Справа № 2 2113/10,
№ 2-207/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2011 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Трофімова В.С.,

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДАпро стягнення суми боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДАдо ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, третя особа: ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДА про стягнення суми боргу у розмірі 279 707 (двісті сімдесят девять тисяч сімсот сім) грн. 60 коп., сплаченого судового збору в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120(сто двадцять) грн.00 коп.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДАподало до суду зустрічну позовну заяву, що була прийнята судом до спільного провадження з первісним позовом, в якій відповідач просив стягнути з ОСОБА_2 250 000 (двісті пятдесят тисяч)грн. на свою користь як безспірну суму, за яку був здійснений продаж належних відповідачу нежитлових будівель, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 3-А на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилався на те, що 22 вересня 2008 року між ТОВ ІСІДАта ОСОБА_4 був укладений договір позики на суму 61 600 (шістдесят одна тисяча шістсот) доларів США, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 та зареєстрований за номером № 3161.

В забезпечення виконання боржником своїх зобовязань з повернення позики, того ж дня між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився перед ОСОБА_4 за виконання зобовязань ТОВ ІСІДАщодо повернення позики у розмірі 61 600 доларів США.

22 вересня 2008 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ ІСІДАбуло укладено Договір комісії, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 реєстр. № 3166. Згідно умов цього Договору Комісіонер ОСОБА_2 мав продати належні Комітенту - ТОВ ІСІДА нежитлову будівлю літера Ж-1 загальною площею 304,5 кв.м. та нежитлову будівлю літера Е-1загальною площею 62,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців № 3-А не меньш ніж 250 000 (двісті пятдесят тисяч) грн.

ТОВ ІСІДАсвоїх зобовязань за договором Позики не виконувало, поточних платежів починаючи з 22.10.2008 року по 25.06.2009 року не сплачувало, тому ОСОБА_4 звернулася з вимогою про виконання зобовязань до поручителя ОСОБА_2

25.06.2009 року ОСОБА_2 виконав перед ОСОБА_4 зобовязання за договором поруки та договором позики в повному обсязі - сплативши не тільки суму боргу 469607,60 грн. (що еквівалентно 61 600 доларів США по курсу НБУ на дату виконання грошового зобовязання), але й штрафні санкції за весь строк прострочки виконання зобовязання 240 днів у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн.

У звязку з виконанням зобовязань Боржника ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 документи стосовно боргу ТОВ ІСІДАта набув відносно нього права первісного кредитора на суму 529 607 (пятсот двадцять девять тисяч шістсот сім) грн. 60 коп., яка складається з

469 607 грн.60 коп. (чотириста шістдесят девять тисяч шістсот сім) грн. 60 коп. безпосередньо суми позики, 60 000 (шістдесят тисяч) грн.00 коп. передбаченої в договорі неустойки у вигляді штрафу.

25 червня 2009 року, за дорученням ТОВ ІСІДА, ОСОБА_2, як комісіонер здійснив продаж належних Комітенту нежитлових будівель. У звязку з належним виконанням Договору комісії ОСОБА_2 надіслав ТОВ ІСІДАЗвіт комісіонера і, відповідно, може розраховувати на комісійну винагороду в розмірі 100(сто)грн.00коп., як це передбачено Договором комісії.

Загальна сума заборгованості ТОВ ІСІДАвнаслідок виконання позивачем зобовязань, з урахуванням розміру комісійної винагороди за договором комісії в розмірі 100(сто)грн.00коп., та вирахуванням вартості проданих за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень у розмірі 250 000 (двісті пятдесят тисяч) грн. 00 коп. становить 279 707 (двісті сімдесят девяносто сім тисяч сімсот сім)грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом ТОВ ІСІДАзазначив те, що заявляє позовні вимоги виключно в частині неотримання ним грошових коштів в розмірі 250 000 (двісті пятдесят тисяч) грн. 00 коп. тобто вартості проданого за договором комісії майна мотивуючи це твердження тим, що договір поруки укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є нікчемним, оскільки він не був посвідчений нотаріально, не наступив строк виконання зобовязань за договором позики, кошти отримані комісіонером ОСОБА_2 належать ТОВ ІСІДА, а також відсутні докази сплати коштів новим кредитором ОСОБА_2 замість боржника ТОВ ІСІДА.

В своїх запереченнях на зустрічну позовну заяву представник ОСОБА_2 зазначив, що згідно ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі і обовязкового нотаріального посвідчення не потребує. Тож, згідно ч.1 ст. 204 ЦК України, правочин є абсолютно правомірним. Посилання Відповідача за первісним позовом на статтю ч. 1 ст. 219 ЦК України в обґрунтування заявленої ним зустрічної позовної вимоги не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ані договір комісії, ані договір поруки не є односторонніми правочинами. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором. У договорі іншого встановлено не було. Згідно ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, на вимогу боржника, кредитор повинен видати йому розписку про одержання боргу частково або в повному обсязі. Частина 3 ст. 545 ЦК України наголошує, що наявність боргового документу у боржника підтверджує факт виконання ним зобовязання.

Протягом судового розгляду справи представники сторін підтримали позовні вимоги та доводи, наведені в запереченнях.

Відповідач за первісним позовом ТОВ ІСІДАв судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на те, що борг, який виник на підставі договору позики від 22 вересня 2008 року повернула, однак доказів повернення боргу суду не має.

