Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2011 Справа №2-4462/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Шилівської М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства "Явір", третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільська спеціалізована пересувна механізована колона №520" про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру №8 в будинку по вул. Я.Стецька, 18 в м. Тернополі та автостоянку №7 по вул. Я.Стецька, 18 в м. Тернополі, посилаючись на те, що відповідач, порушуючи свої зобовязання за договором від 22.04.2008 року, після прийняття в експлуатацію будинку за вказаною адресою, не звернувся до Тернопільської міської ради із клопотанням про оформлення за нею права власності на наведену квартиру та автостоянку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить задовольнити.

Представник відповідача ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засіданні не зявився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.

Судом встановлено наступні обставини.

29.12.2003 року між ОСОБА_1 та Малим приватним підприємством "Явір", укладено договір про пайове будівництво житла (із змінами згідно договору від 16.05.2006 року), пунктами 1.1, 4.2, 4.3 якого передбачено, що МПП "Явір" зобовязане збудувати, здати в експлуатацію та передати позивачці у власність квартиру №8 по вул. Я.Стецька в м. Тернополі, площею 87,1кв.м. Планова вартість квартири склала 380дол. США за 1кв.м. Відповідно до вищевказаного договору планове закінчення будівництва та здача обєкту в експлуатацію передбачались у липні 2006 року.

Крім цього 29.12.2003 року між ОСОБА_1 та Малим приватним підприємством "Явір" укладено договір про пайове будівництво автостоянки (із змінами згідно договору від 16.05.2006 року), пунктами 1.1, 4.2, 4.5 якого передбачено, що МПП "Явір" зобовязане збудувати, здати в експлуатацію та забезпечити оформлення документації для оформлення права власності за позивачем на автостоянку №7 по вул. Стецька в м. Тернополі, площею 23,8кв.м., а позивач фінансує будівництво. Планова вартість автостоянки склала 300 дол. США за 1кв.м. Відповідно до вищевказаного договору планове закінчення будівництва передбачались у 2006 році.

Позивачем повністю оплачено вартість квартири та автостоянки, що підтверджується наведеними договорами та квитанціями, наявними у матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що зі сторони ОСОБА_1 договори від 29.12.2003 року.

Встановлено, що на даний час будівництво багатоквартирного житлового будинку із вбудованими стоянками для автомобілів по вул. Я.Стецька в місті Тернополі завершено повністю, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію, яка 22.12.2006 року зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області за №348.

Рішенням виконкому Тернопільської міської ради №479 від 13.12.2006 року затверджено вказаний акт та присвоєно об'єкту будівництва адресний номер вул. Я.Стецька, 18.

Згідно норм ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами).

Згідно вимог ст. 530 вказаного Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч.1 ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обовязку передати кредиторові у власність річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобовязання.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І-ІІІ категорії складності проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією декларації про готовність обєкта до експлуатації. Відповідно до п.11 даного Порядку датою прийняття в експлуатацію обєкта є дата реєстрації декларації. Одночасно п.13 цього ж Порядку передбачено, що зареєстрована декларація є підставою для оформлення права власності на обєкт нерухомого майна.

Відповідно до розділу VІІІ пункту 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 р. № 7/5 з наступними змінами та доповненнями, оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводиться органами місцевого самоврядування за фізичними особами на новозбудовані, реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам та правилам.

Таким чином вказана вище акт державної приймальної комісії, та інші документи на даний час є підставою для оформлення права власності на квартиру та автостоянку за позивачем.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено взяті на себе зобовязання щодо передачі у власність позивачу квартири і автостоянки, та права позивача, які підлягають до захисту, тому слід визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1, 18 в м. Тернополі та автостоянку №7 за цією ж адресою, позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 392, 525, 526, 530, 620 ЦК України, Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту від 07.02.2002 р. № 7/5, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства "Явір", третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільска спеціалізована пересувна механізована колона №520" про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №8 в будинку по вул. Я.Стецька, 18 в м. Тернополі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автостоянку №7 в будинку по вул. Я.Стецька, 18 в м. Тернополі.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Явір" на користь ОСОБА_1 1700грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Тернопільського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Дуда О.О.