Справа № 2-254/11
УХВАЛА

11 квітня 2011 року Шаргородський районний суд Вінницької області

Суддя Славінська Н. Л.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шаргородської районної державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним, про визнання державного акту на землю недійсним та про визнання права на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2011 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до Шаргородської районної державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним, про визнання державного акту на землю недійсним та про визнання права на земельну ділянку, зазначивши, що відповідно до договору дарування від 25 квітня 2000 року, укладеного між ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_3 та нею, вона ОСОБА_1Д є власницею земельної частки (паю) в розмірі 5,88 умовних кадастрових одиниць, яка розташована в с. Політанки, Шаргородського району Вінницької області, КСП «Вікторія».

Даний договір дарування посвідчив 25.04.2000 року приватний нотаріус Шаргородського районного нотаріального округу ОСОБА_4, що відповідало вимогам ст. 244 діючого на той час ЦК України (ст. 717 ЦК України від 16.03.2003 року) та ст. 132 діючого ЗК України.

Відповідно до ст. 6 діючого на той час ЗК України (ст. 81 ЗК України від 25.10.2001 року) та ст. ст. 12,13,14 діючого на той час ЗУ «Про власність» вона набула права власності на вказану в договорі земельну ділянку.

Дар права на земельну частку (пай) відповідно до договору дарування був оцінений сторонами в 100 грн., а грошова оцінка земельної ділянки, визначеної під час укладення договору її оренди, становить 10705 грн.

Зазначена земельна ділянка належала дарувальниці на підставі сертифікатів на земельну частку (пай) серії ВН №0361022 і серії ВН №0361247 виданих 19.09.1997 року Шаргородською РДА Вінницької області.

22 березня 2010 року ОСОБА_3 померла, про що у виконкомі Політанківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в книзі реєстрації смертей в цей же день був зроблений відповідний актовий запис за №04.

Після смерті дарувальниці вона знайшла Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №009010 від 05 грудня 2003 року, згідно якого власницею 2,3750 га. земельної ділянки на території с. Політанки, Шаргородського району Вінницької області є ОСОБА_3.

З даного акту вбачається, що він був виданий на імя ОСОБА_3 на підставі розпорядження Шаргородської РДА Вінницької області від 25.11.2002 року №292. Не зважаючи на те, що вона ще в кінці 2000 року набула право власності на земельну ділянку, відповідач оформив Державний акт про право власності на земельну ділянку на ОСОБА_3

В вересні 2010 року вона звернулась до Шаргородської РДА Вінницької області із заявою про видачу їй державного акту про право власності на отриману в дар земельну ділянку, як цього вимагає ст. 125 ЗК України.

Однак, листом за №01-25-2138 від 12.10.2010 року відповідач відмовив їй в задоволенні її заяви, посилаючись на те, що вона, на його думку, не набула права власності на земельну ділянку.

Вважає таке розпорядження та відмову незаконними.

Просить визнати незаконним розпорядження голови Шаргородської районної державної адміністрації №292 від 25 листопада 2002 року про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_3, яка померла 22.03.2010 року; визнати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 05.12.2002 року №009010 на імя ОСОБА_3; визнати за нею ОСОБА_1 право на земельну ділянку розміром 2,3750 га. на території с. Політанки, Шаргородського району, Вінницької області, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по розгляду справи в суді та за надання їй правової допомоги.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначені вимоги ст.119 ЦПК України не дотримані.

Позовна заява ОСОБА_1 не містить викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору при зверненні в суд.

Крім того, позовна заява не підписана позивачкою, не зазначена дата її подання.

Також, позивачка просить визнати незаконним розпорядження голови Шаргородської РДА від 25.11.2002 року за №292, проте, не додає його до позову, натомість в заяві, що додана до позову, просить витребувати його у відповідача, через складнощі, що виникають у неї з його витребуванням, проте, не зазначає доказів цього та не додає до позову доказів того, що їй відмовлено у видачі вказаного документу відповідачем. До того ж, позивачка просить у вказаній доданій до позову заяві витребувати з Шаргородської держнотконтори відомості про те, чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_3, проте, позивачка не зазначає та не додає до позову доказів на підтвердження виникнення у неї складнощів із витребуванням і вказаних документів, що є спробою покладання на суд обовязків по витребуванню і збиранню доказів, якими позивачка в майбутньому обґрунтовуватиме свої позовні вимоги, що є неприпустимим, оскільки, відповідно до ст.60 ЦПК України, обовязки щодо доказування і надання доказів покладаються на сторони.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_1 не конкретизовані, оскільки в першому та третьому пунктах прохальної частини позову остання просить визнати незаконним розпорядження голови Шаргородської РДА №292 від 25.11.2002 року про видачу державного акту на землю ОСОБА_3 і про визнання за нею ОСОБА_1 права на земельну ділянку розміром 2,3750 га, тоді як в другому пункті прохальної частини позову ОСОБА_1 просить визнати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 5.12.2002 року №009010 на імя ОСОБА_3.

Згідно ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, та по якій не оплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 121,210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шаргородської районної державної адміністрації про визнання розпорядження незаконним, про визнання державного акту на землю недійсним та про визнання права на земельну ділянку залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею даної ухвали, і розяснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Суддя: