Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2011 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калитки О.М.

при секретарі судового засідання Мягкій І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбних відносинах, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася з вищеназваним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з вересня 2003 року по лютий 2011 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_4, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбали спільне майно. У лютому 2011 року припинили фактичні шлюбні відносини, між ними не досягнуто домовленості про розподіл спільного майна, а саме: телевізора марки Самсунг, пральної машини LG, меблів для прихожої, пилососа маки Самсунг, кондиціонера марки Деу, холодильника марки ОСОБА_1, меблів для кухні, автомобіля марки ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1, просила суд встановити факт проживання їх однією сімєю у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2003 року по лютий 2011 року, поділити майно виділивши їй в натурі телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки ОСОБА_1, вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., виділити відповідачу в натурі автомобіль марки ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1, вартістю 70 000грн., забов`язати відповідача сплатити грошову компенсацію на її користь в сумі 28 850грн.

Позивач та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача та надали суду пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і не оспорював обставини перебування їх у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2005 року по лютий 2011 року, купівлі спірних речей та автомобіля, зазначених у позовній заяві та виділу позивачу телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки ОСОБА_1, вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн. Оспорював вартість автомобіля марки ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1, який перебуває в розшуку у звязку з скоєнням злочину щодо нього і неможливості його поділу.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 підтримала позицію відповідача щодо заявлених позовних вимог, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо розподілу спірного автомобіля.

Судом досліджені наступні докази: надані позивачем довідки з міст проживання, копії трудових договорів, довідка ВРЕР м. Лисичанська про реєстрацію автомобіля.

Надані відповідачем постанова про порушення кримінальної справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю не перебуваючи в шлюбі з вересня 2005 року по лютий 2011 року. За цей час набули спірне майно, а саме: телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки ОСОБА_1, вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., автомобіль марки ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1, яке належить їм на праві спільної сумісної власності і ці обставини фактично не оспорювалася сторонами в суді. Відповідач не заперечував проти виділу позивачу зазначеного нею в позовній заяві спірного майна, та заперечував виділу йому спірного автомобіля за відсутності його в натурі у звязку з розшуком. Позивачем не надано доказів про те, що з вересня 2003 року вони разом проживали однією сімєю в гуртожитку на архіпелазі Шпіцберген, оскільки з наданих позивачем копіях довідок (а.с.16) та трудових договорах (а.с.17-20) вбачається, що сторони в той час перебували там на заробітках, а не проживали однією сімєю.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_6 в цій частині, оскільки він є сином позивача.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь якому іншому шлюбі, поширюються положення спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.ст. 60, 65,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Таким чином, суд вважає необхідним виділити в натурі позивачу із спільної сумісної власності сторін майно, а саме: телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки ОСОБА_1, вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., на суму 12 300грн.

Відповідачу суд вважає не можливим виділити в натурі із сумісної власності сторін автомобіль марки ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1, у звязку з його викраденням і відсутністю в натурі, що підтверджується постановою про порушення кримінальної справи (а.с.30), відповідно і відсутні підстав для сплати ним грошової компенсації на користь позивача.

Судові витрати підлягають розподілу, відповідно до ч.1 ст.88,ч.1ст.89 ЦПК України.

З відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача у вигляді судового збору в сумі 297грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн., з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 123грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 60,65,70,74 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання у фактичних шлюбних відносинах, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна задовольнити частково.

Встановити факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2005 року по лютий 2011 року.

Визнати на праві спілної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки ОСОБА_1, вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., автомобіль марки ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1.

Виділити в натурі ОСОБА_3 телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки ОСОБА_1, вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., на суму 12300грн.

ОСОБА_3 в задоволенні позову в частині виділу в натурі ОСОБА_4 автомобіль марки ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_1, відмовити за необґрунтованістю.

ОСОБА_3 в задоволенні позову в частині забов`язання ОСОБА_7 сплатити грошову компенсацію відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь ОСОБА_3 по сплаті витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн., судового збору в сумі 297грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави України в сумі 123грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області протягом 10-ти днів з дня після його проголошення через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя: