Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2с- 1
УХВАЛА

30 березня 2011 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

секретарі - Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

АЕК "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" звернулась до суду з заявою видачу судового наказу на вимогу про стягнення заборгованості за спожиту ектричну енергію з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1.187 грн. 75 коп., посилаючись на те, що боржник не сплачує регулярно кошти за спожиту електричну енергію, а тому вони змушені звертатись до суду з вказаною заявою.

20.01.2011 року суддею Деснянського районного суду м.Києва було видано судовий наказ, згідно з яким з ОСОБА_1 на користь АЕК "Київенерго" стягнута заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1.061 грн. 14 коп., судовий збір у розмірі 25 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього стягнуто 1.116 грн. 64 коп..

21.03.2011 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій він просить скасувати вищевказаний наказ у зв"язку з тим, що ним проводиться оплата за спожиту електричну енергію, відсутня заборгованість, а відповідно стягнення за судовим наказом є незаконним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву у повному обсязі, зазначив суду, що він спланчє вартість за спожиту електричну енергію, а тому не розуміє чому до нього пред'явлені вимоги стягувачем.

Представник АЕК "Київенерго" - Власенко О.В. заперечувала проти заяви та просила суд відмовити у скасуванні судового наказу, оскільки відсутні підтвердження здійснення оплати за спожиту електричну енергію.

Відповідно до вимог ч.2 ст.104 ЦПК України боржник може подати заяву про скасування наказу протягом десяти днів з дня його отримання.

Згідно вимог п.п.4, 5 ч.3 ст.105 ЦПК України, у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено: посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необгрунтованість вимог стягувана, посилання на докази, якими боржник обгрунтовує свої заперечення проти вимог стягувана.

В заяві ОСОБА_1 про скасування судового наказу зазначено, що ним проводиться оплата за спожиту електричну енергію, відсутня заборгованість, а відповідно стягнення за судовим наказом є незаконним.

Відповідно до п.1 Правил користування електричною енергією для населення (далі по тексту (ПКЕЕН), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, відносини між громадянами - споживачами електричної енергії та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками.

Згідно п.З ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Згідно вимог ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно ст.68 ЖК України, п.20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою, Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, встановлено обов'язок наймача своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову й електричну енергію та інші послуги)

За змістом ст.48 Правил користування електричною енергією для населення, за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію споживач несе відповідальність згідно з законодавством.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України від 24 червня 2004 року №1875-ІУ "Про житлово- комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, зодовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Частиною 3 ст.16 цього Закону визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг.

Таким чином, стягувач фактично надав послуги з постачання електричної енергії до квартири боржника й останній користувався цими послугами.

З матеріалів справи не вбачається, щоб боржник письмово відмовлявся від отримання вказаних послуг, а крім того в наданих суду боржником квитанціях про сплату за спожиту електричну енергію вбачаються проплати, які відображені у розрахунку заборгованості доданому стягувачем до заяви про видачу судового наказу (а.с.11-12).

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України будь-яких доказів щодо недоотримання їх за весь спірний період відповідачами не надано.

На підставі вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що послуги позивачем фактично надавались, будь-яких доказів щодо недоотримання їх за весь спірний період боржником не надано, документів, підтверджуючих повну сплату заборгованості боржником суду не надано а тому суд не вбачає підстав для скасування судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.104, 105, 105-1 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у скасуванні судового наказу на вимогу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити.

Судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: