Справа № 2-75/11
провадження у справі № 2/181/11
10 січня 2011 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……..ОСОБА_1
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28.11.1991 року. В обґрунтування позову посилається на те, що проживши з відповідачкою в шлюбі до 2002 року виявилося, що вони мають протилежні погляди на життя та спосіб спілкування. Відповідачка не виявляла до нього поваги в результаті чого він остаточно втратив до неї почуття поваги та любові. На даний час їхній шлюб носить суто формальний характер, оскільки шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо один від одного, крім того, він створив нову сімю, тому збереження шлюбу та сімї він вважає неможливим.
В письмовій заяві до суду позивач просив розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його, не заперечував проти винесення заочного рішення.
В судове засідання відповідачка не з'явилася. Враховуючи, що вона про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, однак про причини неявки суду не повідомляла, суд у відповідності зі ст.169 ч.4 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач.
Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 1991 року (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачкою.
Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що протягом певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.
Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-229 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянами України, зареєстрований 28 листопада 1991 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №468, розірвати.
Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за заявою відповідачки, яка може бути подана протягом 10 днів після одержання його копії.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л. Й. Савицька