АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3860/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
15 лютого 2011 року
РІШЕННЯ
2011 рік лютий 15 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Глущенко Н.Г., Городничої В.С.,
при секретарі - Лещинській О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання права власності, -
У травні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання права власності, посилаючись на те, що рішенням загальних зборів членів КСП «Дружба» від 28.09.1999 року за № 4 її було звільнено з членів цього підприємства, що підтверджується випискою з протоколу.
Відповідно до списку осіб, ЯКІмають право на майновий пай по КСП «Дружба» позивачку було внесено до цього списку за номером 220 та видано майновий сертифікат за номером 151, що підтверджується даними самого списку.
Відповідно до уточненого переліку майна пайового фонду по КСП«Дружба» до цього списку було включено будинок механізатора під номером 49 та гараж тракторної бригади за номером 53.
Рішенням загальних зборів членів КСП «Дружба» від 21.10.2000 року позивачці в якості майнового паю було виділено за актом приймання-передачі та накладної № 138 від 24.10.2000 року наступне майно : будинок механізатора вартістю 4 568 гривень, гараж тракторної бригади вартістю 22 753 гривні і цистерну вартістю 600 гривень, що підтверджується також випискою з вказаного рішення.

У лютому 2001 року позивачка звернулася до ТОВ БТІ «Абріс» де їй на підставівищевказаних документів виготовили та видали технічні паспорти на гараж тракторної бригади та будинок механізатора № 25. Згідно довідок БТІ «Абріс» було визначено, що користувачем будинку механізатора № 25 та гаражу № 26 є саме вона, позивачка.

В послідуючому, рішенням Павлівської сільської ради від 14.03.2001 року позивачці було надано дозвіл на виготовлення проекту земельно-кадастрової документації на земельні ділянки для обслуговування вказаних будівель, а потім Павлівською сільської радою 16.03.2001 року визначено адресу спірних будівель.

Однак, у звязку з тим, що оскільки на звернення позивачки до Павлівської сільської ради про видачу їй свідоцтва про право власності на зазначене майно їй було відмовлено, вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року за ОСОБА_2 визнано право власності на будівлі по вул. Новій у селі Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області за номером 25 - будинок механізатора та за номером 26 - гараж.

В апеляційній скарзі Павлівська сільська рада Солонянського району Дніпропетровської області, посилаючись на неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з послідуючим ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на будинок механізатора та гараж тракторної бригади, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у довідці № 10 від 16.03.2001 року було визнано факт одержання позивачкою спірного майна в якості майнового паю та з того, що уповноваженим співвласників майна, які вийшли з КСП єдиним комплексом ОСОБА_3, якого тепер немає в живих, до сільської ради були передані необхідні документи для видачі майнових сертифікатів та свідоцтв на право власності членів КСП «Дружба».

Однак, з такими вимогами погодитися не можливо, оскільки вони зроблені поверхово та без належного зясування зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що ніякими обєктивними доказами факт передачі до сільської ради необхідних документів для видачі майнових сертифікатів та свідоцтв на право власності колишніх членів КСП «Дружба» не підтверджено, як і не підтверджена відповідно до пункту 13 «Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року, наявність у позивачки самого майнового паю, бо ніякого свідоцтва, яке було б їй видано сільрадою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства чи сертифіката, на який вона посилається, у неї не має.

Не може бути доказом на підтвердження факту розгляду заяви позивачки про виділ їй в натурі будинку механізатора, гаража та цистерни і надана нею до суду виписка з рішення загальних зборів від 21.10.2000 року, протокол № 6, оскільки відповідно до оглянутої книги протоколів КСП «Дружба» Павлівської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області, в порядок денний розгляд заяви позивачки про виділ їй спірного майна в натурі 21.10.2000 рокувходив, що свідчить про невідповідність викладеного у наданій позивачкою до суду виписці із рішення загальних зборів /а.с.29/ дійсним обставинам справи.

Зважаючи на викладене, а також з врахуванням того, що позивачка нарівні з відсутністю вищезазначених доказів на підтвердження наявності свого права на спірні будівлі не надала до суду ніякої документації щодо вирішення питання про відведення їй і відповідної земельної ділянки під спірні приміщення для їх обслуговування та звернулася до суду за захистом своїх прав і інтересів лише після спливу десятирічного строку, на думку колегії суддів, рішення суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з послідуючим ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п. 1 ст. 309, 313 -314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання права власності - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили

Головуючий:

Судді: