Апеляційний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судці Котік Т.С.

суддів Косигіної Л.М., Жигановської О.С.

з участю секретаря Журавської О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства „ Укрсоцбанк" в особі Київської міської філії

ПАТ „Укрсоцбанк" на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15

листопада 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

Іванівни та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного

товариства „ Укрсоцбанк" про визнання частково недійсним кредитного договору,

встановила:

В липні 2009 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом та в

обґрунтування вимог зазначали, що п.2.7.3 та п.6.2. Кредитного договору від

15.04.2008 року, який укладено між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним

товариством „Укрсоцбанк" (надалі ПАТ „Укрсоцбанк") є несправедливими та

порушують права ОСОБА_4, а тому позивачі просили визнати їх недійсними.

Також, просили визнати незаконним дії відповідача відносно підвищення в

односторонньому порядку процентної ставки до 15% за договором кредиту,

відновити процентну ставку в розмірі 14%, та заборонити банку підвищувати її, в

разі відмови Позичальника.

Окрім зазначених вимог, позивач ОСОБА_1 просив стягнути на його

користь 9 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки зазначав, що дії

відповідача завдали йому моральних страждань, викликають відчуття

безпорадності, невпевненості та незахищеності .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2010

року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ „Укрсоцбанк" щодо підвищення відсоткової

ставки за кредитним договором від 15.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1

В.П. та АКБ СР „Укрсоцбанк". Зобов'язано ПАТ „Укрсоцбанк" відновити відсоткову

ставку за договором кредиту № 280/44-228 від 15.04.2008 року із ОСОБА_4

в розмірі 14% річних.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ „Укрсоцбанк" просить рішення суду першої

інстанції в частині задоволення вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким

відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що суд не врахував,

що при підписанні кредитного договору, позивач погодився з його умовами, в

тому числі і з умовами, які містяться в пунктах 2.7.3. та 6.2. Також, апелянт

вказує, що процентна ставка змінена за взаємною ЗГОДОЮ сторін, ОСКІЛЬКИ

позивач сплачував щомісячні платежі з урахуванням зміненої процентної ставки.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши

законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК

України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна, підлягає

задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним

банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" ( на даний час ПАТ „Укрсоцбанк" а.с.

23,24) та ОСОБА_1. укладено кредитний договір №280/44-228. За умовами

вказаного договору, ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 95 ООО дол. США зі

сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 14% річних (а.с. 9-12).

В свою чергу, позивач повинен був погашати заборгованість за кредитом

відповідно до графіка, визначеного в п.1.1. Договору.

З метою забезпечення зобов'язання за кредитним договором, 08.04.2008 року

між Банком, ОСОБА_1 як Позичальником, та ОСОБА_4 1.1, як поручителем,

укладено договір поруки (а.с. 13,14), а 15.04.2008 року між Банком та ОСОБА_3

О.Є. укладено іпотечний договір. За договором іпотеки, ОСОБА_3 передав в

іпотеку житловий будинок б с. Зарічани по вул. Шевченка, 15 та земельну ділянку

площею 1200 кв.м (а.с. 15,16).

Відповідно до п.2.7. Договору у разі зміни кредитної політики внаслідок

рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також

в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних

ресурсів Кредитора та яка не залежить від волі Сторін. Кредитор має право

змінити (збільшити або зменшити) процентну ставку за користування Кредитом,

що визначена у п. 1.1. цього Договору.

Про наміри змінити розмір процентів та/або комісій Кредитор зобов'язаний

повідомити Позичальнику не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати початку

їх введення, а також надати Позичальнику для укладення проекти двох

примірників відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до цього

Договору (п.2.7.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Банк 10 жовтня 2008 року направив на

адресу ОСОБА_1 лист про підвищення процентної ставки за Договором

кредиту від 15.04.2008 року до 15% річних з 20.10.2008 року. Також, в листі,

позивачу було запропоновано з'явитися до Банку для підписання додаткової

угоди. Вказаний лист позивач отримав 11.11.2008 року (а.с.25,26).

Пунктом 2.7.3. Договору, у разі, якщо Позичальник не погодиться із

запропонованими Кредитором змінами розмірів процентів та/або комісій і не

укладе протягом 10 календарних днів додаткову угоду. Кредитор має право в

односторонньому порядку розірвати цей Договір у порядку, передбаченому

Договором, та вимагати від позичальника дострокового погашення ним у повному

обсязі заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісії, а також можливої

неустойки (штрафу, пені) відповідно умов договору.

При розгляді справи в апеляційній інстанції представник ОСОБА_3

пояснив, ОСОБА_1, починаючи з 20 жовтня 2008 року, погашав кредит,

враховуючи нову процентну ставку. Вказані обставини їй відомі, оскільки вона

допомагала ОСОБА_1 погашати кредит за новою процентною ставкою.

З огляду на викладене, після отримання ОСОБА_1 листа Банку від

10.10.2008 року про підвищення процентної ставки за договором від 15.04.2008

року, він погодився з дією пропозицією, оскільки почав сплачувати кошти

по кредитному договору за процентними ставками у новому розмірі, а

отже прийняв пропозицію Банку. Свої заперечення з приводу підвищення

відсоткової ставки висловив лише в липні 2009 року, звернувшись до суду з

вказаним позовом, хоча продовжував сплату процентів за новою ставкою

(а.с. 87).

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа одержала пропозицію

укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила, дію відповідно до вказаних

у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала

роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання засласти

договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції

укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору

допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або

законом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання

незаконними дій ПАТ „Укрсоцбанк" щодо підвищення процентної ставки за

кредитним договором від 15.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ

СР „Укрсоцбанк", а також зобов'язуючи ПАТ „Укрсоцбанк" відновити відсоткову

ставку за договором кредиту № 280/44-228 від 15.04.2008 року із ОСОБА_1

в розмірі 14% річних, суд першої інстанції вказаної обставини не врахував, та не

надав їй належної оцінки.

На підставі викладеного, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з

ухваленням нового - про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК

України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк" в особі

Київської міської філії ПАТ „Укрсоцбанк" задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2010

року в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині

нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_5 в задоволенні позову до Публічного акціонерного

товариства „Укрсоцбанк" про визнання частково недійсним кредитного договору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути

оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня

набрання ним законної сили.