У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2011 Справа №2-8628/11

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест»про визнання недійсним кредитного договору, та зобовязання відповідача повернути сплачені кошти , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест»про визнання недійсним кредитного договору №10304 від 18.02.2011 року, та зобовязання відповідача повернути сплачені кошти в сумі 4080 гривень..

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», визначивши підсудність за власним вибором.

Проте з приводу визначення підсудності зауважую наступне.

Згідно ч.2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Із змісту позовної заяви вбачається, що місцезнаходженням відповідача є м. Вінниця вул. Коцюбинського , 20 офіс 303.

Верховний Суд України в Узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009 2010 рік) наголошує на наступному.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти або бере на себе зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх з нарахованими відсотками.

У наведеному закону чітко прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації кредитодавцеві та споживачеві один про одного та щодо умов кредитування; мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, тип відсоткової ставки, сукупну вартість споживчого кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, строк на який кредит може бути одержаний та варіанти його повернення. При цьому в разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання , який повинен її надати, несе відповідальність , встановлену ст. 15 та 23 цього Закону.

Отже, з урахуванням викладеного можна зробити висновок, що застосування Закону України «Про захист прав споживачів»до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе у тому разі, якщо предметом позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типу відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладанню договору. Після укладання договору між сторонами виникають кредитні відносини, тому до спорів щодо виконання цього договору , цей закон не може застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в сфері кредитування.

Таким чином враховуючи вищезазначене, приходжу до переконання, що альтернативна підсудність згідно п. 5 ст. 110 ЦПК України, якою регламентовано визначення підсудності за вибором позивача в разі позову про захист прав споживачів, не може бути застосована до позовних вимог ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності шляхом повернення сплачених коштів.

Крім того, що місцем знаходження відповідача є м. Вінниця, то ще й позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому даний спір тим більше не підсудний Тернопільському міськрайонному суду.

Згідно п. 4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, позовну заяву та всі додані до неї документи слід повернути позивачу для подачі до належного суду за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест»про визнання недійсним кредитного договору №10304 від 18.02.2011 року, та зобовязання відповідача повернути сплачені кошти в сумі 4080 гривень - повернути позивачу для подачі до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Братасюк В.М.