Справа № 2-309/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Синиці Л.П., при секретарях судових засідань Яровому О.В., Довгань Т.М., за участю адвоката Петренка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодіння, -

встановив :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодіння. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що він на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдний торгів, посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколовою О.М. 02.09.2009р. та Акту про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, затвердженим 14.08.2009 року, начальником відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції М.В.Корінь, придбав ? частину домоволодіння (веранда, 2-житлові кімнати, сарай, гараж) за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене майно придбане на прилюдних торгах 21.07.2009р. по реалізації арештованого нерухомого майна. До прилюдних торгів ? частина домоволодіння належала відповідачу ОСОБА_5. Незважаючи на наявність Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів засвідченого нотаріусом Соколовою О.М. та Акту про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, відповідач, який втратив право власності на це майно, своїми протиправними діями створює перепони для входу в домоволодіння. Він неодноразово разом з співробітниками БТІ намагався потрапити у домоволодіння для здійснення технічної інвентаризації, але відповідач вчиняє перешкоди, не дозволяючи потрапити до будівлі.

Після декількох невдалих спроб самостійно потрапити у домоволодіння, він вимушений звернутися до суду, за захистом цивільного права на володіння, користування та розпорядженням своїм майном - ? частини домоволодіння, як власник майна, порушеного протиправними діями з боку відповідача, вказуючи, що ст. 391 ЦК України, передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Законність підстав для набуття права власності підтверджується Свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдний торгів, посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколовою О.М. 02.09.2009р. та Акту про проведення прилюдних торгів 21.07.2009р. по реалізації нерухомого майна, яке належало відповідачу, затвердженим Начальником відділу державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції М.В.Корінь.

Керуючись ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, просить, усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні домоволодінням, а понесені судові витрати стягнути з відповідача.

За ухвалою суду до участі по справі були залучені: ОСОБА_6 як співвідповідач, Відділ Державної Виконавчої Служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області в якості третьої особи без самостійних вимог.

До судового засідання з'явилися відповідач ОСОБА_5, його представник - адвокат ОСОБА_3, представник третьої особи Відділу ДВС Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_9

На судове засідання позивач не з'явився, надіславши заяву про слухання справи без його присутності, підтримані позовних вимог в повному обсязі, не заперечені проти прийняття рішення по справі. Співвідповідач ОСОБА_6, до суду не з'явилася, надала заяву в якій вказала, що у неї немає змоги з'явитися до суду, тому просить розгляд справи провести у її відсутності, у позові необхідно відмовити повність та повідомила, що вона на праві власності має половину будинку по АДРЕСА_1, яке отримала від свого батька ОСОБА_5 19.09.2003р. по договору дарування, а інша половина будинку належить її матері ОСОБА_10, за судовим рішенням. З того часу цей будинок ніяким чином не змінювався і ніяких користувачів не було, в тому числі і ОСОБА_4.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що за наявності відповідних заяв, неявка позивача, співвідповідача, не перешкоджає розглядові справи по суті, і за таких обставин у справі достатньо доказів для її об'єктивного розгляду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5, його представник - адвокат ОСОБА_3 позов не визнали, просили відшкодувати понесені витрати в розмірі 1500,00грн., вказавши, що відповідач з вересня 2003 року не є власником домоволодіння по АДРЕСА_1, так як подарував весь будинок своїй дочці ОСОБА_6, відповідно до договору дарування від 19.09.2003р., згодом за рішенням судової палати в цивільних справах Апеляційного Суду Черкаської області від 28.11.2003р. було визнано право власності на ? частину даного домоволодіння за ОСОБА_10, його дружиною, тобто на даний час, як і на час проведення прилюдних торгів власниками домоволодіння є його дружина ОСОБА_10 та донька ОСОБА_6, яким належить по ? частині. Що стосується проведення прилюдних торгів будинку, то йому нічого невідомо, він продовжує проживати у будинку і на даний час, і ні разу не мав розмови з позивачем щодо вселення його в будинок, як і не чинив йому перешкод у користуванні даним майном, він його взагалі не бачив коло домоволодіння. Крім того, представник відповідача, зазначив, що будинок є цілісним, реального розподілу часток не було та просив суд звернути увагу на те, що позивач не є власником ? частини домоволодіння по АДРЕСА_1, отже, у нього відсутнє право ставити питання про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні ним.

