Справа № 2-1046/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.11.2011 рокуНікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Шестакової З.С.,

секретаря Пометій Є.Т.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного „ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічний позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_3 ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, суд

встановив:

Відкрите Акціонерне товариство „ОСОБА_3 ОСОБА_2, правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство „ОСОБА_3 ОСОБА_2 (далі - ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2), звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 серпня 2008 року між ВАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2, правонаступником якого є ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/98-51/3, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 7000,00 (сім тисяч доларів 00 центів) доларів США строком до 12.08.2010 року.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.

Попри взяті на себе зобовязання відповідач ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, у звязку з чим у відповідача склалась заборгованість за кредитом.

Станом на 21.01.2010 заборгованість ОСОБА_4 перед банком складає 7 476,72 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (100 дол. США=800,55 грн) складає 59 854,88 гривень, з яких :

- заборгованість за кредитом 6 156,04 дол. США (49282,17 грн).;

- заборгованість по процентам по користуванню кредитом 813,55 дол. США (6512,87 грн).;

- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 507,12 дол. США (4059,75 грн).

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_4 всупереч умов договору, не повертає позивачу кредит, представник позивача просить суд задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2 не визнала та звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним Кредитного договору.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 серпня 2008 року між ВАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2, правонаступником якого ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/98-51/3, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 7000,00 (сім тисяч доларів 00 центів) доларів США строком до 12.08.2010 року. На виконання зазначеного Кредитного договору станом на 21.01.2010 нею було сплачено на користь ПАТ ОСОБА_3 ОСОБА_2843,96 доларів США основної суми кредиту та 944,16 доларів США відсотків за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості наданої банком до позовної заяви.

ОСОБА_4 вважає, що дії сторін щодо укладення та виконання спірного кредитного договору в валюті відмінній від гривни України не відповідають діючому законодавству та тягнуть за собою недійсність Кредитного договору .

Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Статтею 524 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має бути виражене в грошовій одиниці України- гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

На момент укладення Кредитного договору № 014/98-51/3 від 13.08.2008 року, сторонами було досягнуто домовленості щодо надання Банком кредиту в іноземній валюті в розмірі 7000,00 доларів США. Приймаючи до уваги положення п. в) ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролюта враховуючи обставини щодо укладення спірного договору на умовах надання кредиту в іноземній валюті, ОСОБА_4 вважає, що вказана валютна операція потребує отримання однією із сторін індивідуальної ліцензії.

На думку ОСОБА_4 індивідуальна ліцензія на надання ПАТ ОСОБА_3 Авальта отримання кредиту у сторін відсутня.

Відповідно до ст. 236 ЦК України просить визнати з цих підстав Кредитний договір № 014/98-51/3 від 13.08.2008 року недійсним з моменту його вчинення.

В судове засідання ОСОБА_4 не зявилась про час та місце розгляду справи була повідомлена, представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на своїх позовних вимогах та просив задовольнити його зустрічний позов, в задоволенні позовних вимог ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2 просив відмовити.

Представник ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти зустрічних позовних вимог заперечувала.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

Як встановлено судом 13 серпня 2008 року між ВАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2, правонаступником якого є ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/98-51/3, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 7 000,00 доларів США терміном до 12.08.2010 року із сплатою 25 % річних за користування, а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати, повернути Банку зазначені кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у Кредитному договорі, відповідно до графіку погашення кредиту.

На виконання вказаного Кредитного договору ОСОБА_4 отримала від ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_2 валютні кошти у сумі, вказаній в договорі.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Погодившись з умовами кредитного договору, ОСОБА_4 його підписала, що не оспорювала у судовому засіданні.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до положень ст.ст. 47, 49 Закону України Про банки і банківську діяльність банківські установи мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, на підставі банківської ліцензії. Стаття 2 цього Закону визначає банківський кредит як будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яку гарантію, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. При цьому, відповідно до цієї статті, кошти гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Декрету індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Перелік валютних операцій, для здійснення яких необхідна індивідуальна ліцензія НБУ, наданий у частині 4 цієї статті.

Генеральні ліцензії надаються на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Пункт в ч.4 ст.5 Декрету передбачає вимогу щодо отримання індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення операцій щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, на сьогоднішній день законодавством не встановлено терміни і суми кредитів в іноземній валюті як критерій їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування.

ОСОБА_3 ОСОБА_2 отримав дозвіл Національного Банку України 11 жовтня 2006 року за № 10-4 та банківську ліцензію за № 10 з додатками до неї в яких передбачено право та дозвіл банку на здійснення валютних операцій у вигляді залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку.

Таким чином, станом на 21.01.2010 року заборгованість ОСОБА_4 за Кредитним договором № 014/98-51/3 від 13.08.2008 року складає 7 476,72 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (100 дол. США=800,55 грн.) складає 59 854,88 гривень, з яких :

- заборгованість за кредитом 6 156,04 дол. США (49282,17 грн.);

- заборгованість по процентам по користуванню кредитом 813,55 дол. США (6512,87 грн.);

- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 507,12 дол. США (4059,75 грн.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати на користь ПАТ „ОСОБА_3 Авальв сумі 718,55 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,14,15,88,212-215,218 ЦПК, 6,526,553,554,625,627,1054 ЦК України, Закону України „Про банки і банківську діяльність, Декретом Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання та валютного контролю, Положення про порядок видачі банками банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.07.2001 р. № 275, суд

Вирішив:

Позов Публічного Акціонерного Товариства „ОСОБА_3 ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного Товариства „ОСОБА_3 ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/98-51/3 від 13 серпня 2008 року в розмірі 59 854,88 (пятдесят девять тисяч вісімсот пятдесят чотири гривни 88 копійок), що складається з: 49 282,17 гривень заборгованість за кредитом; 6 512,87 гривень - заборгованість по відсоткам; 4 059,75 гривень заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні зустрічних позовних вимог до Публічного Акціонерного Товариства „ОСОБА_3 ОСОБА_2, про визнання недійсним Кредитного договору № 014/98-51/3 від 13 серпня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного Товариства „ОСОБА_3 ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 718,55 (сімсот вісімнадцять гривень 55 копійок)

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя:

ОСОБА_5