Справа № 2-3305/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2011 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого - судді Скорик С.А.,

при секретареві Тарнавській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 08.09.2010р. ОСОБА_2 отримала у позику від позивача грошові кошти у сумі 13850грн.00коп. терміном до 30.09.2010р. Після одержання коштів відповідач власноруч, в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 написала розписку. У зазначений строк відповідач кошти не повернула. На усне прохання позивача повернути кошти, ОСОБА_2 не відреагувала. Просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг у розмірі 13850грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 346грн.06коп., а всього 14196грн.06коп., а також витрати судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 141грн.96коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 384грн.00коп.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимог та просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не оспорювала того, що вона написала позивачу розписку про отримання від нього коштів. Вона, навіть, повернула позивачеві 500 доларів США в рахунок сплати боргу, однак це все вона робила у звязку з тим, що на неї здійснювали психологічний тиск. Насправді, ніяких грошей у позивача вона не позичала і нічого йому не винна. Просила в задоволені позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення своєї довірительки та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків, що позов підлягає задоволенню, оскільки письмовою розпискою (договір позики) від 08.09.2010р., написаної ОСОБА_2, вбачається, що вона позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі 13850грн.00коп. строком до кінця місяця, тобто до 30.09.2010р.

У підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 надала розписку, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторін (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначений родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, у відповідності з вимогами ст.ст.625, 1050 ЦК України, у звязку з невиконанням умов договору, позивач має право на стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 позивачу суму боргу в обумовлений строк не повернула, то з неї на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 13850грн.00коп., а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 346грн.06коп., а всього 14196грн.06коп.

Посилання відповідача на те, що грошей вона не брала, а розписку написала під психологічним тиском суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні та наданими копіями розписок ОСОБА_2, з яких вбачається, що вона неодноразово позичала кошти у інших осіб про що писала розписки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачена сума судового збору в розмірі 141грн.96коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір в розмірі 120грн.00коп.

Керуючись ст.ст.10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 536, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 13850грн.00коп., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 346грн.06коп., що взагалі складає 14196грн.06коп., а також судові витрати: судовий збір в розмірі 141грн.96коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.00коп. в загальній сумі 261грн.96коп.

В задоволення інших позовних вимог відмовити.

На рішення, протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Херсонської області, через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_5