Справа № 670/11 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року. Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Жмурко П.Я.

при секретарі Козловій Т.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, треті особи - Ланнівська сільська рада Карлівського району Полтавської області, Карлівська державна нотаріальна контора, відділ Держкомзему у Карлівському районі Полтавської області, про тлумачення заповіту та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд внести зміни до предмету заповіту складеного 06 лютого 2008 року ОСОБА_3, визначити для нього додатковий строк для подання до Карлівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого 06 вересня 2008 року ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, площею 3,23 га, яка розташована на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, що належала померлому ОСОБА_3

До початку розгляду справи по суті позивачем було подано заяву про зміну предмета позову. Зміна предмету позову була прийнята судом.

У зміненій позовній заяві позивач просить суд здійснити тлумачення заповіту складеного 06 лютого 2008 року та визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 2008 року помер ОСОБА_3, якому належала земельна ділянка площею 3,23 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області. 6 вересня 2008 року було складено заповіт від імені ОСОБА_3, відповідно до якого вказану земельну ділянку останній заповів позивачу. В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він не подав заяви про прийняття спадщини до Карлівської ДНК, тому коли він звернувся до державного нотаріуса з метою оформити право власності на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Причиною пропущення строку для прийняття спадщини стала його юридична необізнаність, оскільки він вважав, що заповіт є юридичним документом, який надає йому право власності на спадкову земельну ділянку. Позивач також зазначає, що він не може оформити свої спадкові права через не належним чином внесені дані щодо спадкового майна у заповіт ОСОБА_3 У заповіті зазначено, що спадкодавець заповів позивачу земельну ділянку, площею 3,23 га, розташовану на території Климівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія РЗ, № 625463, виданого Климівською сільською радою Карлівського району Полтавської області 08.01.2003 року, тоді як правильно було б зазначити належну мені земельну ділянку, яка знаходиться на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2 га, що належить мені на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія РЗ №652463, виданого Климівською сільською радою, від 08 січня 2003 року, на підставі рішення 5 сесії 2 скликання Климівської сільської ради народних депутатів від 27 грудня 2002 року, та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 108. Оскільки видача свідоцтва про право на спадщину проводиться лише після подання правовстановлюючих документів, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю, то вказана помилка при написанні номера Державного акту унеможливлює прийняття ним спадщини за заповітом ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява в якій вони просять суд справу розглядати без їхньої участі і зазначають, що не заперечують проти задоволення позову.

Треті особи надали суду заяви в яких простять суд справу розглядати без їхньої участі і зазначають, що жодних заперечень з приводу позову не мають і при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2008 року помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 112555. (а.с. 6)

06.02.2008 року ОСОБА_3 склав заповіт відповідно до якого заповів ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку площею 3,23 га, розташовану на території Климіської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ №625463, виданого Климівською сільською радою Карлівського району Полтавської області 08.01.2003 року. (а.с. 4) Заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі, про що свідчить витяг про реєстрацію №22724020. (а.с. 9)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, після смерті ОСОБА_3 звернувся до Карлівської державної нотаріальної контори з усним запитом, з метою оформлення спадкового майна. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 на тій підставі, що ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст. 1070 ЦК України. ОСОБА_2 також було повідомлено, що в заповіті посвідченому 06.02.2008 року, було допущено помилку стосовно номера Державного акту про право власності на земельну ділянку, що входить до складу спадкового майна. Позивачу було порекомендовано звернутися до суду з метою усунення вказаних розбіжностей, оскільки за таких обставин державний нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на вказану в заповіті земельну ділянку. (лист від 18.08.2011 року за вих. №538/01-16, а.с. 20)

В судовому засіданні також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, мала непрацездатна мати померлого ОСОБА_4, що вбачається зі змісту листа за вих. № 627/01-16 від 20.09.2011 року. ОСОБА_4 померла 25.08.2010 року, проте за життя вона подала заяву про прийняття спадщини після свого померлого сина (ОСОБА_3Д.). (а.с. 38) Із заяви про прийняття спадщини вбачається, що ОСОБА_4 приймає згідно закону спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться в с. Климівка Карлівського району Полтавської області по вул. Пролетарській, 17, земельної ділянки (паю), грошових вкладів. (а.с. 39)

В матеріалах справи немає відомостей про те чи було в подальшому видане ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом та яке саме майно померлого успадкувала ОСОБА_4 у випадку видачі такого свідоцтва.

ОСОБА_4 мала право на спадщину відповідно до ст. 1241 ЦК України, як особа, що має право на обовязкову частку у спадщині.

Статтею 1241 ЦК України визначений розмір обов'язкової частки у спадщині, а також зазначено яке майно зараховується до обов'язкової частки у спадщині. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що майно успадковане ОСОБА_4, як обовязкова частка у спадщині померлого ОСОБА_3, не обовязково включало в себе земельну ділянку, що зазначена у заповіті від 06.02.2011 року.

