Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2011 Справа №2-2393/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Бєлоусовій К.О.

за участю прокурора: Ороновського С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про відібрання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 та стягнення аліментів в користь малолітньої дитини в розмірі 300 грн. щомісяця.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримує, в їх обгрунтування зазначає, що малолітня дитина ОСОБА_3 проживала в умовах незадовільних для її розвитку, здоровя, батьки не належним чином виконували свої обовязки по утриманню дитини та забезпечення її соціального розвитку та виховання, а тому в порядку ч. 2 ст. 170 СК України було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від батьків з метою її захисту. Станом на дату розгляду справи батьки не стали на шлях виправлення, відтак подальше перебування дитини у матері є небезпечним для її життя.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги Служби у справах неповнолітніх та дітей, зважаючи що батьки протягом тривалого часу розгляду справи не змінили свого ставлення до виховання дитини вважає за доцільне постановити рішення про відбирання дитини для її захисту.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що він належним чином виконує обовязки, в квартирі із матірю дитини не проживає, а тому йому не вдається належним чином приймати участь у вихованні дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, 15.07.2011р., не зявилася, в попередніх засіданнях позовні вимоги не визнавала, мотивуючи тим, що вона хоче виховувати дитину, стане на шлях виправлення, проходить курс лікування від алкоголізму, подібних ситуацій в майбутньому не повториться.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та думку прокурора, встановив наступні обставини.

Як підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

06 серпня 2010 року ОСОБА_4, яка є бабусею малолітньої ОСОБА_3, на адресу Служби у справах дітей була направлена заява з проханням вжити заходів впливу до її дочки ОСОБА_2, яка зловживає спиртними напоями, внаслідок чого страждає малолітня дочка ОСОБА_3.

Згідно витягу з протоколу від 20.08.2010р. №21 Опікунської ради, за наслідками розгляду заяви гр. ОСОБА_4 про виконання дочкою ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків, вирішено взяти ССД на облік як неблагополучну сімю, проводити соціальний супровід сімї, проведено бесіду з ОСОБА_2 та попереджено щодо виконання нею своїх обовязків.

Згідно витягу з протоколу засідання Опікунської ради від 28.01.2011р. №18 вбачається, що батьки дитини зловживають алкоголем, дитиною належним чином не опікуються.

Згідно витягу з протоколу засідання Опікунської ради від 11.02.2011р. №14 по питаннях виконання батьківських обовязків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно малолітньої дочки вбачається, що батьки не працевлаштовані, а також вони стверджували, що алкоголем не зловживають. Вирішено постановити сімю на соціальний супровід.

Як свідчить витяг з протоколу засідання Опікунської ради від 25.02.2011р. №32, на засіданні встановлено, що зі слів ОСОБА_4 батьки малолітньої дитини покинули її на тиждень, зловживають алкоголем, місце перебування не відоме, батьки несуть загрозу життю та здоровю дитини. За результамими засідання вирішено підготувати рішення про відібрання ОСОБА_3 від батьків та влаштувати в дитячий будинок Віфлеєм.

Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування від 02.03.2011р., по розгляду матеріалів про виконання батьківських обовязків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 зазначено, що мати дитини була притягнена до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишають дитину на декілька днів, не цікавляться нею. Малолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинам. Питання виконання батьківських обовязків неодноразово заслуховувалось на засіданнях Опікунської ради, однак не дало позитивних результатів. Тому, враховуючи пропозиції Опікунської ради, захищаючи інтереси дитини, Орган опіки та піклування вважає за доцільне негайно відібрати малолітню ОСОБА_3 від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та тимчасово влаштувати дитину в дитячий будинок для дітей дошкільного та шкільного віку Віфлеєм.

Даний висновок був затверджений Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 02.03.2011р. №323.

02 березня 2011 року, враховуючи рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 02.03.2011р. №323 комісією складено Акт, яким засвідчено факт відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3, яка проживала з матірю ОСОБА_2 за адресою м. Тернопіль по вул. Коновальця,16/30. З даним Актом були ознайомлені батьки дитини.

02 березня 2011 року складений Акт по факт передачі дитини ОСОБА_3 до дитячого будинку змішаного типу для дітей Віфлеєм.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Закону України Про охорону дитинствасімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобовязанні піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Стаття 155 Кодексу передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідності, встановленої законом.

За правилами частини 2 статті 170 Сімейного кодексу України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоровя дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Також, згідно частини 4 вказаної статті при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьків прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Так, Орган опіки та піклування при наданні висновку про негайне відібрання дитини керувався тими фактами, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на момент вчинення дій по відібранню дитини не були працевлаштовані, зловживали алкоголем, залишали дитину, постійно конфліктують, що закінчувалося важкими побоями, в результаті чого наноситься психічна травма дитині, не виховують дочку, не приділяють батьківської турботи, а тому на думку Органу опіки та піклування були всі підстави вважати про існування реальної загрози нанесення шкоди здоров'ю дитині, що послужило для вчинення дій по відібранню дитини.

Крім цього, в процесі розгляду справи судом було встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний, проживають окремо. ОСОБА_2 проживала разом із дочкою ОСОБА_3 та із бабусею ОСОБА_4 Станом на момент відібрання дитини ніхто з батьків не був працевлаштований. ОСОБА_2 не подано доказів в підтвердження її працевлаштування і протягом часу розгляду справи. Батько дитини ОСОБА_1 протягом усього часу не навідувався до дитини по вул. Коновальця,16/30, доказів в підтвердження вчинення перешкод з боку ОСОБА_4 суду подано не було.

Згідно довідки, наданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №33 від 25.01.2011р. №7 свідчить, що ОСОБА_2 працювала у Тернопільському дошкільному навчальному закладі №33 на посаді підмінного помічника вихователя з 04.10.2010р. по 01.11.2010р. була звільнена за порушення правил трудового розпорядку, а саме прогули без поважної причини.

Згідно наданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №33 інформації свідчить, що якщо мати дитини ОСОБА_2 не випиває, то дитина доглянута, чиста, охайно одягнена. Мати не завжди відповідно ставиться до виховання доньки. Були випадки, коли тами забирала дочку в нетверезому стані, а також факт влаштування скандалу в нетверезому стані із батьком дитини ОСОБА_1, який також знаходився в нетверезому стані.

Згідно листа начальника ВКМСД ТМВ УМВС України в Тернопільській області від 08.10.2010р. ОСОБА_2 притягувалася 15.02.2010р. до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП, а саме розпивання алкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у пяному вигляді.

Відповідно до листа Тернопільського обласного наркологічного диспансеру від 12.04.21011р. №1299/1 ОСОБА_1 на обліку не перебуває. ОСОБА_2 перебуває на обліку з 31.03.2011р. з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Відповідно до наданої характеристики Домамороцької сільської ради від 11.05.2011р. №174 скарг від жителів села щодо дій ОСОБА_1 не поступало. Згідно Характеристики фізичної особи підприємця ОСОБА_5 від 15.06.2011р. ОСОБА_1 з 16.03.2011р. є працевлаштованим, характеризується позитивної сторони.

Як вбачається із характеристики Благодійної організації християнський центр Милосердявід 22.06.2011р. ОСОБА_2 перебувала у реабілітаційному центру з 02.06.2011р. по 17.06.2011р. Центр є закритого типу, ОСОБА_2 самовільно без дозволу і пояснень покинула його, тим самим не пройшовши повний курс реабілітації від алкогольної залежності, яким триває від 6 до 12 місяців. Перебуваючи в центрі проявила себе з негативної сторони, не дотримуючись встановленої дисципліни та правил, була закритою конфліктною серед інших реабілітантів.

Згідно листа Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 24.06.2011р. №4292 вбачається, що 21.06.2011р. надійшло звернення від директора дитячого притулку Віфлеємгр. ОСОБА_6 про те, що близько 20 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 забрали без дозволу з дитячого будинку свою малолітню дочку ОСОБА_3 Оскільки дитина була повернена батька до притулку із ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду по недопущення вчинення ними будь-яких протиправних діянь.

Також, висновком ДІМ ТМВ УМВС України в Тернопільській області від 05.07.2011р. встановлено, що гр. ОСОБА_4 проживає в квартирі №30 разом із дочкою ОСОБА_2, яка прийшла 04.07.2011р. у нетверезому стані та почала обзивати її нецензурними словами та вчинила словесний конфлікт.

Як вбачається із наданої ТМВ УМВС України в Тернопільській області від 11.07.2011р. інформації, за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані наступні повідомлення: 21.06.2011р. про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 забрали малолітню доку з притулку без дозволу; 06.05.2011р. ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_4 фізичною розправою; 13.05.2011р. ОСОБА_2 погрожувала ОСОБА_4 фізичною розправою; 24.01.2011р. ОСОБА_2 погрожувала ОСОБА_4 фізичною розправою.

Згідно листа ТМВ УМВС України від 12.07.2011р. ОСОБА_2 30.06.2011р. затримувалася працівниками міліції за розпиття спиртних напоїв у громадському місці.

Підсумковим актом відвідування батьками ОСОБА_3, складений комісією дитячого будинку Віфлеємвід 11.05.2011р. №57 засвідчено, що з часу перебування дитини в закладі, а саме з 02.03.2011р. мати відвідувала її 9 разів, декілька разів телефонувала в стані алкогольного спяніння. Батько приходив 5 разів, з них 3 рази в стані алкогольного спяніння, погрожуючи бабусі і вихователям брутальними словами перед дітьми і працівниками.

На клопотання представника позивача для підтвердження підстав для прийняття рішення про відібрання дитини, засвідчення факту невиконання батьківських обовязків щодо дитини на момент відібрання і під час розгляду справи, наявності обставин, які на момент відібрання дитини загрожували її життю та здоровю, в судовому засіданні 17.06.2011р. були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в судовому засідання 15.07.2011р. свідки ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала покази, з яких свідчить, що вона є матірю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3. Проживала декілька років за межами України. Останні два роки постійно приїжджає до дочки, оскільки вона та колишній зять ОСОБА_1 зловживають спиртними напоями. В квартирі до її приїзду були жахливі, антисанітарні умови для проживання. Після розлучення із ОСОБА_1 дочка постійно зустрічається з ним та з іншими особами і вживає алкогольні напої. Із квартири продали всі речі. ОСОБА_14 проживала в незадовільних умовах, батько дитини ОСОБА_1 не навідувався до неї, мати ОСОБА_2 постійно перебувала в нетверезому стані, на дитину не реагувала. ОСОБА_15 залишалася з нею, матір не було вдома декілька днів, після чого вона приходила в стані алкогольного спяніння, дитиною не турбувалася. Декілька разів у присутності дитини відбувалася бійка між батьками, в результаті якої були закривавлені речі, що лякало дитину. Бували випадки, коли ОСОБА_2 говорила, що може проміняти горілку на дитину. Протягом певного періоду до відібрання дитини остання була виснаженою, голодною, переляканою. ОСОБА_2 як до відібрання дитини, так і протягом розгляду справи не стала на шлях виправлення, постійно відсутня в квартирі, а коли приходить перебуває в стані спяніння, що змусило звернутися в Службу у справах дітей. Станом на сьогоднішній день в квартирі зроблений ремонт, умови покращилися.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав покази, з яких вбачається, що знає сімю ОСОБА_2 декілька років, неодноразово приходив на виклик про порушення громадського порядку та в звязку із сімейними скандалами, які влаштовував ОСОБА_1 в квартирі по вул. Коновальця. Знає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно вживають спиртні напої. Після приїзду до квартири бабусі ОСОБА_4 умови покращилися, нею був зроблений ремонт. Перед відібранням дитини ОСОБА_15 умови проживання були незадовільними.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала покази, з яких вбачається, що до дитячого будинку ОСОБА_15 привезли із Служби у справах дітей. Станом на теперішній час дитина почуває добре. Мати приходила близько восьми разів, казала, що виправиться і не буде вчиняти подібних дій. Батько приходив 2-3 рази в нетверезому стані із погрозами як бабусі, так і працівникам закладу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала покази, з яких вбачається, що вона є товаришкою ОСОБА_2. Розмовляла з нею після відібрання дитини, вона говорила, що більше не буди вживати алкоголь, знайде роботу. Однак, до 01.05.2011р. неодноразово бачила ОСОБА_2 в нетверезому стані із незнайомими особами, які поводилися аморально, вживали спиртні напої. В квартиру по вул. Коновальця приходила до ОСОБА_15, мати постійно перебувала в алкогольному спянінні, умови проживання для дитини були незадовільними.

В судовому засіданні 15.07.2011р. свідок ОСОБА_10 дала покази, з яких вбачається, що вона є тіткою ОСОБА_2, знає ОСОБА_1 з дня їхнього одруження. Стверджує, що сімя веде аморальний спосіб життя. Неодноразово була в квартирі і зазначає, що до приїзду бабусі ОСОБА_4 житло знаходилося в антисанітарних умовах, дитина не була доглянута, завжди голодна. Знає і бачила, що ОСОБА_2 постійно випиває, знаходиться систематично в алкогольному спянінні, в квартирі часто виникали сварки, дитина переживала стрес та лякалася, бували випадки, коли під час скандалу сталася бійка, речі та предмети побуту в квартирі були окровавлені, що бачила ОСОБА_15. Коли в квартирі знаходилася бабуся ОСОБА_4 дитина завжди була на її піклуванні та вихованні, ОСОБА_2 пропадала з квартири на декілька днів, будь-якої турботи до дитини не виявляла.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала повторні покази, з яких вбачається, що ОСОБА_2 на засідання суду не приходила, оскільки вона бомжувала, вела аморальний спосіб життя, лише один раз прийшла додому в нетверезому стані, щоб поспати, помитися, вчинила скандал, на що були викликані працівники міліції. Від часу останнього засідання суду, яке було 20.06.2011р. Оксана пиячить, в квартирі не перебуває, станом дочки не цікавиться. ОСОБА_16 разом із компанією бомжів, які вживали алкогольні напої, кликала її, але вона не залишила компанію, уваги на неї не звертала. Батько ОСОБА_1 протягом часу розгляду справи до дитини так і не приходив, не цікавився її станом. ОСОБА_17 проживає з нею, умови проживання на теперішній час хороші. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від дня розгляду справи зовсім не змінили ставлення до дитини.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дала покази, з яких вбачається, що вона є знайомою ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Знає зі слів ОСОБА_4 та неодноразово бачила ОСОБА_2 в нетверезому стані та в компанії випивших осіб протягом 2011 року.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала покази, з яких вбачається, що вона є знайомою ОСОБА_4, знає ОСОБА_2 тривалий час. Була неодноразово свідком перебування ОСОБА_2 в нетверезому стані. В червні місяці 2011 року бачила ОСОБА_2 близько 09-10 години дня з компанією незнайомих осіб, які вживали алкоголь, виражалися нецензурною лексикою. Того ж дня прийшла ОСОБА_2 в церкву в сильному алкогольному спянінні, на прохання залишитися і побачитись з дочкою ОСОБА_17 вона відмовилася і пішла. ОСОБА_16 як ОСОБА_1 в дитячий будинок проходив в нетверезому стані та обзивав ОСОБА_4М нецензурною лексикою.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала покази, з яких вбачається, що вона є сусідкою ОСОБА_4 ОСОБА_2 залишила свою дитину на повне виховання та піклування бабусі. Неодноразово була в квартирі, однак ОСОБА_2 ніколи не було.

За таких обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, покази свідків, прийшов до висновку, що на момент відібрання малолітньої ОСОБА_15 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існувала реальна загроза для життя та здоровя, а також інтересам малолітньої дитини, а тому Службою у справах дітей правомірно прийняте рішення про негайне відібрання дитини.

Крім цього, судом встановлено та підтверджено зібраними доказами продовження усунення матері та батька від виконання батьківських обовязків, не виправлення ОСОБА_2 у своєму ставленні до дитини, подальше ведення аморального способу життя, що і стало підставою для відібрання дитини, відсутність доказів виправлення ОСОБА_2, а тому в порядку ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному виконанню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Тому суд, розглянувши матеріали справи задовольняє позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь малолітньої ОСОБА_3 в розмірі 300 грн. щомісячно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідача.

Керуючись ч. 2 ст. 170, ст.ст. 180, 182 СК України, ст.ст. 60, 88, 212, 214, 215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

3. Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м. Тернопіль, вул. Коновальця,16/30, на користь малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка перебуває на утриманні та вихованні Дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного і шкільного віку Віфлеєм(м. Тернопіль, вул. Горбачевського,5А, р/р 7453, , МФО 300023 в ПАТ Укрсоцбанк) аліменти в сумі по 150 грн. щомісячно, починаючи з 04 березня 2011 року і досягнення дитиною повноліття.

4. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

5. Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Державного бюджету 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_19