Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-990/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Ваврушак Н. М.,

при секретарі: Плотнікової Т. Б.,

за участю сторін: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, представника третьої особи КП «ЖЕО №31» - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_8 цивільну справу за позовом ОСОБА_7 ОСОБА_1 ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про визнання особи втратившим право користування жилим приміщенням, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_9, ОСОБА_7 про вселення та зміну умов договору найму,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку разом з малолітніми дітьми. В обґрунтування вимог зазначили, що відповідач тривалий час без поважних причин не проживає за місцем реєстрації.

Відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_7 про вселення та зміну умов договору найму. В обґрунтування вимог вказала, що у спірній квартирі не мешкає з причини негативних відносин до неї з боку відповідачів, та з причини хвороби ОСОБА_7 на туберкульоз. Має бажання проживати разом з дітьми у спірній квартирі в окремій кімнаті площею 12,8 кв.м., а відповідачам просить виділити у користування дві кімнати площами 12,5 та 13,2 кв.м. Наполягає на задоволенню позову та просить вселити її та дітей до квартири та змінити умови договору найму.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, та представник позивачів ОСОБА_3, позовні вимоги підтримали, під час розгляду справи його уточнювали та просили задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог вказали, що відповідач в 2003 році вийшла заміж та покинула місце реєстрації, за цей час народила двох дітей, які проживають з нею. ОСОБА_4 не мешкає за місцем реєстрації на потязі довгого часу без поважних причин. У спірній квартирі відсутні її та дітей речі. Зустрічний позов не визнають та як ОСОБА_4 з 2003 року не виявляла бажання жити у спірній квартирі, пішла з неї добровільно та з власної волі забрала свої особисті речі. Не визнають вимоги про зміну умов найму житла, оскільки при їх задоволені будуть порушені права зареєстрованих членів родини відносно норми житла на одну особу.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги первісного позову не визнали. Пояснили у судовому засіданні, що з 2003 року вона ОСОБА_4 не мешкає за місцем реєстрації, з причини поганих стосунків з родиною ОСОБА_2 та з причини того, що вийшла заміж та проживає разом з чоловіком. Має двох дітей які проживають разом з нею. Бажає жити у спірній квартирі разом з двома дітьми, але в окремій кімнаті площею 12, 8 кв.м. Вказує на те, що їй потрібна реєстрація, інакше буде порушено її право на відвідування лікарні для дітей та іі працевлаштування. Заперечують проти вимог первісного позову, наполягають на задоволенні зустрічного позову.

Третя особа ОСОБА_7 позов про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку ОСОБА_4 разом з малолітніми дітьми визнав, заперечував проти зустрічного позову.

Представник третьої особи КП «ЖЕО №31» - ОСОБА_6 заперечувала поти позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку разом з малолітніми дітьми, визнала зустрічний позов.

Представник третьої особи - Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровської області, до суду не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи відділу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради до суду не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третіх осіб.

У судовому засіданні встановлено, що згідно ордера № 766 від 01 квітня 1987 року виданого Жовтневим райвиконкомом м. Кривого Рогу, ОСОБА_1 надана квартира АДРЕСА_1 Зарічний в м. Кривому Розі. Квартира не приватизована.

З 1995 року відповідно до рішення Виконавчого комітету райради м. Кривого Рогу №450/2 від 24.11.1995 року ОСОБА_1 призначений опікуном над неповнолітньою ОСОБА_10 на теперішній час вона має прізвище ОСОБА_4 За час проживання відповідача у спірній квартирі стосунки з позивачами склалися несприятливі.

Досягнувши повноліття, відповідач за первісним позовом, у 2003 році вийшла заміж, та добровільно покинула місце реєстрації. У2003 році народився у ОСОБА_4 син ОСОБА_11, у 2009 року ОСОБА_10, які мешкають разом із нею за місцем фактичного проживання її та чоловіка відповідача. Відповідно до оглянутих в судовому засіданні амбулаторних карток малолітніх дітей встановлено що місцем їх фактичного проживання є: м. Кривий Ріг, 5 Зарічний 33/32, за, про що не заперечувала у судовому засіданні ОСОБА_4

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2004 року відмовлено у позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням, у рішенні зазначено, що ОСОБА_4 з 2003 року мешкає у квартирі свого чоловіка за адресою: м. Кривий Ріг, 5 Зарічний 33/32, та не мешкає у спірній квартирі з поважної причини з приводу негативних стосунків з родиною ОСОБА_2.

Однак, після набрання рішенням суду законної сили, ОСОБА_4 до спірного житла не повернулася, не підтвердила свого права на житло, не вселилася у квартиру за місцем реєстрації. З відповідним позовом до суду на протязі 2004 2011 року не зверталася. Перешкод для її вселення позивачі не чинили, про що не заперечувала відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Твердження відповідача про поважність причини не проживання у спірній квартирі із-за хвороби ОСОБА_7 на туберкульоз, суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_7 встановлено діагноз захворювання у 2010 року, про що сторони не заперечували у судовому засіданні.

Свідки допитані в судовому засіданні ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, кожен окремо доповіли, що вони сусіди родини ОСОБА_7 і знайомі із сторонами багато років, ї їм відомо, що ОСОБА_4 вийшла заміж та переїхала жити до свого чоловіка. Наполягають, що її ніхто не виганяв з квартири, особистих речей у спірній квартирі її не має, діти відповідача живуть разом з нею, жодного дні діти не мешкали у спірній квартирі. Вказані свідчення підтвердженні актом від 29 квітня 2010 року, який мається в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_15, суду доповіла, що відповідач ОСОБА_4 перейшла жити до її квартири після одруження з її сином. Невістка перебувала на обліку по вагітності та пологах за її адресою, онуки ОСОБА_12 і ОСОБА_10 народилися та проживають у її квартирі.

З наданих до суду документів, а саме з довідки КП «ЖЄО№35» від 18 квітня 2011 року, та квитанцій по утриманню з заробітної плати комунальних послуг, вбачається, що працюючи в КП «ЖЄО№35» з заробітної плати ОСОБА_4 утримувалися по 100 гривень щомісяця за період з лютого по серпень 2009 року за комунальні послуги. Однак, суд не може прийняти даний доказ, як підтвердження права на житло за зареєстрованою адресою, так як вказані відрахування робилися лише за час роботи на даному підприємстві, а до лютого 2009 року та після припинення трудових відносин у серпні 2009 року, комунальні платежі не справлялися відповідача, і з пояснень ОСОБА_4 видно, що з усіх працюючих робітників КП «ЖЄО№35» утримувалися комунальні послуги у розмірі 100 гривень щомісяця за мешкання відповідно до реєстрації.

З вказаного суд робить висновок, про те, що відповідач ОСОБА_4 разом з дітьми не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з 2003 року, а її діти жодного дня не проживали у спірній квартирі, там відсутні речі дітей, про що не заперечувала в судовому засіданні відповідач та допитані свідки. Діти з дня народження проживають разом із своїми батьками за фактичним місцем проживання.

Відповідно до 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Суд вважає що ОСОБА_4 разом із своїм чоловіком визначила місцем проживання своїх дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за фактичним місцем проживання, а не за зареєстрованим.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному громадянину гарантується вільний вибір місця проживання. Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що реєстрацією визначається внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи.

Згідно до статті 71, 72 ЖК України, особа вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого законом строку, а саме шести місяців, без поважних причин. Тому суд вважає, що відповідач втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки вона з дітьми не проживає у спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення свідків, враховуючи доводи позивачів та заперечення відповідача, суд приходить до переконання, що позов про визнання ОСОБА_4 втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку разом з малолітніми дітьми підлягає задоволенню.

Стосовно вимог зустрічного позову, суд вказує що відсутні підстави для його задоволення, оскільки суд прийшов до переконання про те, що відповідач ОСОБА_4 втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки вона з дітьми не проживає у спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 Житлового Кодексу України, 160 СК України, ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_7 ОСОБА_1 ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про визнання особи втратившим право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітніх дітей ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 - втратившими право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, 5 АДРЕСА_2.

Зобовязати відділ міграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітніх дітей ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі АДРЕСА_1 Зарічний м. Кривого Рогу.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_9, ОСОБА_18 про вселення та зміну умов договору найму.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_8.