Справа № 2-2360/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2011року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

при секретарі Трілі Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант АВТО»про виплату страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 148929,16 грн. страхового відшкодування, 2300грн. збитків через необхідність проведення автотоварознавчих досліджень, 400,00 грн. збитків на евакуацію автомобіля, 550,83 грн. пені, три відсотки річних в розмірі 110,17 грн. та 15 000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування автотранспорту від 16.07.2010р., згідно із яким був застрахований майновий інтерес позивача пов'язаний із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «БМВ»д.н. НОМЕР_1. На виконання даного договору позивачем було здійснено платіж у розмірі 9275,00 грн. Страхова сума на яку був забезпечений транспортний засіб - 175 000,00 грн. Відповідно до договору страхування відповідач взяв на себе зобов'язання виплатити позивачу страхове відшкодування, зокрема, на випадок дорожньо-транспортної пригоди. 14.07.2011 року відбулось ДТП за участю та з вини позивача, про що ним негайно було повідомлено страховика та на наступний день написано заяву про настання страхового випадку. 18.07.2011р. аварійним комісаром відповідача за участю позивача було оглянуто автомобіль та складено акт огляду, при цьому позивач дізнався, що розрахунок збитку буде проводитись у м.Києві іншими працівниками страховика. Зважаючи на це та з метою законного визначення збитків позивач стверджує про те, що змушений був 22.07.2011 року замовити незалежне автотоварознавче дослідження у судового експерта СПД ОСОБА_2 Згідно висновку страховика (відповідача) вартість зазнаної позивачем шкоди 44 776,98 грн., а відповідно до висновку дослідження СПД ОСОБА_2 183483,48 грн. Вартість придатних залишків через пошкодження автомобіля 24 320,00 грн., відтак вважає, що йому до виплати належить із врахуванням договірної франшизи 148 929,16 грн. Крім цього, вважає, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання через безпідставне призупинення розгляду справи, тому розрахував неустойку та разом із понесеними витратами на експертизу та евакуацію автомобіля, які просить стягнути. Настоює на стягнені витрат на правову допомогу, вказуючи на необхідність нею скористатись через протиправну поведінку відповідача.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав їх передчасності та необґрунтованості, покликається, як і позивач, на договір добровільного страхування автотранспорту. Зокрема, вказує на пункти 11.2.1. та 12.24 Правил страхування №119, що є невідємною частиною договору добровільного страхування автотранспорту серії 19С №0352382 від 16.07.2010р., де визначено право страховика на одержання додаткової інформації та відстрочення строку виплати страхового відшкодування, а також на право страховика на власний вибір визначатись із способом обрахунку вартості придатних залишків на випадок договірного тотального знищення автомобіля страхувальника. Зазначає про встановлення відповідачем вартості ціни реалізації застрахованого транспортного засобу, що дорівнює 53 460,00 грн., а тому, зокрема й з цих підстав, величину позовних вимог заперечує та просить у позові відмовити в цілому. Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з таких мотивів.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «УСК «Гарант АВТО»укладено договір добровільного страхування автотранспорту серія 19С №0352382 від 16.07.2010 року, згідно із яким застраховано майновий інтерес позивача повязаний із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «БМВ»д.н. НОМЕР_1. Відповідно до Договору-полісу страхова сума складає 175 000,00 грн., франшиза на випадок настання ДТП з вини страхувальника 1% від страхової суми. На виконання даного договору позивачем було сплачено частину страхового платежу у розмірі 9 275,00 грн., що відповідачем не оспорюється. Строк дії договору страхування з 16.07.2010 року по 15.07.2011 року.

Правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем регулюються Законом України «Про страхування», Главою 67 ЦК України, Договором добровільного страхування автотранспорту 19С №0352382 та Правилами ПАТ «УСК «Гарант АВТО»добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №119 від 23.12.2008 року. Відповідно до п.16.2 Правил страхування №119 у випадку розбіжностей між договором страхування та Правилами страхування пріоритетне значення мають умови вказані у договорі.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно договору страхування відповідач взяв на себе зобов'язання виплатити позивачу страхове відшкодування, зокрема, на випадок ДТП з вини водія, за винятком виключень, що не підпадають під обставини вищезгаданого ДТП.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у якій беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст.61 ЦПК України).

Так, 14.07.2011 року з вини позивача відбулось ДТП, у результаті якого був пошкоджений автомобіль позивача та потерпілої особи. ДТП настало через неврахування ОСОБА_1 дорожньої обстановки, не обрання безпечної дистанції, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Дані обставини доводяться матеріалами адміністративної справи №3-2547/2011, розширеною та первинною довідкою Пустомитівського ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області.

