Справа № 6-53/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2011 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С.О. ,

при секретарі Шевчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець звернулася в суд та просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань по рішенню суду.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2-819/2001 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходу.

Виконавче провадження відкрито 03.12.2003р.

Боржник ухиляється від сплати аліментів, заборгованість по яких, станом на 22.07.2011р. складає 18650,60грн.

Згідно п.8 ст.19 Закону України «Про Державну виконавчу службу України» на Державну виконачу службу покладається, крім іншого, запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за кордом здійснюється судом.

Державний виконавець Евель Т.В. подання підтримала. Пояснила, що заборгованість боржника по аліментах складає 18650,60грн. Дана сума є достатньою для обмеження останнього тимчасово виїжджати за межі України з метою належного виконання виконавчого документа.

Ухвала про визнання мирової угоди потрапила у ДВС на початку 2010 року. Державним виконавцем вирішено не зупиняти виконавче провадження, оскільки жодна зі сторін не виконувала своїх зобовязань згідно вищезазначеної угоди.

Вислухавши представника ВДВС та дослідивши докази, суд подання відхиляє з наступних підстав.

З копії виконавчого листа №2-819/2001 від 02.07.2001р. вбачається, що рішенням Сокальського районного суду від 02.07.2001р. присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходу на дитину щомісячно.

З постанови державного виконавця від 03.12.2003р. вбачається, що на підставі вищевказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження.

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів, станом на 22.07.2011р. складає 18650,60грн.

З ухвали від 03.11.2008р. вбачається, що такою визнана мирова угода між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якій, крім іншого, зазначено, що ОСОБА_3 відмовляється відстягнення аліментів з боржника.

Дана ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили.

Оскільки ОСОБА_3 відмовилася від стягнення аліментів з ОСОБА_2, така умова, крім інших, визнана судом, тому останній звільняється від сплати даних коштів з дня винесення вищезазначеної ухвали (03.11.2008р.).

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав не лише в обмеженні виїзду боржника ОСОБА_2 за кордон, але й у виконанні виконавчого документу №2-819/2001 від 02.07.2001р.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В поданні державного виконавця про заборону виїзду за кордон ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: С. О. Пахут