Представник третьої особи ОСОБА_11 суду пояснив, що на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_5, згідно рішення районного суду за 2004 рік, де визнано договір дарування від 19.09.2003р. недійсним, було накладено арешт. І за ухвалою суду, винесеною у 2008 року було визначено частку боржника ОСОБА_5 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_6, будинку по АДРЕСА_1 по Варіанту 1 проведеної незалежної оцінки, і до ОСОБА_5 відійшли конкретно визначені приміщення, деякі приміщення залишилася у спільному користуванні з ОСОБА_6.. 21.07.2009р. були проведені прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, яка належало ОСОБА_5, переможцем став ОСОБА_4, про що складено відповідний акт та видано свідоцтво. Далі позивач зобов'язаний був зареєструвати нерухомість в БТІ, виготовити технічну документацію та користування житлом як своєю власністю. Що стосується позову, то покладається на розсуд суду, так як із закінченням прилюдних торгів, будь-які стосунки ДВС з ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо нерухомого майна, не мали місце, зведене виконавче провадження було закінчено.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши сторін по справі, які з'явилася до суду, врахувавши думку осіб, які не з'явилися до суду, вивчивши наявні у матеріалах цивільної справи докази, вважає, що позивач не довів свого позову, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу та роз'яснено позивачу його права, обов'язки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави і, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов'язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з'ясувати обставини, які пов'язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 214 ЦПК України.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріали справи, 18.06.2008 року Відділом Державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області розпочато зведене виконавче провадження по боржнику ОСОБА_5, в ході якого, на підставі правовстановлюючого документа: ухвали Городищенського районного суду №8-10 від 14.10.2008р., на прилюдних торгах по реалізації нерухомого майна, яке належало ОСОБА_5, відповідачу по справі, що відбулися 21.07.2009р., ОСОБА_4, позивач по справі, придбав ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1, та 02.09.2009 року отримав Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, за яким та відповідно до акту про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна боржника, затвердженого 14.08.2009р. Начальником відділу ДВС Городищенського РУЮ ОСОБА_8, йому належить право власності на майно, яке складається з: веранди, 2-х житлових кімнат, сараю, гаражу. При цьому, як зазначено у самому свідоцтві про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, Свідоцтво підлягає державній реєстрації в Городищенському відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднань бюро технічної інвентаризації», згідно ст. 182, 210 ЦК України.

Відповідно до інформації Городищенського виробничого відділку КП «ЧООБТІ», що надана, на запит суду, за адресою: АДРЕСА_1 будинковолодіння зареєстровано за: - ? частину будинковолодіння зареєстровано за гр. ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності /НОМЕР_1 від 19.09.2003р./; - ? частину будинковолодіння зареєстровано за гр. ОСОБА_6 на підставі договору дарування /1943/ посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколовою О.М. 19.09.2003року, р. №1943.

Згідно ст., ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту можуть бути: припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2 ст.16 ЦК України).

Захист права власності передбачає, що держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню - ст. 386 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, ч.1 ст. 334 ЦК України.

За ст. 183 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Суд критично ставить до пояснень відповідача ОСОБА_5 про те, що він з 2003 року, до часу проведення прилюдних торгів, не являвся власником ? частини домоволодіння по АДРЕСА_1; що йому не було відомо про проведення прилюдних торгів нерухомості та про заведення виконавчого провадження, де він був боржником; що власником ? частини домоволодіння по АДРЕСА_1, як на час проведення прилюдних торгів, так і на даний час є ОСОБА_6, ОСОБА_10.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що позивач не набув права власності на нерухоме майно як того вимагає діюче законодавство, тому і позбавлений права ставити перед судом вимогу про усунення перешкод в його користуванні, вказуючи, що порушено його право як власника.

Враховуючи положення ст. ст. 79, 84 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді відповідач ОСОБА_5 поніс витрати в розмірі 1500,00грн., суд, стягує заявлені витрати у повному обсязі, на користь відповідача, згідно до ст. 88 ЦПК України, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 15, 16, 183, 210, 316, 328, ч.1 ст. 334, 386, 391 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 5, 10, 30, 60, 61, 88, 212- 215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив :

у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби Городищенського районного управління юстиції про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодіння - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого АДРЕСА_1, судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00коп..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л. П. Синиця