Окрім того, якщо ОСОБА_4 не встигла оформити своїх спадкових прав до своєї смерті, то право на прийняття спадщини померлого ОСОБА_3, до її спадкоємців не перейшло, оскільки ст. 1276 ЦК України встановлює виключення з цього правила, щодо права на прийняття обов'язкової частки у спадщині. Прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах.

Позивач не ставить вимогу про визнання за ним права власності на спадкове майно і в межах даної справи суд розглядає лише позовну вимогу щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а не вирішує питання щодо успадкування майна ОСОБА_2 відповідно до заповіту. Визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права чи інтереси інших осіб, як у випадку прийняття, на даний час померлою ОСОБА_4, спадщини, після смерті 06.09.2008 року ОСОБА_3, так і у випадку не прийняття нею спадщини.

Окрім того стаття 1280 ЦК України передбачає перерозподіл спадщини у випадку якщо після спливу строку для її прийняття і після розподілу її між спадкоємцями, спадщину прийняли й інші спадкоємці.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову, у звязку з тим, що непрацездатною матірю померлого 06.09.2008 року ОСОБА_3, - ОСОБА_4 було подано заяву про прийняття спадщини.

В дослідженому в судовому засіданні листі Карлівської державної нотаріальної контори від 18.08.2011 року за вих. №538/01-16, зазначено, що при складанні заповіту було допущено помилку при написанні номера Державного акту про право власності на земельну ділянку. (а.с. 20)

В судовому засіданні досліджено держаний акт серії РЗ, на підставі якого померлому ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 3,23 га, розташована на території Климівської сільської ради Карлівського району, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт було видано 08.01.2003 року, номер Державного акту 652463. (а.с. 5)

В заповіті складеному 06.02.2008 року ОСОБА_3 номер Державного акту про право власності на землю, зазначений як 625463. (а.с. 4)

Дослідивши зміст вказаних вище заповіту та Державного акту суд приходить до висновку, що у зазначених документах мова йдеться про одну і ту ж земельну ділянку, про що свідчать дані про місце її розташування, площу, призначення. Окрім того, вказані у заповіті реквізити Державного акту виданого 08.01.2003 року ОСОБА_3, співпадають з реквізитами Державного акту серії РЗ №652463. Таким чином суд приходить до висновку, що при складанні заповіту дійсно було допущено помилку у написанні номеру Державного акту.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦК України, суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Зі змісту заповіту складеного ОСОБА_3 06.02.2008 року, вбачається, що померлий ОСОБА_3, за життя виявив бажання передати у спадок ОСОБА_2, належну йому земельну ділянку площею 3,23 га, розташовану на території Климівської сільської ради Карлівського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зі змісту заповіту та долучених до матеріалів справи доказів чітко вбачається, що при його складанні було допущено помилку в написанні номера Державного акту, а саме вказано №625463, замість правильного №652463.

Тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині тлумачення заповіту від 06.02.2008 року та здійснити тлумачення заповіту, яке полягає в тому, що предметом заповіту, який складено 06 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 25 від імені ОСОБА_3, який помер 06 вересня 2008 року, є земельна ділянка, яка знаходиться на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,23 га, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 652463 виданого Климівською сільською радою від 08 січня 2003 року на підставі рішення 5 сесії 24 скликання Климівської сільської ради народних депутатів від 27 грудня 2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 108.

Таким чином позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3, а саме земельної ділянки, яка знаходиться на території Климівської сільської ради Карлівського району, площею 3,23 га, за заповітом.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як уже було встановлено в судовому засіданні позивач пропустив передбачений законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки вважав, що заповіт від 06.02.2008 року є правовою підставою набуття ним права власності на спадкове майно. ОСОБА_2 не знав про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори і помилково вважав, що заповіт є свідченням того, що він є власником зазначеного у ньому майна. Тому позивач вчасно не звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливе визнати наведені позивачем підстави пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини - поважними.

Тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині та визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, при цьому суд вважає достатнім строк у два місяці.

Керуючись ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, треті особи - Ланнівська сільська рада Карлівського району Полтавської області, Карлівська державна нотаріальна контора, відділ Держкомзему у Карлівському районі Полтавської області, про тлумачення заповіту та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Здійснити тлумачення заповіту, яке полягає в тому, що предметом заповіту, який складено 06 лютого 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 25 від імені ОСОБА_3, який помер 06 вересня 2008 року, є земельна ділянка, яка знаходиться на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,23 га, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 652463 виданого Климівською сільською радою від 08 січня 2003 року на підставі рішення 5 сесії 24 скликання Климівської сільської ради народних депутатів від 27 грудня 2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 108.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк, тривалістю у два місяці, для подання заяви до Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області, про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого 06 вересня 2008 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення, до Апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд Полтавської області.

Суддя Жмурко П.Я.