__________________________________________________________________
Справа№1512/2-1655/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О. М.

за участю секретаря - Фірко Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка № 6»,

третя особа ОСОБА_2 про визнання незакон.наказу про накладення дисциплін.стягнення та стягнення шкоди -

встановив:

17 серпня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом та, уточнивши свої вимоги, просив постановити рішення, відповідно до якого визнати незаконним наказ № 15-адм. від 18 травня 2010 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді зняття с посади завідуючого терапевтичним відділенням № 2 та переведенням на посаду лікаря стоматолога-терапевта у відділення № 1, визнати недійсним запис у трудовій книжці №18 від 20.05.2010 року про перерведення його на посаду лікаря стоматолога-терапевта у відділення № 1 Комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка № 6», поновити його на роботі на посаді завідувача терапевтичним відділенням №2 з колишнім посадовим окладом, стягнути з відповідача грошову суму, що є різницею у заробітку за час виконання нищеоплачуваної роботи у розмірі 3 423грн., спричинену моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та витрати на юридичну допомогу у розмірі 9600 гривень.

Під час розгляду справи Головним лікарем Комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка № 6»ОСОБА_2 був виданий наказ № 29-к від 15.03.2011 року, відповідно до якого наказ № 15-Адм. від 18.05.2010 року про зняття ОСОБА_1 з посади та перевід його на іншу посаду був скасований, позивача поновлено на посаді завідуючого відділенням № 2 з 15.03.2011 року, до трудової книжки ОСОБА_1 внесений запис про відміну наказу № 15 Адм. від 18.05.2010р., бухгалтерія зобов`язана виплатити ОСОБА_1 різницю в заробітній платі за час виконання нищеоплачуваної роботи за період з 19.05.2010р. по 14.03.2011 року, тимчасово виконуючий обов`язки завідувача відділенням №2 ОСОБА_3 був звільнений від виконання обов`язків з 15.03.2011 року.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_4 у судовому засіданні 29.04.2011 року відмовився від частини позовних вимог та остаточно просив стягнути з відповідача КУ «Міська стоматологічна лікарня № 6»витрати, повязані з оплатою юридичних послуг у розмірі 9600 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2011 року відмова ОСОБА_1 від частини позовних вимог була прийнята судом та провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним наказу № 15-адм. від 18 травня 2010 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зняття с посади завідуючого терапевтичним відділенням № 2 та переведенням на посаду лікаря стоматолога-терапевта у відділення № 1, визнання недійсним запису у трудовій книжці №18 від 20.05.2010 року про переведення ОСОБА_1 на посаду лікаря стоматолога-терапевта у відділення № 1 Комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка № 6», поновлення його на роботі на посаді завідувача терапевтичним відділенням №2 з колишнім посадовим окладом та стягнення з відповідача грошової суми, що є різницею у заробітку за час виконання нищеоплачуваної роботи у розмірі 3 423грн., закрито.

У судовому засіданні позивач та його представник решту позовних вимог підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, 13.04.2011 року надав суду письмові заперечення проти позову, яких у задоволенні позовних вимог просив відмовити (а.с.140).

Представник третьої особи - ОСОБА_5 проти стягнення моральної шкоди та витрат на юридичну допомогу заперерчувала, вказуючи на безпідставність вимог.

Суд, вислухавши позивача та його представника, представників відповідача та третьої особи, доходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами є трудовими та врегульовані нормами КЗпП України.

У судовому засіданні встановлено, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, був призначений на посаду завідуючого терапевтичним відділенням № 2 КУ «Міська стоматологічна поліклініка № 6», відповідно до наказу № 58 к від 27.11.2002 року.

Відповідно до наказу № 15 Адм від 18.05.2010 року позивача було знято с займаної посади завідуючого терапевтичним відділенням № 2 за неодноразове порушення трудової і виконавчої дисципліни та переведено на посаду лікаря стоматолога-терапевта у відділення № 1

( а.с.15).

Під час розгляду справи Головним лікарем Комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка № 6»ОСОБА_2 був виданий наказ № 29-к від 15.03.2011 року, відповідно до якого наказ № 15-Адм. від 18.05.2010 року про зняття ОСОБА_1 з посади та перевід його на іншу посаду був скасований, позивача поновлено на посаді завідуючого відділенням № 2 з 15.03.2011 року та виплачено різницю в заробітній платі за час виконання нищеоплачуваної роботи. У зв`язку з чим, суд доходить до висновку, що видання зазначеного наказу свідчить про фактичне визнання відповідачем незаконності наказу від 18.05.2010 року № 15-Адм. та обгрунтованості вимог позивача.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику регламентовано ст.237-1 КЗпП України.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що безпідставними діями відповідача по переведенню ОСОБА_1 останньому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що відповідач, як висококваліфікований спеціаліст був незаконно переведений на нижчеоплачувану та менш престижну посаду, був вимушений змінити уклад свого життя, відчувати приниження честі та гідності, витрачати час на ведення справи у суді. Спричинену моральну шкоду суд оцінює у 2500 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на юридичну допомогу, на думку суду, також підлягають частковому задоволенню. Враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. N 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»та час, протягом якого представник позивача був зайнятий у судовому засіданні, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 гривень, так як така сума відповідає принципу розумності та справедливості.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.237-1, 235 КЗпП України ст.59, 60, 88, 169, 208, 209, 212,213, 214,215, 218 ЦПК України , суд ,-

вирішив:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач , третя особа ОСОБА_2 про визнання незакон.наказу про накладення дисциплін.стягнення та стягнення шкоди - позов задоволено частково.

Стягнути з Комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка № 6»на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду у розмірі 2500гривень та витрати на юридичні послуги у розмірі 2500 гривень, що разом складає 5000 гривень, в решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка № 6» на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду у розмірі 2500гривень та витрати на юридичні послуги у розмірі 2500 гривень, що разом складає 5000 гривень, в решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя : Куриленко О. М.