РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2011 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Семенова О.А.

при секретарі - Кравченко М.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллічівську Одеської області цивіьну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання припиненими договори,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» (далі - Банк), стверджуючи, що Банк в односторонньому порядку з 01 лютого 2009 року збільшив ОСОБА_5 розмір відсоткової ставки за користування іпотечним кредитом, за яким вона виступає поручителем. Враховуючи, що вне збільшення відсоткової ставки проведено без її згоди, внаслідок чого збільшено обсяг її відповідальності, просить визнати припиненим з 01 лютого 2009 року договір поруки від 07 грудня 2007 року №ODTIGI/Р та іпотечний договір від 07 грудня 2007 року №ODTIGI, які були укладені між нею та Банком, як забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за відповідним договором іпотечного кредиту.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Підтвердила, що їй було відомо про умови іпотечного договору, але на наявність в умовах права Банку підвищувати в односторонньому порядку розмір відсоткової ставки за користування іпотечним кредитом, та наявність у договору поруки її згоди на зміну умов договору іпотечного кредиту без додаткового погодження з нею цих змін вона не звернула уваги при підписанні договору поруки. Разом з тим, вважає, що Банк повинен був отримати від неї згоду на підвищення розміру відсоткової ставки за користування ОСОБА_2 іпотечним кредитом. Стверджує, що договір поруки вона підписала до того, як було укладено договір іпотечного кредиту, доказів цьому не має.

Представник Банку, ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги не підтримала в повному обсязі та пояснила, що Банк за договором іпотечного кредиту мав право підвищувати в односторонньому порядку розмір відсоткової ставки за користування іпотечним кредитом, згоду на такі умови цього договору, а в тему числі, і на це підвищення, позивачка дала уклавши договір поруки. Просить у позовних вимогах відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає, що Банк повинен був отримати від ОСОБА_1 згоду на підвищення розміру відсоткової ставки за користування іпотечним кредитом, яку вона не давала. Вважає, що згода ОСОБА_1 на зміну умов кредитного договору не є згодою на зміну обсягу її забов'язань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі, за наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотечного кредиту №ODTIGI, за яким ОСОБА_2 отримав 459550,00грн. на строк до 06 грудня 2021 року, та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки, які за умовами договору встановлені в розмірі 15% річних (а.с.11-14).

Згідно пп.1.1.,2.4., 6.2. кредитного договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний щомісячно до 7 числа кожного місяця здійснювати платежі за договором та сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 15,00 % на місяць на суму залишку заборгованості. При порушенні зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кгедтом в подвійному розмірі на місяць, розраховані від суми непогашеної в строк заборговані за кредитом (а.с.11,13).

07 грудня 2007 року, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним крєдитним договором, між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки №ODTIGI/Р та іпотечний договір №ODTIGI, за яким ОСОБА_1, як майновий поручитель, передала в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: м.Іллічівськ Одеської області, бул.Гайдара, 7, кв.238 яка належить їй на праві власності (а.с.6-7,8-10).

Згідно пп.1-1.5. вказаного договору поруки поручитель (ОСОБА_1В.) відповідає перед Банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником (ОСОБА_2В.) усіх його зобов'язань за договором іпотечного кредиту №ODTIGI від 07 грудня 2007 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору іпотечного кредиту так і такими, що виникнуть на його підставі у майбутньому, у тому числі, обов'язкові грошові зобов'язання та зобов'язань, які можуть виникнути. При цьому ОСОБА_1 надала згоду на заміну умов Договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з нею (а.с.6).

Згідно п.п. 6.2., 8.9 вказаного кредитного договору Банк з 01 лютого 2009 року в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки за користування кредитом, який став складати 30% річних, та повинен був почати діяти з дати, що буде вказана у повідомленні Банку до позичальника (ОСОБА_2В.), без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору (а.с.13,13зв.).

Згідно ч. 1 ст.628 та ч.І ст.610 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредиторам за перушення зобов'язання боржником.

Згідно чч.2,3 ст.10561 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною (зміни до ЦК України набули чинності з 10 січня 2009 року).

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законам (нікчемний правочин) . У цьому разі визнання такого правочину недійсним судеом не вимагається.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Аналізуючи матеріали справи, судом враховується, що Банку не було потрібно погоджувати з позивачкою прийняття рішення щодо підвищення розміру процентної ставки за користування ОСОБА_2 кредитам. За договорам поруки ОСОБА_1 прийняла на себе забов'язання відповідати перед Банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань за цим договором. Та обставина, що Банк здійснив фактичне підвищення процентної ставки у односторонньому порядку, як нікчемна частина правочину, не створила юридичних наслідків для ОСОБА_2 їй, таким чином, не створила для ОСОБА_1 збільшення обсягу її відповідальності.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 215, 218, 294 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання припиненими договори, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня наступного за проголошенням.

Суддя