Першотравневий районний суд м.Чернівців
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2011 року Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Скуляка І.А.

при секретарі: Ботнар Т.П.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з неповнолітніми дітьми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з неповнолітніми дітьми, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 01.11.1997 року. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2008 року шлюб був розірваний та 27 січня 2009 року було оформлено реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС.

За час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу проживають разом із відповідачкою, а він надає матеріальну допомогу на їх утримання.

Зазначає, що рішенням №415/11 органу опіки та піклування виконавчого комітету ЧМР від 10.06.2008 року було визначено участь у вихованні малолітніх дітей і встановлені терміни для спілкування з дітьми: щопонеділка - з 18.00 до 21.00, щосереди - з 15.00 до 18.00, щосуботи та щонеділі - з 10.00 до 20.00.

Однак відповідачка вищевказане рішення не виконує з часу його прийняття та не надає йому можливості спілкуватись з дітьми, що і змусило його звернутися з позовом до суду.

Крім цього зазначає, що будь-яких підстав для позбавлення його права спілкування з дітьми немає, оскільки він матеріально забезпечений, працює на посаді професора кафедри анатомії, топографічної анатомії та оперативної хірургії, на обліку в психо-наркологічному диспансері не перебуває та будь-які фізичні та інфекційні захворювання відсутні, до кримінальної відповідальності не притягався та ніколи не був позбавлений батьківських прав. Вік дітей дозволяє йому спілкуватись з дітьми без присутності відповідача.

Просив постановити рішення, яким зобов»язати відповідачку, ОСОБА_2 не чинити перешкоди йому у спілкуванні та у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та визначити способи участі його у вихованні дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді систематичного спілкування та спільного відпочинку без присутності матері: щопонеділка - з 18.00 до 21.00, щосереди - з 15.00 до 18.00, щосуботи та щонеділі - з 10.00 до 20.00.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що не заперечує проти спілкування та відпочинку позивача з дітьми, однак не згідна з зазначеними позивачем термінами для спілкування, оскільки вони суперечать її інтересам та інтересам дітей.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.1997 року. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 квітня 2008 року їх шлюб був розірваний та реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС Чернівецького міського управління юстиції було оформлено 27 січня 2009 року, актовий запис за № 50 (а.с.10-11).

Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження (а.с.12-13).

Як встановлено судом та дану обставину не заперечувала відповідачка, після розірвання шлюбу малолітні діти проживають разом із останньою.

У відповідності до ч. 1 ст..153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. 2 ст..157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету ЧМР №415/11 від 10.06.2008 року було визначено участь у вихованні малолітніх дітей і встановлені терміни для спілкування з дітьми: щопонеділка - з 18.00 до 21.00, щосереди - з 15.00 до 18.00, щосуботи та щонеділі - з 10.00 до 20.00. (а.с.9).

Згідно ст..158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Як вбачається із позовної заяви та пояснень позивача, відповідачка не виконує рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету ЧМР та не надає позивачу можливості спілкуватись з дітьми.

Відповідно до ч.3 ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст.. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Позивач працює у Буковинському державному медичному університеті на посаді професора кафедри анатомії, топографічної анатомії та оперативної хірургії та на посаді лікаря - рентгенолога відділу променевої діагностики в обласному медичному діагностичному центрі, його середньомісячний дохід у Буковинському державному медичному університеті складає 6161,51 грн. та він має постійне місце проживання, що підтверджується (а.с.8,14,15,19).

З сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 10ААВ №030175 від 10.05.2011р., довідки ЧРН №121 про проходження профілактичного психіатричного огляду від 06.04.2011 року та довідки відділу інформаційних технологій УМВС України в Чернівецькій області серії ІНК №844973 від 05.05.2011 вбачається, що позивач на обліку не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався та ознак наркологічних захворювань в нього не виявлено, засудженим (за кримінальними справами) не значиться та в розшуку не перебуває (а.с.16-18).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.. 159 Сімейного Кодексу України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визначення способів участі його у вихованні дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді систематичного спілкування та спільного відпочинку без присутності матері: щопонеділка - з 18.00 до 21.00, щосереди - з 15.00 до 18.00, щосуботи та щонеділі - з 10.00 до 20.00. підлягають частковому задоволенню, оскільки, термін який просить позивач встановити для спілкування з малолітніми дітьми - суперечить правам та інтересам останніх.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 153,155,157,158,159 Сімейного кодексу України; ст.ст.4,61,130, 208-209,212-215, 218,294-295 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та спілкуванні з ними.

Встановити ОСОБА_1 порядок у спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та у їх вихованні за відсутності матері ОСОБА_2 кожного понеділка з 18 год. 00 хв. до 20 год. 30 хв., кожної середи з 15 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 30 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_5