АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченко Е.І.

при секретарі Коляді О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Прокурора Самарського району м. Дніпропетровська, Органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2010 року по справі за позовом Органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в Самарської районної у Дніпропетровську ради, за участю прокурора Самарського району м. Дніпропетровська про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановила:

Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційних скаргах Прокурор Самарського району м. Дніпропетровська та Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, посилаються на незаконність рішення суду та просять його скасувати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_2М та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між ОСОБА_2М та ОСОБА_3 було розірвано у 2008 році.

ОСОБА_3С, проживає у своїх батьків за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 39/44.

ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Квартира належить літній людині, за якою ОСОБА_2 здійснює догляд та отримує від неї щомісяця 600,00 грн. Донька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 проживає теж в цій квартирі, має свою окрему кімнату.

Спеціалістами управління - служби у справах дітей Самарського районної у місті Дніпропетровську ради та центру соціальних служби для сім'ї, дітей та молоді неодноразово було проведено соціальне інспектування сім'ї малолітньої ОСОБА_4, яка проживала раніше в квартирі за адресою вул. Молодогвардійська 16/13. Санітарний стан цієї квартири постійно був незадоволений - брудно, розкиданий одяг, немитий посуд, що підтверджується актом обстеження.

Відповідачі були неодноразово попереджені про відповідальність за неналежний догляд, утримання малолітньої.

Згідно характеристик малолітня ОСОБА_4 ходить в школу не охайною, часто

хворіє.

Органом опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпропетровську ради 01 квітня 2010 року винесено висновок про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_2. та ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що необхідно відмовити у задоволенні вимог позивачів з наступних підстав.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2. 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлення батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Як було вірно зазначено судом, з диспозиції приведеної норми вбачається те, що вона не є імперативною, а дає судові лише можливість (не обов'язок) позбавити батьківських прав осіб, які не здійснюють відносно дитини певних дій (виховувати та утримувати).

Суд дійшов до вірного висновку, що на момент розгляду справи, жодної з підстав, передбачених ст.164 СК України, які б свідчили про необхідність позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої доньки та стягнення аліментів - не існує.

Так, 03 серпня 2010 року було проведено комісійне обстеження житлово-побутових умов де мешкає відповідачка зі своєю донькою за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 14/21, про що було складено акт. За результатами обстеження та свідченнями сусідів, мати приділяє увагу дитині, забезпечує її одягом, але дитина продовжує проводити багато часу у компанії з дорослими, дівчатами. У дитини є своя окрема кімната, в якій є диван, шафа, стіл та комп'ютер.

При ухваленні рішення суд вірно зазначив, що погане навчання дитини та відсутність постійної реєстрації за місцем проживання не можуть бути підставою для того, щоб вважати неналежним виконання батьківських прав з боку батьків відносно своїх дітей.

За таких обставин, оскільки не знайшли свого підтвердження факти зловживання алкоголем, ведення аморального способу життя з боку відповідачів та згідно останнього обстеження житлово-побутових умов де мешкає ОСОБА_4, та свідчень сусідів ОСОБА_2 піклується про дитину, тому суд дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги Прокурора Самарського району м. Дніпропетровська, Органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2010 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: