Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2-67/2011 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2011 року Комсомольський міський суд Полтавської області ОСОБА_1 ОСОБА_2
в складі: головуючої судді при секретарі
з участю: позивача ОСОБА_3
представника позивачаОСОБА_4

третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,

встановив:

ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої ДТП, посилаючись на те, що 26.07.2004р. приблизно о 8 годині 20 хвилин ОСОБА_7 керував автомобілем марки„ DAEWOO LANOS D 4LM 500 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищивши максимально дозволену на даному відрізку шляху швидкість , на автодорозі Комсомольськ - Кременчук від м. Комсомольська в напрямку м. Кременчука поряд з будинком № 85 по вул. Горького в с. Низи, м. Комсомольська, при виникненні небезпеки для руху скоїв наїзд на малолітню ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебігала проїзну частину дороги справа наліво по напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньотранспортної пригоди малолітня потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої черепномозкової травми, що потягла забій головного мозку і субархідальний крововилив, саднин на голові, тулубі та кінцівках.

Згідно подорожнього листа №1 на вищезазначений автомобіль виданий ПП ОСОБА_6 25-26 липня 2004 р. ОСОБА_7 керував джерелом підвищеної небезпеки в силу виконання своїх трудових обов»язків.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду ,пов»язану з лікуванням та харчуванням дитини в сумі 58703 грн. 05 коп. та моральну шкоду в сумі 250 000 грн.

В додатковій позовній заяві позивачка ОСОБА_3 збільшила позовні вимоги ,посилаючись на витрати пов»язані з потребою у посиленому харчуванні ОСОБА_9 в зв»язку з чим було витрачено кошти в сумі 3461 грн 62 коп., поїздкою на лікування до м. Києва на двох осіб в сумі 140грн , та необхідністю проходження лікування Іспанії на що було витрачені кошти сумі 35506 грн 38коп, необхідність проходження реабілітаційного лікування в санаторії «Хаджибей » потребує 28800 грн .

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду в сумі 83061 грн. 81 коп, а з відповідача ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду в сумі 250 000 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені в позові , ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України з вини ОСОБА_7, який працював на момент ДТП у відповідача ОСОБА_6, що доводиться вироком про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та подорожнім листом ,який видано ПП ОСОБА_6 і на підставі якого ОСОБА_7 керував транспортним засобом і скоїв ДТП , просила про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі .

На обгрунтування моральної шкоди позивач посилалась на фізичний біль і страждання ,яких зазнала її неповнолітня дочка в ході ДТП, завдання дочці тяжких тілесних ушкоджень , небезпечних для життя в момент заподіяння , встановленням інвалідності , залишення дочкою занять танцями , англійською мовою , неможливістю писати правою рукою ,необхідністю проходження реабілітаційного лікування в санаторії . Дар»я тривалий час самостійно не могла їсти , рухатись , потребувала постійного догляду . Вона змушена була залишити роботу і весь вільний час витрачати на лікування та консультації відносно здоров»я дочки. На інші обставини при доведенні факту заподіяння моральної шкоди та обґрунтування її розміру позивач не посилалась.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_10 батько неповнолітньої ОСОБА_9О не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і просив задовольнити її вимоги повністю.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_11 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав повністю, посилаючись на те , що ОСОБА_7Д вживав всі дії щодо уникнення ДТП , яка сталася внаслідок грубого порушення ПДР України саме малолітньою ОСОБА_9»єю , яка раптово вибігла на дорогу із за автобуса, що стояв на зупинці громадського транспорту , а також внаслідок винних дій подружжя ОСОБА_5 , які залишили її без догляду і уваги дорослих в небезпечному місці. Крім того, посилався також на те , що позивачкою не надано жодного належного доказу щодо потреби ОСОБА_9»ї в додатковому харчуванні ,санаторно - курортному лікуванні , в лікуванні за межами країни. Батьки малолітньої ОСОБА_9»ї зобов»язані утримувати свою дитину , а до позовних вимог позивачки про відшкодування матеріальної шкоди включені предмети одягу та побутової хімії і продукти, що не відносяться до дитячого харчування. Крім того необґрунтований розмір моральної шкоди і незрозуміло по якій методиці розрахований розмір моральної шкоди до відповідача.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про день , час і місце розгляду справи повідомлений згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_12, працююча дитячим невропатологом Комсомольської міської лікарні показала суду, що спостерігає ОСОБА_9 після отриманої травми в ДТП. ОСОБА_13 перебувала в комі і знаходилась в реанімації, годування проводилось через зонд, потім лікування було продовжено в Київському інституті ім. Ромаданова , дитина потребувала спеціального харчування дитячі суміші, супи. Особисто вона направлень для лікування за кордоном не видавала, оскільки спеціалізовані реабілітаційні центри є і в Україні . ОСОБА_9 потребує в санаторно - курортному лікуванні 3-4 рази на рік і за наявності такими путівками за рахунок держави діти інваліди забезпечуються один раз на рік , а інші путівки як правило оплачують батьки . В даний час спостерігається прогрес щодо психологічної реабілітації ОСОБА_9 , в дівчинки збережений інтелект , відновилась мова , однак дівчинка є інвалідом правосторонній гемапорез , віддалені наслідки черепно мозкової травми ,залишилась кіста.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд находить позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, згідно вироку Комсомольського міського суду від 30.04.2009р. ОСОБА_7 визнаним винним в скоєнні злочину , передбаченому ч.2 ст.286 КК України і йому призначене покарання у виді трьох років позбавлення волі. ОСОБА_7 скоїв необережний злочин при слідуючих обставинах : 26 липня 2004 року, приблизно 08 год. 20 хв., він керуючи автомобілем марки „ DAEWOO LANOS D 4LM 500 , реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищуючи максимально дозволену на даному відрізку шляху швидкість, що складала не менше 64,1 км /год рухався по автодорозі сполученням Комсомольськ - Кременчук від м. Комсомольська в напрямку м. Кременчук ,та проїжджаючи поряд з будинком № 85 по вул. Горького в с. Низи , м. Комсомольська, при виникненні небезпеки для руху у вигляді малолітнього пішохода ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він об»єктивно спроможний виявити , не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу , або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди та скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_9, яка перебігала проїзну частину дороги справа наліво по напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньотранспортної пригоди малолітня потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої черепномозкової травми, що потягла забій головного мозку і субархідальний крововилив, саднин на голові, тулубі та кінцівках.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що від неї настали є порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 12.3 ПДР України, а саме : у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди та п. 12.9 б) перевищувати максимальну швидкість ,зазначену у пунктах 12.4 -12.7 або на розпізнавальному знаку ,встановленому на транспортному засобі відповідно до п. 30.3 «и» цих правил.

Посилання представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_11 про невинність ОСОБА_7 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вищезазначений вирок не був оскаржений в установленому законом порядку і набрав законної сили. Судом учасникам процесу неодноразово розяснювався зміст ст.ст. 57-61 ЦПК України.

Згідно ч.4ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі ,що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

За таких обставин документи про лікування в Іспанії за туристичною візою та в санаторії Хаджибей, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не дають підстав суду вважати їх належними доказами.

Відповідно до положень ч.2 ст.1187 ЦК України , шкода ,завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі (право власності , інше речове право , договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом , механізмом , іншим об»єктом ,використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо власник передає транспортний засіб іншій особі в технічне управління без належного правового оформлення , то суб»єктом відповідальності є власник транспортного засобу. Якщо ж особа керувала транспортним засобом за довіреністю , то саме на неї покладається обов»язок відшкодовувати завдану шкоду , а не на власника.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин , що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності ,повного господарського відання , оперативного управління або з інших підстав( договору оренди ,довіреності ,тощо ).

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела.

В судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_7 керував транспортним засобом„ DAEWOO LANOS D 4LM 500 , реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі подорожнього листа №1 від 25-26липня 2004р. , виданого приватним підприємцем ОСОБА_6, який орендував вищезазначений автомобіль для організації перевезень пасажирів та вантажів при використанні цього транспортного засобу як «таксі» за договором оренди №4/12 від12.04.2004р. (а.с.52-53,55).

Розмір матеріальної шкоди на загальну суму 7730 грн 57 коп ,яка полягає у витрачанні коштів на придбання ліків тощо підтверджується відповідними письмовими доказами - фіскальними чеками на таку суму , що містяться в матеріалах справи (а.с. 8-23,159).

Обґрунтованість призначення і застосування цих лікарських препаратів на зазначену суму відповідно до встановлених діагнозів підтверджується витягами з медичних карток, витягами з історії хвороб ОСОБА_9 (а.с.39,41.42).

Згідно відповіді Головного лікаря Комсомольської міської лікарні, ОСОБА_9 доставлена в приймальне відділення 26.07.2004р. з ДТП в тяжкому стані , протягом 10 днів знаходилась в стані мозкової коми в реанімаційному відділенні , 16.08.2004р. госпіталізована для подальшого лікування в Київський інститут нейрохірургії ім. академіка Ромаданова , виписана 24.09.2004р.

В зв»язку з стійкими руховими порушеннями у вигляді правобічного геміпарезу ,які розвинулись внаслідок тяжкої спинно - мозкової травми , дитина отримала статус інваліда 28.09.2004р., по теперішній час перебуває на обліку у лікаря невролога ,як інвалід. Потребує медикаментозної реабілітації постійно центральні міорелаксанти, ноотропи ,препарати , які покращують метаболізм нейрону, масаж, ЛФК ,ортопедичне взуття , курси немедичної реабілітації рекомендовано проводити щоквартально, санаторне лікування 1 раз на 6 місяців (а.с44).

Згідно довідки поліклініки «Медичний центр первинної медико санітарної допомоги », ОСОБА_9 отримувала оздоровлення в республіканських санаторіях за державні кошти :

з 07.08.2007р.по31.08.2007р. у дитячому спеціалізованому санаторії «Хаджибей»;

з 07.08.2009р.по 31.08.2009р. у дитячому спеціалізованому санаторії «Батьківщина ».

Згідно медичного висновку № 63/63 від 28.09.2004р. про дитину - інваліда віком до 18років у ОСОБА_9 наявне захворювання: сукупна краніоспинальна травма тяжкого ступеня, перелом основи черепа , геморагічний забій середньої лобної області, забій спинного мозку , субарахноідальна кровотеча, правосторонній центральний геміпарез , порушення функції органів малого тазу , що відповідає розділу І пункту 1 підпункту 1.2 Переліку медичних показань , що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей - інвалідів віком до 16 років , висновок дійсний до 28.02.2012р.(а. с. 40)

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України , обставини справи ,які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування ,не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем клопотання про призначення відповідних судово медичних експертиз не заявлялись. При обговоренні цих питань в судовому засіданні позивач та його представник посилались, на те, що не має необхідності в їх призначенні . осківльки в мпатеріалах справи є всі докази винуватості ОСОБА_7 в скоєному ДТП так і доказів в обґрунтування матеріальної та моральної шкоди . Суд вважає, що вимоги позивачки в цій частині підлягають до часткового задоволення щодо до додаткових витрат на придбання путівок для санаторно курортного лікування намайбутній час в межах строків зазначених в довідці МСЕК до 28.02.2012 в сумі 2880грн х3=8640 грн.

Суд вважає, що до часткового задоволення підлягають вимоги позивачки повязані з придбанням продуктів харчування , які були придбані у м. Києві під час знаходження малолтіньої ОСОБА_9»ї в нейрохірургічному віддліенні лише в сумі 3461 грн , варітсь інших товарів згідно чеків до задоволення не підлягає.

Суд вважає, що до задоволення крім витрат повязаних з лікуванням ОСОБА_9, підлягають також до задоволення витрати повязані з вимушеним поверненням ОСОБА_3 для лікування та догляду за дитиною, що підтверджується квитком від 24.07.2004 р. на суму 4428 грн 24 коп. та проїздом до місця лікування в м. Київ в сумі 140 грн та проїзд для подальшого лікування до Іспанії в сумі 14 879 грн 18 коп , що підтверджується відповідними квитками та довідкою щодо офіційного курсу іноземних валют до гривні (а.с.27-34).

Суд вважає, що витрати позивачки повязані з оформленням вильоту через туристичну фірму та наданні нею послуги до задоволення не підлягають.

При визначенні розміру моральної шкоди судом враховано вид, характер, глибину, тривалість моральних та психічних страждань, які зазнала позивач у звязку із злочином , істотність вимушених змін у житті позивача і вважає, що з відповідача ОСОБА_7 необхідно стягнути моральну шкоду на користь позивачки в сумі 37 000 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.10,11,30,60,61, 88,213-215 ЦПК України, суд

В ИР І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 37 000 грн , стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 40192 грн 02 коп в решті позовних вимог - відмовити .

Стягнути на користь держави судовий збір з ОСОБА_7Д 1850 грн . з ОСОБА_14 401 грн 92 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Т.О. Куц