АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2546 2011 р. Головуючий в І інстанції Василенко В.В.
Категорія: 27 Доповідач: Прокопчук Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року червня місяця «29» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Прокопчук Л.П.

Суддів - Базіль Л.В., Семиженка Г.В.

при секретарі - Прохоровій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду від 06 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2010 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 27993 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_1 у 2008 році позичив у нього 17000 грн., еквівалентних 3500 доларів США, про що написав розписку та зобов'язався повернути борг у лютому 2009 року.

До теперішнього часу відповідач кошти йому не повернув, хоч позивач неодноразово вимагав їх повернути.

Станом на 22 лютого 2010 року за офіційним курсом долара США ОСОБА_1 зобов'язаний повернути борг у розмірі 27993 грн.

Посилаючись на ст.ст.509, 526 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь витребувану ним суму боргу, а також понесені судові витрати.

Рішенням Скадовського районного суду від 06 травня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 27993 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 279 грн., 93 коп., на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, ОСОБА_3 та його представник просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представлена на огляд боргова розписка ОСОБА_1, що свідчить, згідно вимог ст.545 ЦК України, про невиконання боргових зобов'язань відповідачем.

Долучену апелянтом до апеляційної скарги розписку ОСОБА_3 від 25 вересня 2008 року, згідно з якою позивач підтвердив про отримання від ОСОБА_4 та ОСОБА_1 35 тисяч грн. за торгове обладнання і товар, колегією не може бути прийнято до уваги як доказ повернення боргу розміром 17 тисяч грн.., еквівалентних 3500 доларів США, оскільки в ній відсутні будь-які посилання на борг за спірною розпискою.

Фактично в наданій розписці мова йде про купівлю-продаж обладнання і товару, а не про договір позики, яким є боргова розписка ОСОБА_1

Отже, суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 27993 грн., суми еквівалентної 3500 доларів США на день ухвалення рішення судом, постановив обґрунтоване рішення.

Проте зазначена сума невірно визначена у вступній та резолютивній частинах рішення як відшкодована матеріальна шкода, оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини позики грошових коштів, а не позадоговірні - про відшкодування шкоди.

Тому у вступній і резолютивній частинах судове рішення підлягає зміні з вказівкою на те, що задоволено позов ОСОБА_3 не про відшкодування матеріальної шкоди, а про стягнення грошових коштів за борговим зобов'язанням.

Правильним на думку колегії є посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що при перегляді заочного рішення в порядку, ст.ст.228-231 ЦПК України справа розглядалася неповноважним суддею Василенко В.В., повноваження якого згідно з постановою Верховної Ради України №2762-УІ закінчилися 02 грудня 2010 року.

Однак, зазначена обставина свідчить про незаконність ухвали суду

від 27 грудня 2010 року, однак не може бути підставою для скасування заочного

рішення, постановленого 06 травня 2010 року.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307,309 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вступну і резолютивну частини рішення Скадовського районного

суду від 06 травня 2010 року в частині визначення предмета спору змінити та

вважати, що задоволено позов ОСОБА_3 про стягнення

грошових коштів за борговим зобов'язанням, а не про відшкодування

матеріальної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з

цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти

днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:Л.П.Прокопчук

Судді: Л.В.Базіль, Г.В.Семиженко

Копія вірна ОСОБА_5