АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Ковач О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1. треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення порушеного права та вселення до житлового будинку, -

ВСТАНОВНЛА:

В серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку 66-Б по вул. Транспорта м. Люботина Харківської області, посилаючись на те, що відповідачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, її батьком, який помер у березні 2010 року. Після його смерті вона успадкувала спірну частину домоволодіння, в якому ОСОБА_1 фактично не проживає з 2006 року та має інше житло в м. Харкові.

Проте вона не може вільно розпорядитися своєю власністю, оскільки у вказаному будинку зареєстрована відповідачка і добровільно знятися з реєстрації остання відмовляється. У звязку з чим позивачка вимушена звернутися за захистом своїх прав власності до суду на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст..405 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала та звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила вселити її до спірного житлового будинку, оскільки донька її померлого чоловіка перешкоджає їй проживати в ньому де залишилися її особисті речі.

Третя особа ОСОБА_4 позов ОСОБА_2 підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 в спірному будинку не проживає з 2002 року.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 21 листопада 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у житловому будинку 66-Б по вул. Транспортна м. Люботина Харківської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити -ове рішення по суті позовних вимог.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм роцесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість тішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у -суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності зі ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне жиле приміщення є власністю ОСОБА_6 і згідно ст. 391 Цивільного кодексу України має право володіти, користуватися і розпоряджатися ним на власний розсуд. Відповідачка ОСОБА_1 в спірному житлі не проживає, крім того вселялась до нього зі згоди попереднього власника.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, вважає їх правильними і заснованими на законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судовим розглядом встановлено, ОСОБА_2 є власником 1/2 частки будинку № 66-Б по вул. Транспортна м. Люботина Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2011 року. Відповідачка ОСОБА_1 прописана у будинку з 1998 року зі згоди попереднього власника, батька позивачки.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд виходив з обґрунтованості позовних вимог.

З такими висновками суду погоджується судова колегія, оскільки вони відповідають обставинам .трави, діючому законодавству.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами діючого законодавства України.

Аналіз змісту ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України свідчить про те, що право члена сім'ї бувшого власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності такого права у власника права приватної власності на це майно, тобто закон не передбачив перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири).

Підстав для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги немає.

ОСОБА_1 не може бути визнана членом сімї ОСОБА_2, оскільки не входить до кола осіб, визначених у ч.2 ст. 64 ЖК України, не проживає разом з позивачкою і не веде з нею спільне господарство.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 права якої є похідними від прав померлого ОСОБА_5, втратила право користування спірним будинком у звязку зі смертю власника та переходом права власності до іншого власника, членом сімї якого вона не являється.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, наданим сторонами, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Оскаржуючи висновки суду, апелянт не надала допустимих доказів, які спростовують висновки суду. Підстави до скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.303, 304,307, 308, 315, 325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія судів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 листопада 2011 року залишити

без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді