0446/2-226/11
У Х В А Л А

"07" листопада 2011 р.суддя Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства КБ „ ПриватБанк м. Дніпропетровськ про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ „ ПриватБанк м. Дніпропетровськ звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 44 911,45 грв.. Провадження по справі відкрито 04.11.2011 року.

Разом з поданням позову позивачем також надано заяву про забезпечення останнього шляхом - обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за кредитним договором ; заборони відділу у справах громадянства , міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Дніпропетровській області видачу відповідачеві паспорта / проїзного документу; вжиття Адміністрацією Державної прикордонної служби України заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів / проїзних документів, обмеження особи боржника у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов»язань . Також позивач просив вжити заходи для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі , може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини , у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року »Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, визначивши зазначений вид забезпечення позову щодо обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, заборони видачі відповідачу паспорта / проїзного документа, вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів / проїзних документів та обмеження особи боржника у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов»язань, заявник не обґрунтував його необхідності, не зазначив жодних обставин, які свідчать про реальну загрозу виїзду відповідача за межі України.

Заявник не надав жодних доказів та не зазначив жодних підстав вважати, що відповідач взагалі має намір виїжджати за межі території України, з заяви взагалі не вбачається чи є у відповідача закордонний паспорт, оскільки при обмеженні громадян у праві виїзду за кордон вони повинні здати свої закордонні паспорти на зберігання до органів внутрішніх справ.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за виключенням обставин встановлених законом.

Перелік заходів забезпечення позову визначений в статті 152 ЦПК України.

Серед видів такого забезпечення стаття 152 ЦПК України не передбачає вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Таким чином, обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, заборона відділу у справах громадянства , міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Дніпропетровській області видавати відповідачу паспорт / проїзний документ, вжиття Адміністрацією Державної прикордонної служби України заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів / проїзних документів не належить до видів забезпечення позову. Крім того, вжиття вказаних заходів не гарантує виконання рішення суду в майбутньому.

Право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», який регулює порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження прав громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв»язання спорів у цій сфері.

Стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту чи вилучено або затримано паспорт.

Відтак, норми Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» не можуть бути застосовані при вирішенні у цивільній справі питання про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження фізичних осіб у праві виїзду за межі України.

Суд не може не враховувати, що обмеження відповідача у праві виїзду за кордон може привести до втрати його деяких життєвих зв»язків, в тому числі пов»язаних з отриманням доходів від праці за кордоном.

Оскільки в ЦПК України не має правової норми, яка б надавала суду повноваження застосовувати в порядку, передбаченому ст.ст. 151-153 цього Кодексу, тимчасове обмеження у виїзді за межі України у звязку з порушенням у суді цивільної справи, суд вважає, що застосування зазначеного способу забезпечення позову є порушенням норм ЦПК.

Окрім того, відповідно до Закону України »Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» та «Про Державну прикордонну службу України» Державній прикордонній службі не надано повноважень встановлювати тимчасове обмеження громадян України у праві виїзду з України. На Державну прикордонну службу покладаються завдання щодо запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відтак, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151- 153, 293, 294 ЦПК України , суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства КБ „ ПриватБанк м. Дніпропетровськ про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії останньої .

Судя: ОСОБА_1