Справа № 2 829 / 11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

14 березня 2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чумак О.В.,

при секретарі Кравченко О.М.

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 5»Полтавської міської ради, Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування житлом, реєстрацію за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 року позивачі звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 5»Полтавської міської ради, Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування житлом, реєстрацію за місцем проживання.

В поданій до суду заяві позивачі посилалися на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1, які працювали на ВАТ «Полтавахіммаш», в 2002 році на підставі рішення профкому та ордеру була надана кімната № 319 в гуртожитку підприємства по вул. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава. В зв»язку з тим, що сім»я мала трьох дітей, їм був виданий ордер на поселення в кімнати № 344 та 345 вказаного вище гуртожитку, який при поселенні в кімнати був зданий коменданту гуртожитку. За проживання у гуртожитку їм нараховувалась квартплата, яку вони сплачували. 28.09.2010 року згідно рішення Полтавської міської ради гуртожиток за адресою м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава був прийнятий до комунальної власності територіальної громади та переданий на баланс КП «ЖЕО № 5». Коли вони звернулись до відповідачів щодо реєстрації їх за вказаним вище місцем проживання, їм відмовили, посилаючись на відсутність ордерів на поселення в гуртожиток.

Оскільки вказана відмова порушує їх права, просили суд визнати за ними право користування жилим приміщенням кімнатами № № 344, 345 гуртожитку по вул. М.Бірюзова, 94 у м. Полтаві та зобовязати Київський РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зареєструвати їх за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивачі та їх представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Представники КП «ЖЕО № 5»та Територіальної громади в особі Полтавської міської ради позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що позивачі не надали рішення адміністрації та ордеру, які є єдиною підставою для поселення в гуртожиток, в звязку з чим їх вимоги є безпідставними.

Представник Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області для участі в справі не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_9 в період з 28.10.2002 року по 23.07.2004 року та з 05.10.2005 року по цей час працює у ВАТ «Полтавахіммаш». Його дружина позивачка ОСОБА_1 в період з 27.11.2002 року по 15.06.2005 року також перебувала в трудових відносинах з ВАТ «Полтавахіммаш».

В 2002 році позивачу ОСОБА_9 та його дружині ОСОБА_1 була надана кімната № 319 в гуртожитку «Юність»по вул.. М.Бірюзова, 94, який перебував на балансі ВАТ «Полтавахіммаш».

Також судом встановлено, що в 2006 році позивачам на підставі ордеру згідно спільного рішення профкому та адміністрації підприємства були надані для проживання кімнати № 344 та № 345 в гуртожитку за вказаною вище адресою. Відповідно за користування зазначеними кімнатами позивачам нараховувалась оплата, яка проводилась останніми, що підтверджується квитанціями, що були надані позивачами.

Згідно показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вони проживають у гуртожитку «Юність»по вул.. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава та являються сусідами позивачів. Їм відомо, що останнім на підставі ордеру в 2006 році були надані для проживання кімнати № 344 та № 345 в яких вони проживають до цього часу. Також їм відомо, що ордер, який вони бачили особисто, позивачі здали коменданту, після чого їм були видані ключі від кімнат. До цього ОСОБА_1 проживали в кімнаті № 319, яка після виділення їм та дітям кімнат № 344, 345 була розподілена іншому працівнику. Адміністрація підприємства відмовлялась реєструвати мешканців у гуртожитку, оскільки вказаний гуртожиток був гуртожитком для одиноких.

Таким чином судом встановлено, що позивачі постійно проживають в кімнатах № 344,345 гуртожитку по вул.. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава та сплачують за користування ними, що підтверджується квитанціями.

При цьому ні ВАТ «Полтавахіммаш», на балансі якого перебував вказаний гуртожиток, ні КП ЖЕО № 5, на балансі якого перебуває гуртожиток на даний час правомірність поселення та проживання сімї ОСОБА_1 не оспорювали та позову щодо їх виселення не предявляли.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну.

Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кімнати 344 та345, але не зареєстровані за вказаною адресою. Відсутність реєстрації порушує конституційні права позивачів, порушене право підлягає захистові.

Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати за позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право користування жилим приміщенням кімнатами № 344 та 345 в гуртожитку по вул. м. Бірюзова в м. Полтаві та зобовязати СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області здійснити реєстрацію їх за вказаною вище адресою.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника КП ЖЕО № 5 та Територіальної громади в особі Полтавської міської ради на те, що позивачі не мають ордеру на вселення у вказані вище житлові приміщення, оскільки відповідно до вимог закону ордер здається громадянином до житлово-експлуатаційної організації при вселенні, останні в свою чергу зобовязані укласти з ним відповідний договір. Таким чином позивачі не повинні мати ордер чи його копію, на підтвердження правомірності свого вселення. В свою чергу відповідачі не надали доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачі не отримали ордеру на зазначені житлові кімнати.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 5»Полтавської міської ради, Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування житлом, реєстрацію за місцем проживання задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право користування жилим приміщенням кімнатами 344, 345 гуртожитку по вул. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава

Зобовязати СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області здійснити реєстрацію ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 94, кімнати 344,345

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Чумак О.В.