КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-17/11
Провадження № 2/1633/11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.06.2011 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м.Миколаєва

головуючої у справі судді Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання Варакута Є.Ю.,

за участю прокурора Добрікової І.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідачів - ОСОБА_4,ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6,

третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_8, до ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_9, треті особи: орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_7, комунальне підприємство Миколаївське міжміське бюро технічної Інвентаризації про визнання договору купівлі продажу квартири частково недійсним стосовно покупця та зобов'язання зареєструвати право власності,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2008 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася з позовом до ОСОБА_4, де третіми особами є Служба у справах дітей, ОСОБА_7 та приватний нотаріус ОСОБА_12, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, який був укладений та нотаріальне посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу ОСОБА_13 17.11.2005р., згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_14 продали, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1 в частині покупця ОСОБА_4, перевести права та обов'язки покупця на малолітнього сина ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_1 і зобов'язати Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації зняти з реєстрації право власності з ОСОБА_4 та зареєструвати право власності на її сина ОСОБА_15 на підставі норм ст.ст. 13, 203, 15,665 ЦК України.

Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. Позивач та ії представник неодноразово збільшували позовні вимоги та змінювали підставу позову, і остаточно звернулися до ОСОБА_4, ОСОБА_5 1.0. та ОСОБА_9, де третіми особами є орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_7 та комунальне підприємство Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та посвідченого 17.11.2005р. приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу ОСОБА_12, згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_4 купила спірну квартиру, частково недійсним в частині покупця ОСОБА_4, визнавши покупцем квартири малолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що у дійсності покупцем спірної квартири був її малолітній син ОСОБА_11, оскільки спірна квартира була куплена за її та сина кошти, які вона одержала від продажу квартири АДРЕСА_2, яка належала їй та малолітньому сину на праві спільної часткової власності, по М. частині кожному, з дозволу органу опіки та піклування, з обов'язковим оформленням придбаної квартири АДРЕСА_3 на малолітнього сина, я:-: власника житла. Також просила зобов'язати комунальне підприємство Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_11,26.02.2002р. народження.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову у відповідності до 4.1,5 ст,203. ст. ст. 217,235 ЦК України підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві (уточненій) від 19.10.2010р.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 уточнений позов не визнали, оскільки вважають його безпідставним та не доказаним з підстав, викладених у письмових запереченнях, які додані до справи, пояснивши, що квартиру ОСОБА_4 купила за гроші, які її мати позичила у родичів.

Відповідач ОСОБА_16 позов визнав та суду підтвердив,що ОСОБА_7 приходила дивитися квартиру АДРЕСА_5, яка належала йому та сестрі ОСОБА_9 по 1/2 частині на підстав, свідоцтва про право на спадщину за законом, і він одержав від ОСОБА_7, як покупця завдаток, спочатку 200 доларів США, з потім ще 1200 доларів США, який був оформлений письмово як акт передачі завдатку, а при укладанні договору купівлі-продажу квартири нотаріуса з ОСОБА_4., він одержав від дочка ОСОБА_7-ОСОБА_4 ще 4100 доларів США.

Відповідач ОСОБА_9 у судове засідання не зявилася,однак надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності через неможливість участі у суді у звязку з проживанням у іншому місці.

Прокурор Добрікова І.М. позов підтримала та просила його задовольнити.

Треті особи Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації,орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради в судове засідання своїх представників не направили,але надали суду заяви,в яких позовні вимоги позивача , в інтересах малолітньої дитини, підтримали та просили справу розглядати в відсутності їх представників.

Третя особа - ОСОБА_7 просила суд у задоволенні позову відмовити. Не заперечуючи обставини,які викладені у вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.02.2008 р. та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 10.06.2008 р. за її звинуваченням по ч.І ст.311 КК України,однак вона заперечувала ті обставини, що спірна квартира була куплена на ім'я сина позивача ОСОБА_11 та за кошти ОСОБА_2 від продажу їх квартири за адресою: м. Миколаїв, вулиця Айвазовського, 13. Стверджувала, що квартира куплена за її грошові кошти, які вона позичила у своїх родичів.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, які підтвердили, що спірна квартира купувалася для малолітнього сина позивача ОСОБА_2 Владлєна, ОСОБА_19, яка підтвердила, що ОСОБА_7 для купівлі спірної квартири гроші позичала мати її колишнього чоловіка, з'ясувавши обставини, та перевіривши їх доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до норм ч. 4 т. 60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу пре цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.02.2008р. та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 10.06.2008р. встановлено, що квартира АДРЕСА_1, за договором купівлі-продажу від 17.11.2005р., укладеного між ОСОБА_16 І.0.,ОСОБА_14 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстровий №2322, фактично куплена за 5500 доларів СІЛА для малолітнього сина ОСОБА_2 Владлєна,ІНФОРМАЦІЯ_2 за кошти матері ОСОБА_2

ОСОБА_2 раніше проживала разом з малолітнім сином ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, з однокімнатній квартирі №123, загальною площею 22,20 кв.м., по вулиці Айвазовського,13 в м. Миколаєві. В кінці травня 2005р. вона надала ОСОБА_7 довіреність на приватизацію цієї квартири та на її продаж (обмін) з метою покращення житлових умов. Після оформлення необхідних документів ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право власності на квартиру від 27.09.2005р., згідно з яким ОСОБА_2 та її малолітньому сину ОСОБА_11, належало на праві спільної часткової власності по 1/2 частині квартири, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вулиця Айвазовська, ІЗАДРЕСА_6. До отримання цих документів, в кінці серпня 2005р. ОСОБА_7 звернулася до неї з проханням, щоб після продажу її з сином квартири придбати квартиру меншої площі і за меншу плату, а частину грошей виручених вів; продажу квартири передати їй.

Отримавши її згоду на продаж їх спільної з малолітнім сином квартири, ОСОБА_7 дала об'яву і знайшла покупця ОСОБА_17, яка 23.09.2005р. домовилася з ОСОБА_7 на придбання квартири АДРЕСА_7 за 9600 доларів США, що еквівалентно 48480 грн. і в той же день в присутності посередника ОСОБА_18, передала ОСОБА_7 завдаток у _ сумі 3600 доларів США, що еквівалентно 18180 грн. Одночасно ОСОБА_7 за об'явою зустрілася з ОСОБА_20, з яким домовилася про купівлю-продаж однокімнатної квартири № 114, загальною площею 17,50 кв.м.,жилою - 12,40 кв.м., по проспекту Жовтневому,338 в м. Миколаєві за 5500 доларів США. Із отриманого від ОСОБА_17С, завдатку ОСОБА_7,17.10.2005р.,передала ОСОБА_5 у якості завдатку 1400 доларів США, а залишок грошей витратила на свій розсуд.

Оскільки малолітньому сину ОСОБА_15 належало частина квартири АДРЕСА_2 і для продажу цієї квартири необхідно було дозвіл органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, ОСОБА_7, від імені ОСОБА_2, подала заяву до цього органу для дачі їй дозволу на продаж квартири і отримала рішення №2059 від 28.10.2005р. виконкому Миколаївської міської ради, в якому було дозволено ОСОБА_21 продаж квартири АДРЕСА_7 і купівлю квартири АДРЕСА_4 з обов'язковим оформленням малолітнього сина власником цього житла.

Крім цього, цим же рішенням, ОСОБА_22 зобов'язали з місячний термін надати органу опіки та піклування копію договору купівлі-продажу придбаної квартири.

11.11.2005р. ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені свого малолітнього сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_17 заключили договір куп і вл і-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу ОСОБА_23, реєстровий №2713 від 11.II.2005р. , згідно якого вона продала, а ОСОБА_24 купила кватиру № 123 по вулиці Айвазовського,ІЗ з м. Миколаєві. Під час цієї нотаріальної дії вона отримала від покупця 6000 доларів США, що еквівалентно 30300 грн. згідно курсу валют Національного Банку України. Після цього вона передала ОСОБА_7 отримані від ОСОБА_17 6000 доларів, що еквівалентно 30300 грн., для придбання малолітньому сину ОСОБА_11 квартири меншої площі за адресою: м. Миколаїв, проспект Жовтневий 338, кВ.№114.

Таким чином, цим вироком доведено, що квартира АДРЕСА_1, яка призначалася для малолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, придбана не на ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2, а на ОСОБА_4 за гроші у сумі 5500 доларів США, що еквівалентно 27775 грн.,які були передані її матір'ю ОСОБА_7, яка отримала їх злочинним шляхом. Тому відповідно до ст.235 ЦК України договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_5 ь м. Миколаєві треба визнати недійсним у частині ще стосується покупця та вважати покупцем ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Для дійсності правочинів відповідно до ч.1,5 ст.203 ЦК України необхідно,щоб зміст правочину не суперечив цивільному кодексу,іншим актам цивільного законодавства,а також моральним засадам суспільства та був спрямований на реальне настання правових наслідків,що обумовлені ним. Тобто зміст правочину складають права та обовязки,про набуття,зміну або припинення яких учасники правочину домовились. Статтею 177 СК України передбачено, що батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження.

Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочики щодо майнових прав:

-укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу, або обміну квартири або будинку;

-видавати письмові зобов'язання від імені дитини;

-відмовитися від майнових прав дитини;

Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло.

Згідно зі ст.217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним в цілому, якщо закону не відповідають лише окремі частини й обставини справи свідчать про те,що він був вчинений і без включення недійсної частини. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визнає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.

При вирішенні спорів про визнання договору купівлі-продажу недійсним із підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановлює, що фактично майно придбано за її кошти і для неї, та що інших підстав для визнання даної угоди недійсною не має, вказаний договір купівлі-продажу відповідно до ст.235 ЦК України визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.

Судом встановлено, що насправді покупцем була не ОСОБА_4, а малолітній ОСОБА_11, інтереси якого представляє його мати ОСОБА_2 т.я. квартира АДРЕСА_8 куплена за його кошти і для нього, а тому у суду є законні підстави для визнання угоди частково недійсною, лише в частині покупця і покупцем за цим договором визнає малолітнього ОСОБА_11.

Суд не бере де уваги ствердження відповідачки, третьої особи ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_19, що кошти на купівлю спірної квартири дали родичі, т.я. ці пояснення спростовуються вороком суду та обставинами, які встановлені судом.

Суд, на підставі викладеного, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково в частині визнання угоди частково недійсною.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_8 за ОСОБА_25, без визнання за ним права власності, суд вважає, що ці вимоги є безпідставними та не обґрунтованими.

Керуючись ст..ст.10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України

суд,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_11 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8, укладений 17.11.2005 року між продавцями ОСОБА_5, ОСОБА_9," від імені якої та за довіреністю виступала ОСОБА_26 та покупцем ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстровий №2322 від 22.11.2005р.,зареєстрований у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 91252150S, номер запису 9312 в книзі 175 від 22.11.2005р. в частині покупця ОСОБА_4 та вважати покупцем цієї квартири малолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В частині зобов'язання Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення

Суддя: В.Г.Циганок