Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-478/11
Провадження № 2/1007/478/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судці Радзівіл А.Г.

при секретарі Жеребець І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка також діє в інтересах ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Софія про вселення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах свої неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Софія про вселення в кімнату № 407-6, гуртожитку № і. що розташований в м.Бровари, бульвар Незалежності, 16-в.

Свій позов обґрунтовує тим, що 01 липня 1991 року вона була прийнята на роботу в ВАТ "Софія на посаду термообробниці, на підставі ордеру вона була вселена в кімнату № 407-6, гуртожитку № 1, що розташований в м.Бровари. бульвар Незалежності, і 6-в.

09 листопада 2007 року в позивача народилась донька, і на період відпустки по догляду за дитиною до трьох років вона тимчасово не проживала в кімнаті гуртожитку, але періодично приїздила та вчасно сплачувала за комунальні платежі. 05 січня 2009 року коли вона в черговий раз приїхала в гуртожиток, до себе в кімнату не погранила, оскільки її спільні із сусідкою двері були зачинені. 06 січня 2009 року позивач звернулась до відповідача із заявою про те, що їй чиняться перешкоди в користуванні гуртожитком, на що була отримана відповідь, що з даного приводу вона може звернутися до суду.

З січня 2009 року позивач не має доступу до кімнати, в даний час вона має наміри після декретної відпустки вийти на роботу, так як в даний час у позивача не припинені трудові відносини з ВАТ "Софія, вважає, що вона має право проживати в надані їй кімнаті в установленому законом порядку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідача позов визнала повністю.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і такий що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 В21, на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку № 067 від 01 лютого 2001 року, як працівник ВАТ "Софія була заселена в гуртожиток № 1 по бульвару Незалежності. №> ! 6 корпус М2 В. кімнату .92 407 - Б, що не заперечувалось в судовому засіданні представником відповідача

Вказаний гуртожиток перебуває на балансі відповідача про що свідчить рішення від 24 квітня 1998 року за № 128 про зміну статусу гуртожитку А! "Софія розташованих по бульвару Незалежності, 16 Б, та 16 В в м. Броварах з гуртожитків для проживання одиноких на гуртожитки для проживання сімей з 01 лютої о 993 року.

Позивач дійсно на даний час працює у ВАТ "Софія на посаді термообробниці, що підтверджується довідками № 27 від 06 грудня 2010 року та № 3 від 14 квітня 2011 року.

У кімнаті № 407 - б, по бульвару Незалежності. 16-в. в м. Бровари зареєстровані: ОСОБА_1 - 09 серпня 1991 року та її неповнолітня донька ОСОБА_2Ю - 09 листопада 2007 року року народження з 24 лютого 2009 року.

Відповідно до статті 125 Житлового кодексу України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Відповідно дач. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., підписаною Україною 21.02.90р., ратифікована Україною 27.02.91 р.. наорала чинності для України 27.09.91 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою. здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.200і р. №2402-111. охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Частиною 2 ст. 18 вищезазначеного Закону, діти - члени сїмї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач з 09 серпня 1991 року була зареєстрована за вказаною адресою, а з 24 лютого 2009 року була зареєстрована її неповнолітня донька, і по даний час вони з реєстрації не знімалися

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено з боку представника відповідача, позивача, будь-якого рішення про виселення позивача з кімнати не приймалося, станом на час розгляду справи, позивачка; та її неповнолітня донька не визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підставою для вселення в гуртожиток є ордер виданий у відповідності із чинним законодавством на їм я ОСОБА_1

Згідно квитанцій наданих позивачкою підприємство ВАГ "Софія отримувало кошти сплачені за комунальні послуги.

Крім того, майнові права дитини та право на проживання за місцем реєстрації не може бути обмежене інакше, як за рішенням суду чи у іншому, установленому законом порядку.

З наведених вище підстав та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про вселення позивача та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2Ю, з кімнату № 607 б. гуртожитку № 1, по вул. Незалежності, 16-в, в м. Броварах. Київської області

Керуючись ст. ст. 127-131 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_1 та її малолітню доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в кімнату № 407 - б. гуртожитку № і. по вул. Незалежності, 16-в, в м. Броварах, Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Г. Радзівіл