Житомирський районний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Чернявського М.В.

при секретарі судового засідання Барабановій Л.С.

за участю позивачки ОСОБА_1 представника позивачки ОСОБА_2 відповідачів: ОСОБА_3; ОСОБА_4;

ОСОБА_5

третіх осіб: ОСОБА_6

представника органу опіки і піклування ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: орган опіки і піклування Житомирської

райдержадміністрації, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила визнати дії відповідачів ОСОБА_3 ОСОБА_8, ОСОБА_4 П незаконними, вселити її разом з сином ОСОБА_9 до будинку № 41 "а" по вул.Островського в с.Іванівка Житомирського району, зобов'язати відповідачів надати їй можливість безперешкодно користуватися спірним житловими будинком, стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 2 000 грн. та понесені нею судові витрати.

Під час судового розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила суд визнати дії відповідачів незаконними, вселити її разом з сином ОСОБА_9 до будинку № 43 "а" по вул. Островського в с.Іванівка Житомирського району, зобов'язати відповідачів надати їй можливість безперешкодно користуватися спірним житловими будинком, стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2 000 грн. та стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

В свою чергу відповідачі за первісним позовом до початку проведення попереднього судового засідання звернулися до суду з зустрічним позовом в якому просили визнати ОСОБА_1 такою, що

втратила право користування спірним житловим будинком № 43 "а" по вул.Островського в с.Іванівка Житомирського району ( а.с.43,44 т.1 ).

Ухвалою суду від 09 вересня 2011 року даний зустрічний позов залишений без розгляду за неявки в черговий раз позивачів за зустрічним позовом в судове засідання ( а.с.276 т.1 ).

Позивачка за первісним позовом у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі та пояснила суду, що вона разом з сином з 2001 року до кінця грудня 2009 року проживала в частині будинку відповідачів, так як перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3

28.12.2009 року вона не змогла попасти до будинку в якому проживала, так як були замінені на дверях замки. Вважає, що відповідачі в такий спосіб чинять їй перешкоди в користуванні та проживанні разом з сином у спірному житловому будинку. Також вважає, що діями відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їй заподіяна моральна шкода, так як вона була позбавлена можливості реалізації власних звичок і бажань та зазнала великого психологічного навантаження.

Представник позивачки за первісним позовом у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки, просив їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на неправомірні дії відповідачів щодо його довірительки. Вважає, що з позивачки за первісним позовом та відповідачів за зустрічним позовом слід стягнути на користь його довірителя заподіяну йому матеріальну та моральну шкоду.

Відповідачі у судовому засіданні позовних вимог позивачки не визнали, вважають їх безпідставними, просили суд їх не задовольняти та пояснили суду, що позивачка ще до розірвання шлюбу добровільно залишила їх будинок та почала проживати у своїй батьків в м.Житомирі. Всі свої речі позивачка спочатку склала в гараж, а потім їх перевезла в м.Житомир. Син позивачки, який є також сином і відповідача ОСОБА_3, проживає у спірному будинку і ніхто йому в цьому будь-яких перешкод не чинить.

Третя особа, ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки та пояснив суду, що він є співвласником спірного житлового будинку і йому належить одна із кімнат в даному будинку. Стверджував, що позивачка сама добровільно залишила спірний житловий будинок та переїхала проживати до своїх батьків в м.Житомир.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування, у судовому засідання просив суд при вирішенні спору врахувати інтереси неповнолітнього сина позивачки.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні в своїх показаннях ствердила, що 28.12.2009 року їй зателефонувала дочка ОСОБА_11 та повідомила про черговий конфлікт зі своїм чоловіком, а також про те, що він замінив замки на дверях свого житлового будинку в якому на той час проживала дочка з сином ОСОБА_12. Дочка попросила її, щоб вона з батьком поїхали в с.Іванівку та забрали її сина ОСОБА_12. Потім дочка зателефонувала до сина ОСОБА_12 і сказала йому, щоб він зібрав усі свої речі, так як його заберуть дід з бабою у яких вони будуть жити.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні в своїх показаннях ствердила, що літом 2009 року вона вимушена була переїхати на

2

¦

проживання з с.Іванівни до своєї баби ОСОБА_10 в м. Житомир за постійних конфліктів між її вітчимом ОСОБА_3 та її матір'ю ОСОБА_1 В грудні 2009 року мати разом з своїм сином від ОСОБА_3, ОСОБА_9, вимушені були за конфліктів з відповідачем ОСОБА_3 також переїхати жити в м.Житомир до своєї матері.

Свідок ОСОБА_14 0.0. у судовому засіданні в своїх показаннях ствердив, що він не знає, чи були замінені замки на дверях спірного житлового будинку, так як не був очевидцем цього. Разом з тим він ствердив, що часто відвідує відповідачів і є очевидцем того, що син відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_9 у вихідні дні та в період шкільних канікул постійно проживає разом з відповідачами у їх житловому будинку.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні в своїх показаннях ствердила, що їй відомо про складні стосунки, що склалися між сторонами у справі останніми роками, а також відомо про те, що у житловому будинку відповідачів в грудні 2009 року було пошкоджено вікно. В її присутності відповідачка ОСОБА_5 з її телефону повідомила про пошкодження вікна в міліцію, а коли пізніше вона пішла до будинку ОСОБА_5, то пересвідчилась в тому, що вікно в будинку дійсно пошкоджено.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідачів та третьої особи і представника третьої особи,а також свідків, з'ясувавши всі обставини справи та дослідивши надані сторонами у справі докази, судом на засадах змагальності сторін встановлені наступні факти.

Судом встановлено наступні факти.

За договором міни, укладеним та нотаріально посвідченим 29 жовтня 1999 року, ОСОБА_15 обміняв належний йому незакінчений будівництвом житловий будинок, що розташований в селі Іванівна, вулиця Островського 43 А на належну ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 квартиру № 111, що знаходиться в місті Житомирі по проспекту Миру, 37 ( а.с.176 т.1 ).

Згідно довідки № 738, виданої 20 листопада 2009 року виконкомом Іванівської сільської ради Житомирського району та області, житловий будинок, який належить ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_6, ОСОБА_3 знаходиться за адресою: с. Іванівка, вулиця Островського 43 А, згідно договору міни від 29.10.1999 року, фактично знаходиться за адресою: с.Іванівка, вул.Островського 41 А, Житомирського району ( а.с.9 т.1).

Рішенням Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Житомирського району від 19 листопада 2009 року надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_17, ОСОБА_3, який розташований за адресою: с. Іванівка, вул. Островського 41 А, Житомирського району та області ( а.с.64 т.1 ) .

Рішенням Житомирського районного суду від 14 червня 2010 року, шлюб, зареєстрований 12 серпня 1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 1461 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано ( а.с.68 т.1 ) .

л

з

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП № 045613, виданого 29 липня 2010 року відділом РАЦС Житомирського РУЮ, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано ( а.с.122 т.1 ).

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 076553, виданого відділом РАЦС Житомирського МУЮ, ОСОБА_3 та ОСОБА_18, зареєстрували шлюб 26 квітня 2011 року ( а.с.163 т.1 ).

Постановою, винесеною 05.01.2010 року ст. дільничним інспектором міліції Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_19, проти ОСОБА_1 та ОСОБА_20 відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі ч.2 ст.6 КПК України за відсутності в їх діях складу злочину, передбаченого ч.І ст. 296 КК України ( а.с.57 т.1 ) .

Постановою, винесеною 05.01.2010 року ст. дільничним інспектором міліції Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_19, проти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено в порушенні кримінальної справи на підставі ч.2 ст.6 КПК України за відсутності в їх діях складу злочинів, передбачених ч.І ст.129 та ч.І ст.29б КК України ( а.с.58 т.1 ).

Встановленим фактам відповідають житлові правовідносини.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а також надати докази, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Під час судового розгляду справи позивачка не надала суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема доказів: які саме дії відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є незаконними, а також саме які перешкоди в користуванні спірним житловим будинком створили їй всі відповідачі.

Суд критично ставиться до доводів позивачки та її представника в тій частині, що заміною замка на вхідних дверях відповідачі створили їй перешкоди в користуванні спірним житловим будинком та вимусили її залишити даний будинок і переїхати на проживання до своїх батьків в м.Житомир, так як у судовому засіданні було встановлено, що між сторонами у справі на ґрунті неприязні склалися складні сімейні стосунки, внаслідок чого після чергового конфлікту, що мав місце 28.12.2010 року між позивачкою і відповідачем ОСОБА_3, позивачка самостійно переїхала на проживання до своїх батьків, Це, зокрема, вбачається із показань матері позивачки, ОСОБА_10 та показань свідка ОСОБА_14 0.0.

Суд не бере до уваги посилання позивачки та її представника на матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи за її заявою на дії відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як доказ того, що заміною на вхідних дверях замка відповідачі створили їй і неповнолітньому сину ОСОБА_12 в такий спосіб перешкоди у вільному доступу в спірний житловий будинок, так як в матеріалах перевірки відсутні належні докази даній обставині, зокрема, протокол огляду місця події в якому було б зафіксовано факт заміни замка саме в тій частині житлового будинку в якій на той час мешкала позивачка, оскільки із позовної заяви позивачки вбачається, що вона з відповідачем ОСОБА_3В проживали в одній частині житлового

4

будинку, а інші відповідачі і третя особа ОСОБА_6, ккд а разом з її колишнім чоловіком є співвласниками спірного будинку, проживають з іншій його частині ( а.с.1,2 т.1 ). Постанова ж про відмову в порушені кримінальної справи від 05.01.2011 року ґрунтується лише на поясненнях позивачки та відповідачів.

Суд також критично ставиться до доводів позивачки, що відповідачі створюють перешкоди в користуванні житлом і для її неповнолітнього сина ОСОБА_12, так як це у судовому засіданні заперечували всі відповідачі і третя особа, а також дані доводи позивачки

спростовуються показаннями її матері, яка ствердила у судовому засіданні, що вона разом з чоловіком поїхали в с.Іванівку 28.12.2010 року та забрали до себе внука ОСОБА_9 після того як позивачка їй повідомила по телефону про черговий конфлікт з відповідачем ОСОБА_3, який відмовлявся впустити її до будинку, а також показаннями свідка ОСОБА_14 0.0. з яких вбачається, що він бачив сина позивачки ОСОБА_9 у вихідні дні та під час канікул в будинку свого батька, а також діда і баби.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позовних вимог позивачки немає.

Керуючись ст.150,ч.4 ст.15б ЖК України, ст.10,11,57,60,209,212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1

ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Петрівни, треті особи орган опіки і піклування Житомирської

райдержадміністрації, ОСОБА_6 про усунення перешкод

в користуванні житлом, відмовити за безпідставністю.

На рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення може

бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської

області через Житомиоський оайонний суд.