В якості третьої особи для повного і обєктивного розгляду справи ухвалою суду було залучено ОСОБА_4, яка 14.07.2011 року подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_2 вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов ТОВ ІСІДА до ОСОБА_2 безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

У судове засідання, призначене на 19.07.2011 року представники сторін не з`явились, повідомлялись про дату та час слухання справи своєчасно та належними чином. В матеріалах справи є заява представника ОСОБА_2, з якої вбачається, що він просить закінчити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача про поважність причин неявки суд не сповістив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав.

З урахуванням того, що представниками сторін надавались пояснення суду у минулих судових засіданнях, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін та третьої особи, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріли справи, а також дослідивши усі подані докази в сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

22 вересня 2008 року між ТОВ ІСІДАта ОСОБА_4 було укладено договір позики на суму 61 600 (шістдесят одна тисяча шістсот) доларів США, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 та зареєстрованим нею за реєстровим номером № 3161.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На забезпечення виконання зобовязань боржника за договором позики між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_4 22 вересня 2008 року було укладено в письмовій формі договір поруки.

Ст.205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Нотаріальне посвідчення правочину чинне законодавство не виділяє як окрему форму його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Наявність домовленості поручителя та кредитора щодо обовязкового нотаріального посвідчення договору поруки судом не встановлена. З цих підстав заперечення відповідача на недійсність договору поруки через недержання форми вчинення правочину суд вважає необґрунтованим.

Крім того між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ ІСІДАбув укладений договір комісії у письмовій формі та нотаріально посвідчений.

Факт отримання позики відповідачем за первісним позовом не оспорюється.

Суму позики відповідно до умов договору ТОВ ІСІДАне повернуло, доказів сплати боргу суду не надало.

Пунктом 2 Договору позики встановлено, що прострочкою виконання зобовязань за цим договором буде недотримання строку сплати останнього платежу, передбаченого в п.1 цього договору, а також прострочка сплати будь-якого з поточних платежів більш ніж на пять днів.

Згідно п. 3 Договору позики, передбачена відповідальність за прострочення виконання зобовязання по поверненню позики у вигляді штрафу в розмірі 250 (двісті пятдесят) грн. 00 коп. за кожний день прострочення.

Оскільки ТОВ ІСІДАналежним чином не виконувало своїх зобовязань за договором Позики, починаючи з 22.10.2008 року по 25.06.2009 року не сплачувала поточних платежів, ОСОБА_4 звернулася з вимогою про виконання договірних зобовязань до поручителя ОСОБА_2

25.06.2009 року Позивач ОСОБА_2 виконав перед ОСОБА_4 зобовязання за договором поруки та договором позики в повному обсязі, сплативши основну суму боргу в розмірі 61 600 доларів США та штрафні санкції за весь строк прострочки виконання зобовязання 240 днів у розмірі 60 000грн. 00 коп. Зазначене підтверджується Актом приймання-передачі грошових коштів.

У звязку з виконанням зобовязань боржника відповідача ТОВ ІСІДАперед третьою особою ОСОБА_4 за договором позики, Позивач ОСОБА_2 на підставі ст. 556 ЦК України отримав від ОСОБА_4 документи стосовно зобовязань Відповідача по поверненню позики і набув відносно нього прав первісного кредитора на суму 529 607грн. 60 коп.

25 червня 2009 року Комісіонер ОСОБА_2 за дорученням Комітента ТОВ ІСІДАпродав належні Відповідачеві нежитлові будівлі, згідно умов договору Комісії, за 250 000 (двісті пятдесят тисяч) грн.00 коп.

У звязку з належним виконанням Договору комісії позивачем складено і надіслано на адресу ТОВ ІСІДАЗвіт комісіонера. Розмір комісійної винагороди в встановленої сторонами становить 100 (сто) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 601 ЦК України, зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

За результатами взаємозаліку зустрічних однорідних вимог ТОВ ІСІДАта ОСОБА_2, борг ТОВ ІСІДАперед ОСОБА_2 складає 279 707 (двісті сімдесят девяносто сім тисяч сімсот сім)грн. 60 коп., що складається з суми богу за виконання зобовязання боржника за договором поруки 529 607 (пятсот двадцять девять тисяч шістсот сім) грн. 60 коп., комісійної винагороди за договором комісії 100 (сто) грн.00 коп., та за вирахуванням вартості проданих за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень у розмірі 250 000 (двісті пятдесят тисяч) грн.00коп.

До посилань ТОВ ІСІДАна те, що ОСОБА_2 не мав права укладати договір поруки, оскільки договором позики така можливість не передбачена і договір позики містить виключний перелік способів, які може використати Позикодавець задля задоволення своїх вимог суд ставиться критично виходячи з наступного.

Договір позики від 22 вересня 2008 року укладений між ТОВ ІСІДАта ОСОБА_4 не містить заборони на укладання договору поруки.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 526 Цивільного кодексу України вказує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Термін виконання Відповідачем свого зобовязання по даному договору скінчився 22 лютого 2010 року, станом на 24.05.2010р. відповідачем свій обовязок щодо повернення визначеної договором суми грошових коштів не виконано.

Частина 1 ст. 612 ЦК України наголошує що, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 виконав зобовязання щодо повернення боргу на законних підставах. Суму коштів, отриманих за продаж належного відповідачу майна до суми, яка підлягає стягненню не включив. Сума позовних вимог відповідає документально підтвердженим понесеним позивачем витратам.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 545, 554, 556, 601, 612, 629, ч. 1 ст. 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДА, про стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДАна користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 279 707 (двісті сімдесят девять тисяч сімсот сім) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДАна користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ІСІДАдо ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: