Дергачівський районний суд Харківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 року м.Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Калиновської Л.В.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дергачі Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Прудянської селищної ради Харківської області про визнання договору дарування недійсним, визнання свідоцтва на право власності на нежитловий будинок частково недійсним, про визнання права власності на частину будинку в порядку забудови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Прудянської селищної ради Харківської області, в якому просить суд визнати договорі дарування, посвідчений 26.06.2010 року за №1282 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 на 1/5 частину жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, буд.7, визнати свідоцтво про право власності на ОСОБА_3 на 4/5 частини жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, буд.7, частково недійсним, визнати свідоцтво на право власності на 1/5 частину зазначеного жилого будинку на підставі договору дарування від 26.06.2010 року №1282 недійсним, визнати за позивачем право власності на житлову прибудову літ. «А1-1» і мансарду за адресою: Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7, в порядку забудови.

12 грудня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Прудянської селищної ради Харківської області, в якому просить суд визнати договорі дарування, посвідчений 26.06.2010 року за №1282 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 на 1/5 частину жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східному, буд.7 зі вказівкою конкретних приміщень на ОСОБА_4, визнати свідоцтво про право власності на ОСОБА_3 на 4/5 частини жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, буд.7 від 14.05.2010 року (рішення виконкому Прудянської селищної ради №19 від13.04.2010 року) частково недійсним в частині визнання права власності на житлову прибудову лит. А11-1 та масандру, визнати за ОСОБА_2 право власності на житлову прибудову літ. «А1-1» і мансарду (2 поверх, нежитлове приміщення) за адресою: Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7, в порядку забудови.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що жилий будинок літ. «А-1» за адресою Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7 був побудований відповідачем ОСОБА_3 за період з 1965-1966 роки, складається з приміщень: літ. 1-1, площею 9,3 кв.м. кухня, літ. 1-2, площею 19 кв.м. житлова кімната, літ. 1-3, площею 9,6 кв.м., - житлова кімната, літ. 2-2, площею 14,7 кв.м. житлова кімната, літ. 2-8, площею 4,2 кв.м. коридор. Окрім того, за зазначеною адресою з 1990 по 1994 роки була збудована житлова прибудова літ. А1-1, мансарда, яка складається з приміщень: ІІ - площею 56,2 кв.м., ІІІ площею 34,5 кв.м., як стверджує позивач, за його власні кошти, його зусиллями, а також зусиллями працівників, яким він за власні кошти здійснював оплату. Батько позивача відповідач ОСОБА_3 дав згоду на зазначені прибудови, однак згодом у 2010 року узаконив зазначені прибудови на своє імя через селищну раду. Нещодавно позивачу стало відомо, що його батько оформив договір дарування від 26.06.2010 року №1282 на доньку позивача ОСОБА_4 на 1/5 частину жилого будинку, а в дійсності оформив договір конкретного користування і виділ їй приміщення: літ 2-4, площею 13,5 кв.м. жила кімната, літ.2-5 кухня, площею 12,0 кв.м., приміщення 2-6, площею 4,1 кв.м ванна кімната, 2-1, площею 15,3 кв.м. коридор, які розташовані всередині житлової прибудови літ. А1-1, без згоди і відома позивача. Позивач зазначає, що він є забудовником житлової прибудови літ. А1-1, оскільки після її прибудови значно збільшилася житлова прибудова всього будинку. Позивач вважає недійсним свідоцтво про право власності на імя своєї доньки ОСОБА_4 на 1/5 частину жилого будинку за зазначеною адресою на підставі договору дарування, просить визнати за ним право власності на житлову прибудову літ. А1-1 і мансарду за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7, в порядку забудови.

Позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили їх задовольнити, пояснили суду про обставини, викладені вище.

Відповідач у справі ОСОБА_3 у судовому засіданні чіткої позиції стосовно позову не висловлював, але надав до суду письмове пояснення в якому зазначив, що житлову прибудову літ. А1-1, а також мансарда збудовані за особисті кошти позивача протягом 1990-1994 років, він дав свою згоду на зазначені прибудови, а згодом узаконив їх на своє імя, без відома сина він оформив договір дарування на онуку, але на сьогоднішній день він не заперечує, щоб позивачу належали прибудова літ. А1-1, а також мансарда, оскільки він є їх забудовником.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти заявленого позову.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень та заперечень до суду не надав.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності (ріш.№19 від 13.04.2010 року/ЯЯЯ №303730/14.05.2010/ виконком Прудянської селищної ради) на праві приватної власності належить житловий будинок №7 по пров. Східному Дергачівського району Харківської області.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Користуючись правом розпоряджатися майном, що належить йому на праві приватної власності, відповідач ОСОБА_3 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 1/5 частину жилого будинку №7 по пров. Східному сел. Прудянка Дергачівського району Харківської області (договір дарування посвідчений 26.06.2010 року за №1282 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5П.).

У відповідності до п.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому іншій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Цивільний кодекс України передбачає наступні підстави припинення договору дарування: 1) відмова однієї зі сторін; 2) розірвання договору дарування; 3) недійсність. Щодо відмови, то обдаровуваний має право відмовитись від подарунка в момент його вручення, тобто коли договір є реальним - момент передачі речі збігається з моментом укладенням договору. В разі якщо договір консенсуальний - передбачає передачу речі в майбутньому, обдаровуваний може відмовитись від дарунка в будь-який час до моменту його прийняття. Так само, від договору може відмовитися дарувальник, за умови, що місце має обов'язок передання дарунка у майбутньому, в разі якщо після укладення договору майновий стан дарувальника істотно погіршився. В законодавстві не передбачено, що слід розуміти під істотним погіршенням майнового стану (оціночне поняття).

Стосовно розірвання договору, ст. 727 ЦК передбачає розірвання з ініціативи дарувальника за таких обставин: - щодо нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей; - якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування; - якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність; - якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить історичну, наукову, культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена.

Обдаровуваний може розірвати договір керуючись загальними положеннями про договір, зокрема, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (виявлення властивостей подарунка про які обдаровуваний не знав до укладенням договору).

Таким чином, діючим законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для припинення, розірвання визнання недійсним договору дарування, відповідно якого ОСОБА_3 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 1/5 частину жилого будинку №7 по пров. Східному, в сел. Прудянка, Дергачівського району Харківської області відповідає діючому законодавству, укладений в письмовій формі, нотаріально посвідчений, відповідав добровільному волевиявленню дарувальника та обдарованого, у звязку з чим підстав для його скасування судом не вбачається.

У звязку з тим, що зазначений договір дарування судом не визнаний недійсним, підстав для визнання свідоцтва на право на 1/5 частину жилого будинку по пров. Східному, в сел. Прудянка, Дергачівського району Харківської області.

Стосовно вимоги позивача про визнання за ним права власності на житлову прибудову Літ.А-1 та мансарду в порядку забудови, то позовні не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що позивачем провадилося зазначене будівництво у відповідності до діючого законодавства, з отриманням відповідних дозволів, за власні кошти і власними зусиллями.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У відповідності до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Що стосується письмового визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог, то суд вважає, що дане визнання відповідачем позову суперечить закону.

Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на частку у житловому будинку №7 по пров. Східному, в сел. Прудянка, Дергачівського району Харківської області, що є власністю відповідача ОСОБА_3, не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст..88 ЦПК України.

Суд стягує з позивача на користь держави суму недоплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 1420 гривень 82 копійки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та Тимчасовим положенням «Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року, ст.ст.16, 328; 331; 376, 382, 392 ЦК України, ст.ст.10; 11; 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Прудянської селищної ради Харківської області про визнання договору дарування недійсним, визнання свідоцтва на право власності на нежитловий будинок частково недійсним в частині визнання права власності на житлову прибудову літ. А11-1 та масандру, про визнання права власності на частину будинку в порядку забудови відмовити.

Стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь держави суму недоплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 1420 гривень 82 копійки.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: Л.В. Калиновська