_____________________________________________________________________________
Справа№2-3559/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користуватися жилим приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особами, які втратили право користуватися житловою площею квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позову, з посиланням на те, що їй належить 2/3 квартири АДРЕСА_1, інші 1/3 квартири належить її синові ОСОБА_2 За даною адресою на реєстраційному обліку перебувають вона, її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також відповідачка ОСОБА_4 - колишня співмешканка ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_5 Відповідачі з лютого 2010 року у квартирі не проживають, однак у добровільному порядку знятися з обліку з даної квартири не бажає, що вимусило її звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив визнати тільки ОСОБА_4, особою, що втратила право користуватися житловою площею у квартирі, з посиланням на те, що йому належить 1/3 квартири АДРЕСА_1. За даною адресою на реєстраційному обліку перебувають він, його мати ОСОБА_1, його брат ОСОБА_3, а також відповідачка ОСОБА_4 - колишня співмешканка його брата ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_5 Відповідачка з лютого 2010 року у квартирі не проживає, однак у добровільному порядку знятися з обліку з даної квартири не бажає, що вимусило його звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні просив визнати тільки ОСОБА_4, особою, що втратила право користуватися житловою площею у квартирі, з посиланням на те, що він є зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1. Деякий час він сумісно проживав з ОСОБА_4, та 29 жовтня 2010 року народився ОСОБА_5, його батьківство щодо якого було встановлено на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2011 року. Також він пояснив, що спільне життя з ОСОБА_4 не склалося та у лютому 2010 року ОСОБА_4 виїхала разом з малолітнім сином до своїх батьків, та з цього часу в квартирі АДРЕСА_1 не проживає.

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнала частково, не заперечувала проти задоволення позову, щодо визнання її, такою особою, що втратила право користуватися житловою площею у квартирі, однак вважала не підлягаючим задоволенню позов в частині визнання малолітнього ОСОБА_5 такою особою, що втратив право користуватися житловою площею у квартирі, з посиланням на те, що малолітній ОСОБА_5 є сином позивача ОСОБА_3, та був постановлений на реєстраційний облік по даній адресі за згодою всіх власників даної квартири.

Представник третьої особи відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні заперечував щодо визнання малолітнього ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі, з посиланням на те, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2011 року визнано батьківство ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5 та малолітня дитини у відповідності до норм чинного законодавства Має право бути зареєстрованою або за місцем проживання матері або батька, таким чином на думку представника у разі задоволення позову в частині визнання малолітнього ОСОБА_5 таким, що втратив право користуватися житловою площею у квартирі, будуть порушені права малолітньої особи. Питання щодо визнання ОСОБА_4 такою особою, що втратила права користуватися житловою площею у квартирі залишила на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивачів, відповідачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради від 11 жовтня 2004 року позивачам по справа ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2.

У 2009 році по даній адресі за згодою всіх власників квартири були постановлені на реєстраційний облік ОСОБА_4 та ОСОБА_5П

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2011 року було визнано батьківство ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5.

29 грудня 2010 року був посвідчений договір дарування, відповідно з яким ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 належну йому частину квартири, таким чином на даний час власниками квартири є ОСОБА_7 та ОСОБА_2

У лютому 2010 році ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_5 виїхали з квартири позивачів та з цього часу в квартирі не проживають, чого й не заперечувала сама відповідачка ОСОБА_4

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважне або тимчасово.

Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні безперечно встановлено, що ОСОБА_4 без поважної причини протягом понад шести місяців відсутня за місцем своєї реєстрації, а тому втратила право користуватися житловою площею у квартирі АДРЕСА_2.

Щодо позовних вимог ОСОБА_7 про визнання малолітнього ОСОБА_5 такою особою, що втратив право користуватися житловою площею у квартирі, суд вважає їх не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Малолітній ОСОБА_8 є сином ОСОБА_3, та був поставлений на реєстраційний облік за даною адресою зі згоди всіх співвласників даної квартири.

У звязку зі своїм віком малолітній ОСОБА_5 на даний час не може самостійно вибирати місце проживання, а тому судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_7 щодо відсутності ОСОБА_5 за місцем своєї реєстрації понад шести місяців без поважної причини.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 11, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 71 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користуватися жилим приміщення задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користуватися квартирою № 122 по вулиці Олександра Невського, 43/2 в м. Одесі.

Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку АДРЕСА_3.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Калініченко Л. В.