Справа № 2-42/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2011 р.

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого Лєсного С.Є.

при секретарі Назарко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 вересня 2003 року у міському відділі РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2805, в якому мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з самого початку їх подружнього життя відповідач не виконує своїх сімейних обовязків, не допомагає ні їй, ні синові, влаштовує скандали, бє її на очах неповнолітнього сина. Зазначає, що подальше життя у шлюбі є неможливим, адже їхні відносини давно вже не ґрунтуються на взаємоповазі, любові, дружбі, взаємодопомозі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, категорично заперечивши можливість примирення, ствердила, що мала достатньо часу для прийняття такого рішення, оскільки подружнє життя не склалось з самого початку. Вона втратила до відповідача почуття любові і поваги, а тому вживати заходи для збереження сімї не буде. Настоює на розірванні шлюбу.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявності у справі достатніх доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2003 року, міцної сімї не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Проживаючи разом, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини. Як вбачається з тверджень позивача, вона намагалася зберегти сімю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали їх взаємовідносини не змінились. Позивач категорично ствердила суду, що втратила до відповідача почуття любові та поваги, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу.

Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати.

На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 224 ЦПК України, с у д, -

вирішив:

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 вересня 2003 року у міському відділі РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2805.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий