Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1023/11
Р І Ш Е Н Н Я

16.06.2011м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді Жилки О.М.,

при секретарі Каленіченко В.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: Третя полтавська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності, та право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування.

В своїй заяві позивач та його представник в судовому засіданні вказують, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.05.1993 року ОП Полтавський тепловозоремонтний завод, бабі та дідові позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які померли 22.07.2000 року та 2.03.2007 року відповідно, належить квартира АДРЕСА_2. Батько позивачки ОСОБА_6 також помер 20.04.2005 року. Посилаючись на те, що її дід ОСОБА_5 22.06.2006 року склав заповіт на імя ОСОБА_1, інших спадкоємців немає, за час життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не отримували свідоцтв на право на спадщину за законом оскільки, фактично проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, а частки співвласників є рівними, позивач в своїй заяві та її представник в судовому засіданні, просили суд визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру №26 в буд.. №12 по вул. Старий Поділ в м. Полтаві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала повністю посилаючись на те, що позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог не надано належних доказів.

Суд розглянув справу у відсутності третьої особи, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.05.1993 року ОП „Полтавський Тепловозоремонтний завод, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які померли 22.07.2000 року та 2.03.2007 року відповідно, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В звязку з викладеним, суд вважає за можливе визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 а саме, ? частка квартири ОСОБА_4, та ? частка ОСОБА_5.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

22.07.2000 року відкрилась спадщина після померлої ОСОБА_4 у вигляді ? частини вказаної вище квартири, а її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_6, спадкоємці першої черги за законом, не звертались до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини, та фактично прийняли її оскільки, на час відкриття спадщини фактично проживали разом із спадкодавцем.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Батько позивачки ОСОБА_6 помер 20.04.2005 року, спадкоємці першої черги за законом батько ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем а тому, фактично прийняли спадщину після померлого ОСОБА_7

22.06.2006 року ОСОБА_5 склав заповіт на імя позивачки ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 ст. 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану вище квартиру в порядку спадкування, після померлих ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 368, 370, 1222, 1233, 1234, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 у таких розмірах:

? частка квартири у власності ОСОБА_4,

? частка квартири - у власності ОСОБА_5.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування, після померлих ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8