Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-1184/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу,у складі головуючого судді - КУЛІГІНОЇ Т.Д., при секретарі - ВІНКЛЕР Ю.І., за участю представника позивача, адвоката КАЛАШНИКОВОЇ І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом МАЙСЬКОЇ ОСОБА_1 , яка діє за довіреністю ЛОБЕЦЬКОЇ РОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною та про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , яка діє за довіреністю ОСОБА_5 , в її інтересах звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про визнання угоди недійсною та про визнання права власності на квартиру, який підтримала в судовому засіданні в повному обсязі, та просила суд визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений 27.08.2010 року державним нотаріусом Другої Криворізької нотаріальної контори Бикановим Р.І. - недійсним, та привести сторони в договорі в первісне положення і визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 підтримала позов в повному обсязі, та просила суд визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - недійсним, та повернути у її власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_6 , в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 , яка діє за довіреністю ОСОБА_5 про визнання угоди недійсною та про визнання права власності на квартиру - не визнала.

Дослідивши надані суду письмові докази, вислухавши сторони, та допитавши свідків, суд прийшов до висновку про те, що позов ОСОБА_4 , яка діє за довіреністю ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 про визнання угоди недійсною та про визнання права власності на квартиру - підлягає задоволенню, за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 мала на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 страждає на алкоголізм, часто зловживає спиртними напоями і пропиває свою пенсію, в зв`язку з чим, у неї виникла велика заборгованість по комунальним платежам.

Внаслідок наявності заборгованості, в квартирі було відключено енергопостачання, поломана газова плита і квартира залишилася повністю без світла та газу.

ОСОБА_5 отримує невелику пенсію, з якої частину перераховують на погашення заборгованості по комунальним платежам, а частину вона пропиває. ОСОБА_5 самостійно не може повернутися до нормального способу життя і потребує допомоги зі сторони родичів та медиків.

Відповідачка по справі ОСОБА_6 - онучка ОСОБА_5 , переконала свою бабусю укласти з нею договір дарування вищевказаної квартири і пообіцяла заплатити за неї всі борги і в квартирі буде підключена електроенергія, відремонтована газова плита. При цьому ОСОБА_6 запевнила ОСОБА_5 в тому, що буде її матеріально забезпечувати і остання залишиться зареєстрованою в квартирі і буде в ній мешкати до самої своєї смерті.

Перебуваючи під впливом важких для себе обставин, не маючи фактично коштів на своє утримання, проживаючи в непридатній для життя квартирі, ОСОБА_5 , не маючи іншого житла, на вкрай невигідних для себе умовах 27 серпня 2010 року уклала з ОСОБА_6 договір дарування квартири АДРЕСА_1 , договір дарування, який було зареєстровано та посвідчено державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І., зареєстрований за № 1- 2248.

ОСОБА_6 після укладання договору дарування викинула з квартири всі носильні зимові речі ОСОБА_5 , не заплатила заборгованість за електроенергію, не відремонтувала газову плиту і в квартирі так і не була підключена електроенергія, і не надавала ніякої матеріальної допомоги, в зв`язку з чим, її годують сусіди.

З вересня 2010 року ОСОБА_6 стала вимагати від ОСОБА_7 знятися з реєстрації в квартирі та виселитися з квартири, заявивши, що вона є власницею квартири і буде ї

продавати.

В судовому засіданні також встановлено, що 05 березня 2010 року, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бикановою І.М. було заведено спадкову справу після смерті 02.03.2010 року ОСОБА_8 , який був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , за заявою дочки спадкодавця - ОСОБА_5 , яка відмовилася від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_6 , та від обов`язкової частки у спадщині, на яку вона мала право згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, як непрацездатна.

Відповідач ОСОБА_6 прийняла спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бикановою І.М. 06.01.2010 року, за реєстром №27, та за законом, що підтверджено на запит суду приватним нотаріусом Криворізь кого міського нотаріального округу Бикановою І.М./ вих. №187/01-16 від 05.05.2011 р./

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 віддала все своє майно - а саме квартиру, та частку житлового будинку, в спадковому майні, яке за законом мала право отримати, своїй онуці відповідачки ОСОБА_6 і виселитися ОСОБА_5 нікуди, оскільки іншого житла вона не має і придбати не може через тяжке матеріальне становище.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює нотаріусом в Другій Криворізькій нотаріальній конторі, і дійсно реєстрував договір дарування ОСОБА_5 квартири, що знаходилася у її власності її онучці ОСОБА_6 , та роз`яснював при цьому права обом сторонам, але про будь-які домовленості між ними йому невідомо, бо в його присутності вони ні про що не домовлялися.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_10 пояснив суду, що ОСОБА_5 його бабуся, а відповідачка ОСОБА_6 його рідня сестра, і що йому відомо що сестра ОСОБА_6 дійсно пообіцяла бабусі, що відремонтує їй газову плиту, виплатить всі її борги, що бабуся буде жити в своїй квартирі постійно, що вона буде допомагати їй у побуті, змінити замок на вхідних дверях, бо старий не працював. Але нічого з цього не зробила. Бабуся зловживає спиртним, витрачає всі свої гроші, а потім голодує, ходить по сусідам, збирає пусті пляшки, які здає і від цього має якісь гроші. Бабуся віддала сестрі і частину будинку, але деякий час жила в будинку, а сестра її з нього просто вигнала. Жити в квартирі певний час бабуся не могла, бо там була майже пуста квартира, плита не працювала, двері були напіввідкриті, і вона боялася залишатися сама. Він допоміг відремонтувати газову плиту, потім бабуся замовила металеві двері, бо старі були неприродні, поставила замок. Його батьки не бажають, щоб бабуся жила з ними.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала той факт, що пообіцяла бабусі, що відремонтує їй газову плиту, виплатить всі її борги, що бабуся буде жити в своїй квартирі постійно, що вона буде допомагати їй у побуті, змінити замок на вхідних дверях, бо старий не працював, та пояснила, що все це вона пообіцяла робити поступово, не зразу, бо не має достатньо грошей. Бабуся дійсно зловживає спиртним, витрачає всі свої гроші, а потім живе по родичам, а в квартирі майже не буває. Вона не заперечує той факт, що бабуся відмовилася від частини будинку, яку повинна була отримати як спадок, але не тільки на її користь, а й на користь її брата - ОСОБА_10 ОСОБА_5 деякий час жила в будинку, разом з нею та її чоловіком, але зловживала спиртними напоями, скандалила, і вона змушена була попросити її піти з будинку.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_6 , що вона працює в КЖП, і що ОСОБА_6 , як їй відомо, не зверталася про зняття ОСОБА_5 з реєстрації.Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він сусід ОСОБА_5 , і він дійсно рідко, але спілкується з нею, неодноразово бачив, що вона збирає пляшки, при цьому їй допомагають і сусіди, надають їй деякий одяг, продукти, не що недавно в квартирі поставили нові броньовані двері, бо в його квартирі підключалися до світла, так як в квартирі ОСОБА_5 світло було відрізано.

Відповідно до ч. І ст. 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 Цивільного Кодексу України .

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

В судовому засіданні встановлено, що після укладення договору дарування, ОСОБА_5 залишилася зареєстрованою в квартирі, що була предметом договору дарування, що підтверджено довідкою ДП «Домінімум» від 29.11.2010 року.

ОСОБА_5 самостійно оплачує борги, які з нею стягнуто за судовим наказом 12.12.2010 року (справа № 2н-9321/2010) в сумі 555 грн.34 коп., та поточні платежі, що підтверджено квитанціями, постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби про відкриття провадження від 01.12.2010 року.

ОСОБА_5 також встановила нові вхідні двері, що підтверджено письмовим договором на виготовлення та встановлення броньованих дверей, від 20.12.2010 року.

Відповідно до акту від 15.02.2011 року, складеного майстром дільниці 2 ПЕС-2 ВАТ «Криворіжгаз» при обстежені плити газової «Електа» встановлено, що плита не підлягає ремонту, потребує заміни.

По квартирі АДРЕСА_1 на 22.11.2010 року заборгованість по енергопостачанню склала 606 грн.18 коп., що підтверджено довідкою Криворізьких електромереж «Енергозбут».

ОСОБА_5 перебуває у відділі Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рога з 12.08.2006 року, як пенсіонер за віком і її складає 772 грн.35 коп., що підтверджено листом Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рога№ 13705/08-33 від 03.12.2010 року.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач, а саме те, що договір дарування нею було вчинено під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

А відповідно до ст. 233 Цивільного Кодексу України право чин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені ст. 216 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 216 Цивільного Кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Приймаючи рішення, суд приймає до уваги і те, що спірна квартира є єдиним місцем проживання літньої, та малозабезпеченої людини, що між сторонами існують родинні стосунки, які підсилюють довіру людини до близьких їй людей, а надто в той час, коли вона опинилася у скрутному, для неї становищі.

Аналізуючи надані суду докази, в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов ОСОБА_13 , яка діє за довіреністю ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 про визнання угоди недійсною та про визнання права власності на квартиру - підлягає задоволенню, а саме: визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстрований та посвідчений 27 серпня 2010 року державним нотаріусом Другої Криворізької нотаріальної контори Бикановим Р.І. в реєстрі за № 1-2248 - недійсним, в зв`язку з чим, привести сторони в договорі в первісне положення та визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 80 - 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в сумі 671 гривну, що складається зі сплачених при зверненні до суду сум - судового збору - 51 грн., ІТЗ - 120 грн., за послуги адвоката в сумі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216, 233 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 79, 80, 81, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов МАЙСЬКОЇ ГАЛИНИ ВОЛОДИМИРІВНИ, яка діє за довіреністю ЛОБЕЦЬКОЇ ОСОБА_14 до ОСОБА_15 про визнання угоди недійсною та про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ЛОБ ОСОБА_16 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зареєстрований та посвідчений 27 серпня 2010 року державним нотаріусом Другої Криворізької нотаріальної контори Бикановим Р.І. в реєстрі за № 1-2248 - недійсним.

Привести сторони в договорі в первісне положення.

Визнати за ОСОБА_19 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_20 судові витрати в сумі 671 гривня.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста Кривого Рога, протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КУЛІГІНА Т.Д.