КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-1328/11
Провадження № р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Непши О.І.,

при секретарі - Піроженко А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представників третьої особи - Таворської Л.В., Вознюк О.В.,

прокурора - Добрікової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача - служба у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

16 березня 2011 року позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо неї та стягнути з відповідачки аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів) відповідача до досягнення позивачкою повноліття.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, остання вказує на те, що вона народилась від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 21 березня 1996 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 79. Вона проживає разом з матір`ю, батьком матері та її співмешканцем матері в кімнаті АДРЕСА_1 . Відповідачка участі у її вихованні та утриманні не бере, про неї не піклується, зловживає спиртними напоями, періодично влаштовує сварки, в ході яких неодноразово застосовувала до дитини фізичне насилля. Відповідачка веде аморальний спосіб життя. Батько дитини разом зі сторонами не проживає, також участі у вихованні та утриманні дитини не бере, з дочкою не спілкується, родинних відносин не підтримує. Позивачка вважає, що мати протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що у відповідності до п.2 ч.І ст.164 СК України може бути підставою для позбавлення його батьківських прав.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила. Суду додатково пояснила, що з 21 лютого 2011 року мешкає у міському притулку, не бажає повертатися додому, тому що мати не створює їй нормальних умов для життя та розвитку. Вказала, що регулярні компанії, що їх збирає у кімнаті відповідачка, які до того ж зловживають спиртними напоями, змушують її часто залишати домівку, ночувати у сторонніх людей, а це призводить до того, що вона пропускає шкільні заняття. На вмовляння дочки змінити ставлення до життя та до дитини відповідачка не реагує, будь-яких висновків не робить.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена судом завчасно і належним чином, проте надала суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги не визнала (а.с.23). Представники третьої особи у судовому засіданні підтримали висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 , 1978 року народження, батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , 1996 року народження. Повідомили, що працівники служби у справах дітей намагалася з`ясувати причини байдужого ставлення матері до дитини, але будь-яких зрозумілих пояснень від матері добитися не вдалося.

Прокурор у судовому засіданні висловила думку про можливість задоволення позову.З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-8).

Згідно листів Корабельного районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України у Миколаївській області від 23 січня 2011 року ОСОБА_3 , 1978 року народження, характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, порушує громадський порядок у гуртожитку, де проживає, щодо неї складався протокол про адміністративне правопорушення за вчинення насильства у сім`ї щодо дочки ОСОБА_1 (а.с.18, 22).

З довідки Жовтневої ЦРЛ від 22 лютого 2011 року вбачається, що відповідачка у лікаря-нарколога на обліку не перебуває (а.с.10).

Згідно з актами обстежень житлово-побутових умов сім`ї від 17 лютого та 10 березня 2011 року неповнолітня ОСОБА_1 проживає у гуртожитку разом з матір`ю, її співмешканцем і дідусем у кімнаті з частковими зручностями, окремої кімнати не має, стосунки між матір`ю та дитиною напружені, агресивні, мати веде асоціальний спосіб життя (а.с.17,21).

З характеристики з місця навчання слідує, що дитина характеризується позитивно, як особа, яка має організаторські здібності та лідерські якості, добре розвинена, в той же час зазначається, що мати зловживає спиртним, через що дитина вимушена ночувати у сторонніх осіб, пропускає заняття (а.с.15, 16).

З листа міського притулку для дітей від 21 лютого 2011 року слідує, що ОСОБА_1 звернулася до притулку для отримання тимчасового місця проживання (а.с.13).

У своєму висновку від 18 березня 2011 року орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради прийшов до переконання про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо їй неповнолітньої дочки ОСОБА_1 з тих мотивів, що відповідачка веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, утриманням та вихованням дитини не займається, вчинює щодо дочки насилля та проявляє жорстокість, не піклується про її фізичний та розумовий розвиток, коштів на утримання не надає (а.с.26).

Заслухавши пояснення позивача, представників третьої особи, висновок прокурора, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.150 СК України покладають на батьків обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В той же час згідно із ч. 4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. За правилами, встановленими п.2 ч.І ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст.165 СК України дитина, яка досягла чотирнадцяти років, має право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав.

Крім того, за правилами ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за вчасною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як наголошує Пленум Верховного Суду України в п.15, п.16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року із наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачка вочевидь ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки ОСОБА_1 , свідомо ними нехтує, і за даних обставин лише така міра батьківської відповідальності як позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Відтак, суд визнає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.208, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м.Миколаєві, батьківських прав щодо її дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в м.Миколаєві.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м.Миколаєві, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 . аліменти на її утримання у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітної плати (доходів), щомісячно, починаючи з 16 березня 2011 року, і до досягнення дитиною вісімнадцяти років.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в доход держави судовий збір в сумі 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

На підставі п.1 ч.І ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.І.Непша