Справа № 22Ц-951/11Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 24 Доповідач: Матківська М. В.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2011 м. Вінниця
ІМЕН?ЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого : Матківської М.В.

Суддів : Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі : Сніжко О.А.

За участю : представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2010 року по справі за позовом комунального підприємства "Житловик" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги по сумісному обслуговуванню будинку та прибудинкової території, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2010 року комунальне підприємство "Житловик" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 1582,64 гр. за надані послуги по обслуговуванню будинку і при- будинкової території за період з 1 січня 2007 року по 1 травня 2010 року.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь комунального підприємства "Житловик" м. Калинівки 1448,78 гр. заборгованості за надані послуги по обслуговуванню будинку та при-будинкової території за період з 18.05.2007 року по 18.05.2010 року, а також 30 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 51 гр. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначила, що рішення суду в частині часткового задоволення позову, вважає незаконним, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити: рішення суду скасувати, а новим рішенням відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судове засідання не з'явився у наданих раніше письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив її відхилити та залишити без зміни законне судове рішення.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 являється власником квартири АДРЕСА_1. Особовий рахунок № 3040.1 відрито на ОСОБА_3 Відповідач не оплачує надані послуги з сумісного обслуговування будинку і прибудинкової території, в зв'язку з чим виник борг в сумі 1582,64гр. за період з 01.01.2007 року по 01.05.2010 року. Виходячи із вимог статей 256 і 257 ЦК України, які визначають 3-х річний строк загальної позовної давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, суд першої інстанції стягнув заборгованість за надані послуги за період з 18.05.2007 року по 18.05.2010 року в сумі 1 448,78 гр.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч. 3 ст. 303 ЦПК України).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача, зокрема її частина 3 зобов'язує споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5).

Відповідно до ст. 29 ч. 1 цього Закону договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Такий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій був укладений відносно квартири АДРЕСА_2 4.02.2008 року із ОСОБА_4, а 12.05.2010 року із ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Тарасюк) Н.І. (а. с. 9, 10).

Відповідно до п. 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на : комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

На час виникнення спірних правовідносин між сторонами (2007-2010 роки) чинним був Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 року, яка втратила чинність у зв'язку із затвердженням такого Порядку постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року.

Згідно із п. 1 зазначеного Порядку було визначено механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який поширювався на суб'єктів господарювання всіх форм власності, що надавали такі послуги, а пункт 5 цього Порядку калькуляційною одиницею розрахунку нормативних витрат визначив 1 кв. м. загальної площі квартир будинку, а не чисельність мешканців будинку.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" у п. 2 ч. 1 ст. 7 органам місцевого самоврядування надав повноваження у сфері житлово-комунальних послуг установлювати ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Органи місцевого самоврядування на підставі ч. 3 ст. 31 цього Закону України, в чинній редакції на момент ухвалення оспорюваного судового рішення, затверджували ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Рішеннями Калинівської міської ради № 7 від 23.01.2007 року та № 173 від 24.03.2008 року затверджено перелік послуг та економічно обгрунтовані тарифи на комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надає КП "Житловик" м. Калинівки по кожному будинку з розрахунку на 1 кв. м. (а. с. 6, 7, 61-76).

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та (або) членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів.

Як встановлено судом такого документального оформлення факту тимчасової відсутності відповідача по справі або ж відсутності послуг, між сторонами по справі не було проведено.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції виконавши вимоги процесуального закону, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дав їм вірну юридичну оцінку, і правильно застосувавши матеріальний закон, прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги являються безпідставними й такими, що не ґрунтуються на діючому законодавстві, яке регулює права та обов'язки надавача послуг КП "Житловик" і права та обов'язки власника житла ОСОБА_3, як споживача житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Копія вірна :