Справа № 2-з-23/11
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

30.09.2011 року. смт.Машівка

Машівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Косик С.М., секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Машівського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Покровська, в якій просить стягнути з відповідача завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнову шкоду, упущену вигоду та моральну шкоду.

30 вересня 2011 року ОСОБА_1 у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача, а саме, розрахунковий рахунок 1330 в КБ ПриватБанк, МФО 305299, ЗКПО 32534993, ІПН 99, та автотранспортний засіб трактор ТУМ-180П-01 д.н.з. НО 22191.

Заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів щодо забезпечення позову з підстав того, що невжиття заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідачів, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом установлено, що позивач у позовній заяві просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 9 329,72 грн., упущену вигоду в сумі 5 944,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., судові витрати в сумі 2847,56 грн. , всього 23 121,28 грн. В судовому засіданні 30.09.2011 року збільшив позовні вимоги та просив стягнути 24879,43 грн..

На забезпечення вказаної вимоги позивач просить накласти арешт на розрахунковий рахунок відповідача та транспортний засіб, що йому належить.

Суд вважає, що позивачем не наведено доказів реальної небезпеки, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, та не навів обставин, які свідчать, що відповідач вживає чи має намір вжити заходи щодо позбавлення позивача можливості задовольнити свої вимоги. Вказана позивачем обставина на обґрунтування вимоги про забезпечення позову, що відповідач не визнає вимоги щодо виплати шкоди не є безумовною підставою для її задоволення і є правом відповідача.

Крім того, забезпечення позову у спосіб, вибраний позивачем, створить перешкоди господарській діяльності відповідача.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ( підпис )

Копія вірна:

Суддя Машівського районного суду ОСОБА_2