АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія - право власності Доповідач : Солодков A.A.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Солодкова A.A.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2.

при секретарі - Левшиній І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні та володінні приватною власністю та зняття з реєстраційного обліку, третя особа: Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, -

ВСТАНОВИЛ А:

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив та в остаточній редакції просив усунути перешкоди у користуванні, розпорядженні та володінні приватною власністю, виселити ОСОБА_3 С.1. із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення та зняти відповідачку з реєстраційного обліку. Обгрунтовуючи позов посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі продажу від 02 лютого 1999 року. Спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, а саме позивача та його колишньої дружини ОСОБА_5, оскільки була придбана у період шлюбу на спільні кошти. 14 березня 2000 року шлюб з ОСОБА_5 було розірвано.

Відповідачка у справі працювала у позивача реалізатором. У жовтні 2004 року на прохання ОСОБА_6 позивач зареєстрував її у спірній квартирі.

З січня 2005 року позивач став проживати у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, з якою 07 листопада 2008 року одружився. Посилався на те, що відповідач ОСОБА_6 відмовилась добровільно звільнити його квартиру та знятись з реєстраційного обліку, тому він вимушений проживати у дружини.

Заочним рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2011 року позовні вимоги задоволені частково. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою №45 будинку № 1-А по пров. Зерновому в м. Харкові. Виселено ОСОБА_6 з усіма з нею проживаючими з квартири АДРЕСА_3, за потребою, без надання іншого житлового приміщення. Знято з реєстраційного обліку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 В.1. судові витрати у розмірі 260 грн. 50 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи скаргу, посилається на порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що з 1996 року проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. У лютому 1999 року на спільні кошти ними була придбана спірна квартира і доки спір не був розпочатий у судовому порядку, ОСОБА_4 жодного разу не заперечував того, що спірна квартира є сумісною власністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, у разі порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування і вони стосуються окремих його частин.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу серії ААН № 513252 від 02 лютого 1999 року на праві приватної власності належить квартира № 45 по пров. Зерновому. 1-А у м. Харкові.

Як вбачається з довідки дільниці №21 Комінтернівської філії КП «Жилкомсервіс» №5069 від 19.09.2008 року, ОСОБА_3 дійсно проживає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. 1-А, кв. 45.

07 листопада 2008 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири, суд першої інстанції обгрунтовано керувався нормами ст. 150 ЖК України та ст. 391 ЦК України.

Проте, судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд фактично вирішив питання, що відносяться до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (далі - орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

Частиною 1 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Суд першої інстанції вказаних вимог Закону не врахував та допустив порушення норм матеріального права.

Крім того, суд першої інстанції неправильно застосував норми Закону України «Про власність», який на момент винесення рішення втратив чинність.

Таким чином, рішення суду на підставі п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304. п.З ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313 ч.2 ст. 314, 316, 317,319 ЦПК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2011 року змінити, скасувавши його в частині зобовязання відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області зняти з реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4.

У задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частини рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: