Справа № 2-2545
2011 рік
УХВАЛА

10 березня 2011 року суддя Суворовського районного суду міста Одеси Гудіна Н.І., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Проте заява пред'явлена з порушеннями вимог статті 119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додаються документи, що підтверджують оплату державного мита в повному обсязі..

Згідно з Декретом Кабінету Міністрів „Про державне мито, розмір державного мита із позовних заяв майнового характеру складає 1% від ціни позову, але не менш ніж 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 51,00 грн.) і не більш ніж 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700грн.) . Однак позивачем не сплачена вказана сума коштів.

В прохальної частині позовної заяви позивачка просить розстрочити сплату державного мита. Згідно зі ст. 82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більш як до ухвалення судового рішення у справі. Однак позивачка не зазначає необхідні відомості стосовно свого майнового стану, строку відсторочки.

Виходячи з ціни позову, позивачка має сплати державне мито в сумі 922,41 грн.

Згідно зі с. 151-153 ЦПК України позивач повинен надати суду заяву про забезпечення позову, в якій необхідно зазначити: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Проте, позивач не надав суду заяви у відповідності з чинним законодавством, не зазначає причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов; не вказує та не надає доказів того, яке саме майно належить відповідачам.

Відсутність зазначених відомостей позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

У відповідності до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст..151 ЦПК України, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

В силу ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки позовна заява має недоліки, вона повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 118, 119, 121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в пятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви та розяснити, що в іншому випадку заява буде визнана неподаною та повернута йому.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя