№2-279/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Підкурганного В.В.

при секретарі - Грищенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області, третя особа - садове товариство «Межиріччя», про визнання права власності на ? частини садового будинку і визнання права користування на земельної ділянки, визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області та стрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, Вишгородське бюро технічної інвентаризації, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності на садовий будинок в цілому, визначення часток у праві спільної сумісної власності на садовий будинок, встановлення порядку користування ним та про стягнення вартості юридичних витрат, суд,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2001 року позивач звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до відповідачів по справі у якому просив про визнання за ним права власності на ? частину садового будинку, розташованого по вул. Садовій, 8, ділянка № 12 садового товариства «Межиріччя» у с. Осещина Вишгородського району Київської області, про визнання за ним права користування ? частини земельної ділянки, на якій знаходиться зазначений будинок та про визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо цієї земельної ділянки з метою набуття права власності на будинок в цілому із виплатою відповідачці компенсації вартості її частини будинку у розмірі 12322 грн.

Позивачка звернулась до суду із зустрічним позовом (у редакції від 1 листопада 2007 року), у якому просить посилаючись на правовий режим спільної сумісної власності який поширюється на спірний садовий будинок та побудований подружжям ОСОБА_1 під час перебування ними у шлюбі, визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на садовий будинок здійснену у 2005 році, що знаходиться по вул. Садовій, 8. ділянка № 12 садового товариства «Межиріччя» у с. Осещина Вишгородського району Київської області, визначити частки у спірному майні: ? за ОСОБА_2 та ? за ОСОБА_1 та визначити порядок користування спірним садовим будинком наступним чином.

За ОСОБА_2 визнати право користування більшою житловою тою садового будинку та гаражем, а за ОСОБА_1 - меншою житловою кімнатою садового будинку. Решту приміщень - залишити у загальному користуванні та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 вартість юридичних послуг у розмірі 5000 тисяч гривень.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 доповнив позовні вимоги зустрічної позовної заяви у редакції від 29 жовтня 2010 року в частині збільшення суми стягнення з ОСОБА_1 витрат за правову допомогу на грн.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили про задоволення позову у повному обємі, шляхом визнання за ним права власності весь садовий будинок з виплатою відповідачці грошової компенсації за її частину того ж таки будинку у розмірі 12322 грн.

У свою чергу, представники відповідачів проти позову ОСОБА_1 заперечували і просили про задоволення позовних вимог, зазначених у зустрічному позові.

Треті особи до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не відомі.

Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 серпня 1985 уклали шлюб, який було розірвано 28 листопада 2001 року, зазначене підвереджується долученими до матеріалів справи документами.

Перебуваючи у шлюбі подружжям було побудовано садовий будинок, що предметом спору, та який рішенням Вишгородського районного суду Київської »ласті від 3 липня 2003 року визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2.

На підставі зазначеного рішення Вишгородського районного суду Київської області 14 лютого 2005 року Вишгородським бюро технічної інвентаризації здійснено державну реєстрацію права власності на зазначений будинок за ОСОБА_1

Однак, що стосується визнання права власності на садовий будинок за ОСОБА_1, то рішення Вишгородського районного суду від 3 липня 2003 року законної сили не набрало, так як ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 жовтня 2003 року в цій частині було скасоване.

Таким чином, правових підстав для здійснення державної реєстрації права власності на садовий будинок по вул. Садовій, 8, ділянка № 12 садового товариства «Межиріччя» у с. Осещина Вишгородського району Київської області - не було, а тому така реєстрація є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Крім того, статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В той же час, частиною 2 зазначеної статті СК України суду надано право н вирішенні спору про поділ майна відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не в про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна ужини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Зазначене кореспондується із нормами ЦК України, що врегульовують питання права спільної сумісної власності (глава 26).

Відповідно до статті 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом вжито заходів для реалізації зазначеного обовязку сторонами у ході розгляду справи у суді.

Виходячи з викладеного, визначених законом підстав для відступу від принципу рівності при визначені часток у майні, що належить бувшим у подружжі сторонам на правовому титулі права спільної сумісної власності, суд не вбачає.

У судовому засіданні встановлено, що дочка подружжя ОСОБА_1 ОСОБА_4 хворіє на епілепсію, але є повнолітньою та працездатною.

В свою чергу позовна вимога позивача щодо грошової компенсації вартості х/і спірного садового будинку на користь ОСОБА_2 є необґрунтованою, такою що заперечується відповідачкою і тому задоволенню не підлягає.

Позовна вимога ОСОБА_1 щодо визнання недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області про передачу земельної ділянки у приватну власність розгляду судом не підлягає, так як рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 1 грудня 2004 року, що набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 із тотожною позовною вимогою відмовлено.

Враховуючи визначену позицію суду за результатами розгляду справи у судовому засіданні про рівність часток сторін у спірному садовому будинку, що належить їм на праві спільної сумісної власності, запропонований ОСОБА_2 та її представниками варіант встановлення порядку користуванням спірним садовим будинком вбачається неприйнятним.

Крім того, сторони мають право відповідно до статті 66 СК України визначити порядок користування майном, що належить на праві спільної власності.

Відповідно до статті 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу.

Щодо компенсації ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, передбачених пунктом 2 частини 2 статті 79 ЦПК, суд зазначає, що представником відповідачки, ОСОБА_5 доведено необхідність звернення останньої із зустрічним позовом до суду за захистом прав та інтересів. Тому, витрати повязані із наданням правової допомоги, понесення яких підтверджено належним чином, підлягають стягненню із ОСОБА_1 у розмірі, визначеному у зустрічній позовній заяві у редакції саме від 1 листопада 2007 року - 5000 грн.

Таким чином, на підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК країни, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області, третя особа: садове товариство «Межиріччя» - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини садового будинку що знаходиться по вул. Садовій, 8, ділянка № 12 садового товариства «Межиріччя» у с. Осещина Вишгородського району Київської області.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Вишгородське бюро технічної інвентаризації - задовольнити частково.

Визнали незаконною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності на садовий будинок по вул. Садовій, 8, ділянка № 12 садового товариства «Межиріччя» у с. Осещина Вишгородського району Київської області за ОСОБА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частини садового будинку що знаходиться по вул. Садовій, 8. ділянка № 12 садового товариства «Межиріччя» у с. Осещина Вишгородського району Київської області.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість юридичних послуг у розмірі 5000 (пять тисяч) грн.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області у порядку, визначеному статтею 294 ЦПК України.

Суддя