СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-320/2011р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2011 м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого - судді Жиганської Н.М.

при секретарі Куртинець А.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПП ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, що належать працівникові при звільненні, моральної шкоди, оплати за час вимушеного прогулу, повернення трудової книжки та стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ПП ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, що належать працівникові при звільненні, моральної шкоди, оплати за час вимушеного прогулу, повернення трудової книжки та стягнення судових витрат.

В основу заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона працювала шеф-кухарем ресторану в готелі "Фантазія" з 01 грудня 2009 року по 01 квітня 2010 року на підставі усної угоди з відповідачкою. З 01 квітня 2010 року по 01 грудня 2010 року продовжила працювати на тій же посаді на підставі договору.

18 листопада 2010 року позивачка подала заяву про звільнення та, на вимогу відповідачки, пропрацювала ще два тижні, після чого була звільнена з роботи.

На день звільнення її не було ознайомлено із наказом про звільнення, не було видано трудової книжки та не було проведено розрахунку при звільненні.

На цій підставі просить суд винести рішення, яким стягнути з ПП Багінської ОСОБА_4 компенсацію за невикористану відпустку у сумі 900 грн., вихідну допомогу у сумі 746 грн. 66 коп., а всього 1646 грн. 66 коп. та суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення 1 грудня 2010 року по день ухвалення рішення суду у справі.

Також просить стягнути з ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди та зобов"язати ПП ОСОБА_2 повернути трудову книжку, заповнену на ім"я ОСОБА_3, попередньо внісши до неї відповідні записи про час прийняття на роботу позивачки та звільнення з роботи готелю "Фантазія".

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги збільшила та уточнила, та просить суд стягнути з ОСОБА_2 в її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4395 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 713 грн. 76 коп., вихідну допомогу 2640 грн. та суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення рішення у справі в сумі 7040 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., зобов"язати повернути трудову книжку та стягнути витрати на допомогу адвоката в сумі 3000 грн.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги у збільшеному розмірі підтримала повністю.

Відповідачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила, що повністю провела розрахунок із позивачкою і трудова книжка також зберігається у позивачки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задоволенити частково.

Судом встановлено, що, відповідно до трудового договору між працівником та фізичною особою від 01.04.2011 року - між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір на виконання певної роботи, а саме роботи кухаря з оплати праці 880 грн. на місяць.

Вказаний договір розірваний 30 листопада 2010 року згідно ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до довідки про доходи від 4 жовтня 2010 року встановлено, що за період з квітня по вересень 2010 року позивач отримала заробітну плату в сумі 3565 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення при здійсненні виплати заробітної плати за квітень-липень 2010 року, оскільки за вказаний період заробітна виплачена в сумі по 440 грн. на місяць, що не відповідає умовам договору та не менше ніж мінімальна заробітна плата в Україні на вказаний період. Отже слід донарахувати заробітну плату позивачці в сумі 1775 грн.

Суд не може прийняти до уваги збільшені позовні вимоги позивача про здійснення виплати заробітної плати за період з грудня 2009 року по квітень 2010 року, поскільки, як слідує із наданих суду доказів, в даному періоді не були оформлені договірні відносини між сторонами, внаслідок чого істотні умови договірних відносин не можуть бути встановлені судом. Крім того, як свідчить із первісних позовних вимог позивача, до початку розгляду справи по суті, вона не мала претензій до відповідача щодо невиплати коштів за період з грудня 2009 року по квітень 2010 року.

Слід частково задоволенити вимоги щодо виплати компенсації за невикористану відпустку, поскільки пропрацювавши вісім місяців позивачка отримала право на 16 днів відпустки за фактично відпрацьований час, на підставі ст. 83 КЗпП України "у разі звільнення працівника, йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки".

Розмір вказаної компенсації становить 348 грн. 74 коп. (із розрахунку заробітної плати, що повинна бути виплачена позивачу з урахуванням порушень встановлених судом) і вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення вихідної допомоги, поскільки, відповідно до ст. 44 КЗпП України - вихідна допомога виплачується при припиненні трудового договору з підстав, передбачених ст. 38 КЗпП України у разі звільнення внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, про що повинно бути зазначено у договорі. Натомість, відповідно до змісту договору між сторонами - розірвання трудового договору відбулося за власним бажанням позивача.

Також суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до ст. 237-1 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законнимх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не наведено яких саме додаткових зусиль він докладає для організації свого життя, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди являються необгрунтованими і до задоволення не підлягають.

Не підлягають до задоволення і вимоги позивача про стягнення коштів на оплату допомоги адвоката, поскільки позивачем не додано доказів проведення оплати допомоги адвоката, тобто розмір такої оплати. Довідка, підписана адвокатом ОСОБА_5 не відповідає вимогам щодо порядку складання такого документу, а саме не містить реєстраційного номеру, посилання на договір, на виконання якого складена, відсутній прибутковий ордер або інший документ про те, що позивачем сплачено готівкою 3000 грн.

Безпідставними суд вважає і позовні вимоги про зобов"язання повернути трудову книжку, поскільки відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58, - п. 2-20-1 Трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб -суб"єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов"язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії, тощо), зберігаються безпосередньо у працівників.

Жодних доказів передачі на зберігання ОСОБА_2 трудової книжки ОСОБА_3 суду не надано. Отже, відсутні підстави для витребування трудової книжки ОСОБА_3 у ПП ОСОБА_2

З цих підстав не підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, передбачені ст. 235 КЗпП України, оскільки така відповідальність власника наступає у випадку затримки видачі трудової книжки.

Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з ПП ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 становить 2123 грн. 74 коп.

Разом з тим, суд вважає, що із вказаної суми слід виключити суму 700 грн., отриманих ОСОБА_3 від ПП ОСОБА_2, як передоплата (позика в рахунок заробітної плати), отримання яких ОСОБА_3 сама підтвердила в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209,ЦПК України, ст. 38, 44, 83, 237-1 КЗпП України,

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволенити частково.

Стягнути з ПП ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 1423 грн. 74 коп розрахунку при звільненні, в тому числі 348 грн. 74 коп. компенсації за невикористану відпустку.

Стягнути з ПП ОСОБА_2 в користь держави 51 грн. судовий збір та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Н. М. Жиганська