Справа№2-6753/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2011 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль та звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_2, Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль S-TYPE, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та звільнення майна з під арешту.

Надалі позивачем був уточнений позов та позовні вимоги заявлені до ОСОБА_2, відповідно до яких позивач просить визнати угоду- довіреність на керування та розпорядження автомобілем від 29.05.2010 року, виданою ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованому в реєстрі за № 4351-удаваною, визнати дійсним договір купівлі- продажу транспортного засобу S-TYPE, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) SAJAA01A24JN08044, державний номер НОМЕР_1,укладений 27 травня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнати за позивачем право власності на транспортний засіб JAGUAR S-TYPE, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) SAJAA01A24JN08044, та вилучити вказаний автомобіль з під арешту.Мотивуючи позов тим, що між позивачем та відповідачем було фактично укладено договір купівлі- продажу нерухомого майна , а саме автомобілю S-TYPE, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) SAJAA01A24JN08044, державний номер НОМЕР_1,укладений 27 травня 2007 року, відповідно до якого позивач надав кошти у розмірі 65000 гривень, а відповідач передав у власність автомобіль, та у підтвердження даного факту відповідач надав довіреність , автомобіль в органах ДАІ не реєстрували. 29.05.2010 року відповідач надав довіреність строком на три роки з правом розпоряджатися та керувати вказаним транспортним засобом, зареєстрованою в реєстрі № 4351, посвідченою нотаріусом Одеського міського нотаріальнго округу ОСОБА_4 Однак реалізувати своє право власника позивач не взмозі, бо вищевказаний автомобіль знаходиться під арештом. Арешт було накладено відповідно до виконавчого листа виданого 25.11.2010 по рішенню Київського районного суду м.Одеси за № 2-536/10 стосовно стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1217210,10 гривень, у забезпечення цих вимог державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчудження, що змусило позивача звернутись з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, та просить суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, проти їх задоволення не заперечувала.

Представник Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції позовні вимоги залишив на розсуд суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 травня 2007 року між ОСОБА_1та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу автомобіль марки JAGUAR S-TYPE, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . В цей же день ОСОБА_2 написав розписку, в якій зазначив, що грошові кошти у розмірі 65000 гривень за проданий автомобіль отримав, також ОСОБА_1 була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Оформлення договору купівлі- продажу не уклали, але на підтвердження договору купівлі- продажу відповідач надав позивачу генеральну довіреність, тобто виходячи з вищевикладеного сторонами виконані умови ст. 655 ЦК України, а саме, позивачем були передані кошти, а відповідач у свою чергу передав автомобіль у власність позивачеві. В свою чергу по борговим зобовязанням ОСОБА_2 перед ОСОБА_6,вищевказаний автомобіль знаходиться під арештом. Арешт було накладено відповідно до виконавчого листа виданого 25.11.2010 по рішенню Київського районного суду м.Одеси за № 2-536/10 стосовно стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1217210,10 гривень, у забезпечення цих вимог державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони його відчудження. (а.с.9) . суд доходить до висновку , що сторонами порушені вимоги Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, затверджених постановою КМУ № 1388 від 7 вересня 1998 року .

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно п. п. 4,5 ст. 203 ЦК України правочин має вичинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Ч. 1 ст. 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Питання реєстрації та обліку транспортних засобів врегульоване спеціальним законом України Про дорожній рух, Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, затверджених постановою КМУ № 1388 від 7 вересня 1998 року (надалі Правила), так п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, передбачено, що: правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідно посадової особи і печаткою, виданими субєктами підприємницької діяльності, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підрозділами ДАЇ, а також угодами укладеними на товарних біржах .

Відповідно до п. 4 Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділах ДАЇ.

Пунктом 44 Правил передбачено, що зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після огляду їх в підрозділах ДАЇ на підставі письмової заяви власника з наданням документу, який посвідчує особу. Спірний автомобіль, як вбачається з матеріалів справи, не був знятий з обліку ДАЇ та залишався зареєстрованим за відповідачем.

Відповідно до п. 43 Правил, якщо транспортний засіб знімається з обліку у звязку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію здійснюється відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. Такої відмітки у свідоцтві про реєстрацію вказаного автомобіля, немає.

Суд бере до уваги пояснення надані судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2,в яких вказує,що він готувався до продажу транспортного засобу у 2007 році та зняв його з реєстраційного обліку в органах ДАІ, але за проханням позивача, після отримання грошових коштів за автомобіль, знову зареєстрував спірний автомобіль на своє імя та надав позивачеві довіреність з правом розпорядження автомобілем. Цей факт підтвердив і позивач, який пояснив, що за власними причинами у 2007 році він не мав можливості провести реєстрацію автомобіля на власне імя.

При викладених обставинах суд вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля марки JAGUARS-TYPE, 2004 року випуску державний номер НОМЕР_1, відповідач ОСОБА_2 не здійснив дії, передбачені законом, а тому не мав права відчужувати вказаний автомобіль, а тому договір купівлі-продажу не може бути визнаний судом дійсним, та у звязку з цим не може бути визнано за ОСОБА_1 право власності на вищезазначений автомобіль.

Суд вважає не підлягаючим задоволенню й позов ОСОБА_1 в частині звільнення майна з під арешту, оскільки він не є власником автомобілю, а тому у нього відсутнє право вимагати усунення перешкод у користування та розпорядження власністю.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.59 Закону України Про виконавче провадженняст.ст.220,235 328, 334,640 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_3 про визнання угоди удаваною та визнання права власності на транспортний засіб JAGUARS-TYPE, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та звільнення майна з під арешту відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Луняченко В. О.