Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-564/11
10 травня 2011 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми позики, упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди,
У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що
01 жовтня 2008 року вийшов строк повернення грошових коштів, вона неодноразово зверталася до позичальника з проханням повернути їй суму позики, однак ОСОБА_4
при кожній зустрічі чи телефонній розмові просила деякий час почекати, а потім взагалі стала уникати розмов і зустрічей. До цього часу кошти за договором позики їй не повернула.
У п. 7 договору позики передбачено, що якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобовязаний сплатити позикодавцю грошову суму згідно із ст. 625 ЦК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з наведеного, строк прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань щодо повернення суми позики починається з 02 жовтня 2008 року та на дату подачі позову 17 грудня 2010 року становить 807 днів.
Станом на 02 жовтня 2008 року, тобто на день прострочення виконання зобовязання, за офіційним курсом НБУ 1 долар США = 4,8615 грн.
Крім того, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Поклавши суму позики до банківської установи, вона могла б отримувати відсотки
по вкладу при середній ставці 13 % річних.
За період з 02 жовтня 2008 року по 17 грудня 2010 року нею недоотримані доходи
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Заподіяна їй моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою ОСОБА_4 щодо неї, приниженні її честі та гідності, а також ділової репутації як фізичної особи. Моральна шкода підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром майнової шкоди.
У звязку із неповерненням суми позики вона дуже сильно хвилювалася та переживала з цього приводу, у неї погіршився стан здоровя, вона вимушена була звертатися за медичною допомогою, у неї погіршилися стосунки з її рідними.
Враховуючи характер, глибину і тривалість душевних страждань, а також те, що відповідач і на даний час кошти їй не повернула, розмір заподіяної їй моральної шкоди
Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_4 повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності суду не надавала.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України визначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Судом встановлено, що 31 липня 2008 року позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 уклали договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 8106.
Згідно із п. п. 1, 4 договору позики ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 117500 грн., що за середнім курсом комерційних банків м. Києва
які позичальник зобовязувалася повернути позикодавцю до 01 жовтня 2008 року.
У порушення умов договору відповідач ОСОБА_4 своїх зобовязань не виконала, суму позики позивачу ОСОБА_3 до цього часу не повернула.
У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказів того, що, поклавши грошові кошти в розмірі суми позики до банківської установи, ОСОБА_3 могла б отримати дохід у вигляді відсотків від вкладу на загальну суму
Згідно із діючим законодавством особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених ст. ст. 280, 611, 1167 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
У постанові Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави визначено, що витрати, повязані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, сплачується іншою стороною, та не можуть перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи особи, що надавала правову допомогу.
У ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 23 грудня 2010 року визначено мінімальний розмір заробітної плати на 2011 рік, який з 01 січня становить 941 грн., з 01 квітня 960 грн.
Відповідно до протоколів судових засідань адвокат ОСОБА_7, яка надавала правову допомогу позивачу, приймала участь у судових засіданнях 2 год. 10 хв.
Виходячи з наведеного, на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на правову допомогу на загальну суму 825 грн. 67 коп. (313 грн. 67 коп. (40 % від
941 грн. : 60 х 50 хв.) + 512 грн. (40 % від 960 грн. : 60 х 1 год. 20 хв.).
Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1720 грн.
На підставі ст. ст. 524, 526, 530, 533, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 60, 88, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.
Суддя Дутчак І.М.