АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 22-Ц-8029/2011 p. Головуючий 1 ін. - ОСОБА_1
Категорія: право власності Доповідач Коваленко І.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П.

суддів - Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за апеляційною скаргою виробничо-комерційної фірми „Лана на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 лютого 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до виробничо-комерційної фірми „Лана , Харківської міської ради, КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до виробничо-комерційної фірми „Лана про визнання права власності.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що приватною виробничо- комерційною фірмою „Лана в період з 1989 року по 1991 року на території Харківського заводу підйомно-транспортного обладнання були побудовані виробничі будівлі, а саме: двоповерховий деревообробний цех, загальною площею 1417,5 кв.м літ.П-2, двоповерховий, склад готової продукції та дільниці збірки меблів, загальною площею 1758, 3 кв.м, літ.0-2, дільниці технічного ремонту та обслуговування, загальною площею 195,4 кв.м, літ.Х-1.

Він є засновником зазначеної фірми, але фінансування будівництва здійснювалось особисто ним. як фізичною особою.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.12.2010 року за ним визнано право забудовника відносно зазначених нежитлових приміщень.

В звязку з цим просив визнати за ним право власності на вищевказані нежитлові будівлі.

Представник виробничо-комерційної фірми „Лана проти позову не заперечував.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 січня 2011 року до участі в якості співвідповідачів залучені Харківська міська рада та КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації

Представники Харківської міської ради, КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявились, справа розглянута у їх відсутність

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 лютого 2011 року позов задоволений.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на виробничі будівлі, розташовані за адресою: м.Харків, пр-т Ілліча, 118, а саме: двоповерховий деревообробний цех, загальною площею 1417,5 кв.м літ.П-2, двоповерховий, склад готової продукції та дільниці збірки меблів, загальною площею 1758. З кв.м. літ.0-2, дільниці технічного ремонту та обслуговування, загальною площею 195,4 кв.м, літ.Х-1.

Зобовязано КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації видати ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на зазначені будівлі.

В апеляційній скарзі представник виробничо-комерційної фірми „Лана просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Крім того, вважав, що судом безпідставно не враховано те, що спірні будівлі були побудовані для нужд фірми і повинні належати виробничо- комерційній фірмі „Лана.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно частин першої, третьої статті 22 Закону України Про основи містобудування забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) полягає у можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво об'єктів містобудування, перебудову або знесення будинків та споруд.

До 1 січня 2009 року був чинним Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243. яким визначалися основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва; з 1 січня 2009 року механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів встановлено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року № 923.

Згідно ч.ч. 1,4 і 5 ст, 24 Закону України»Про планування і забудову територій» фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво обєктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобовязані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегуванні їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво обєкта містобудування.

Статтею 29 цього Закону визначено, що дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволі, надається на підставі проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством. Здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Таким чином суд, встановивши, що позивачем без отримання відповідних дозволів, без належно затвердженого проекту здійснено будівництво спірних будівель, визнав за ним право власності на самочинне будівництво, не звернувши уваги на те. що основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначені відповідними постановами Кабінету Міністрів України.

Встановлено, що позивач не звертався до визначених законом органів, до компетенції яких належить вирішення питання про здачу збудованих будинків в експлуатацію, із заявою про прийняття збудованих ним будівель в експлуатацію, а також не надав суду затверджений проект будівелі, з якого б убачалося, що вони збудовані із додержанням усіх будівельних норм та правил.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо надання земельної ділянки позивачу для забудови.

Відповідно до вимог ч.З ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Доказів того, що позивачу виділялась земельна ділянка уже під збудоване нерухоме майно з метою його збереження, позивачем, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, також не надано.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.І ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И РІ Ш И Л А:

Апеляційну скаргу виробничо-комерційної фірми „Лана задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 лютого 2011 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_2 до Харківської міської ради, КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді