму чітко визначені у ст.106 ЖК України та їх дотримання було доведено при розгляді справи.

Несплата позивачем комунальних послуг не є підставою для відмови у позові, доводи представника відповідача про недотримання позивачем правил користування житлом не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 131, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням - квартирою 18 в будинку 4 по вул.Новій в м.Павлограді Дніпропетровської області.

Зобов'язати виконавчий комітет Павлоградської міської ради змінити умови договору найму жилого приміщення - квартири АДРЕСА_4, визнавши ОСОБА_1 наймачем названої квартири.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя У.М. Болдирєва