Позивачем у передбачені договором строки було повідомлено відповідача про настання страхового випадку та двічі, 18.07.2011 року та 29.07.2011 року, надано автомобіль для огляду, що підтверджується актом огляду ПАТ «УСК «Гарант АВТО»від 18.07.2011 року та висновком експертного автотоварознавчого дослідження, за яким огляд проводився за присутністю представника відповідача.

Суд погоджується із твердженням позивача про порушення порядку проведення розрахунку розміру збитку зі сторони відповідача.

Так, у п.10.6 Правил страхування №119 вказується на обов'язок страховика, на підставі документів, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин транспортного засобу, здійснити розрахунок розміру збитків, відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 року, передбачено необхідність особистого огляду т/з, що досліджується особою, що складає відповідний висновок.

Окрім цього, суд критично ставиться до наданого відповідачем розрахунку збитку, як до належного доказу по справі, оскільки останній не містить інформації про те де і ким він складений, відсутній підпис особи, що його здійснювала, містяться поточні помилки з приводу дати пошкодження автомобіля та інші неточності.

Натомість Висновки №468/33/11 від 02.08.2011 року та №470/35/11 від 25.08.2011 року відповідачем не спростовані, клопотань про проведення судової експертизи на предмет встановлення величини збитку чи залишкової вартості автомобіля від сторін не поступало.

Суд також не приймає заперечень відповідача в частині ненадання йому на вимогу від 15.09.2011 року позивачем для додаткового дослідження автомобіля щодо визначення швидкості із якою рухався автомобіль безпосередньо перед ДТП зважаючи на наступне. Пунктом 8.2.2 Правил страхування страховиком взято на себе зобовязання протягом двох робочих днів, як тільки стане йому відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування Страхувальнику. Страхувальником повідомлено про подію відповідача з місця події та написано заяву одразу на наступний день, неодноразово надавалось автомобіль для огляду. Тому не заслуговують на увагу твердження представника відповідача про порушення позивачем права відповідача на самостійне розслідування обставин настання страхового випадку. Окрім цього, відповідачем вищевказаною вимогою від 15.09.2011 року за вих. №273 доводилась недостовірна інформація позивачу про право страховика на призупинення розгляду справи на підставі п.11.2.1, у відповідності до згаданого пункту відповідачу, на випадок виникнення сумніву відносно достовірності наданих Страхувальником відомостей та документів надається право лише продовжити строк на складання страхового акту до 90 днів від дня надсилання такого повідомлення.

Право на проведення будь-яких додаткових експертних досліджень виникає у страховика на підставі п.11.2.2 Правил страхування №119, якщо на підставі наданих Страхувальником документів неможливо встановити обставини, причини та розмір збитків. В цьому випадку з метою встановлення обставин, причин та розміру збитків Страховик має право призначити розслідування або експертизу (дослідження). Страховий акт складається Страховиком не пізніше 7-ми робочих днів після отримання Страховиком остаточних результатів такого розслідування або експертизи, але не пізніше, ніж через 90 календарних днів з моменту направлення повідомлення Страхувальнику про призначення розслідування або експертизи (дослідження).

Однак, відповідач жодним чином у своїй вимозі від 15.09.2011 року не зазначає про неможливість та причини з яких ускладнюється встановлення обставин, причини та розмір збитків, володіючи станом на 02.09.2011 року обома експертизами, що були проведені за рахунок позивача, матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_1, та повним обємом інших документів, що у відповідності до Глави 10 Правил страхування №119 є достатнім для виплати страхового відшкодування.

Відтак, починаючи з 02.09.2011 року - моменту отримання відповідачем заяви із супутніми документами про порядок виплати страхового відшкодування на підставі пунктів 11.1, 12.18 Правил страхування №119 відповідач був зобовязаний протягом семи робочих днів скласти страховий акт та протягом пятнадцяти робочих днів здійснити виплату страхового відшкодування. 04.10.2011 року - останній день строку коли таке страхове відшкодування повинно було бути виплачене у відповідності до умов договору. Покликання відповідача на власний розрахунок вартості ціни реалізації транспортного засобу не заслуговують на увагу суду, оскільки розміщення на інтернетплатформі аукціону «АВТОонлайн»здійснювалось на підставі заявки Директора ЛФ ПАТ «УСК «Гарант АВТО», що містить неправдиву інформацію про погодження такого розміщення заявки із страхувальником. Про таке розміщення пропозиції продажу застрахованого авто, як і про його результати відповідач позивача не повідомляв, а результати такого розміщення разом із зобовязуючою пропозицією покупця були дійсні від 14.11.2011р. по 05.12.2011р., що на день розгляду спору жодним чином не гарантує відновлення забезпеченого договором страхування майнового інтересу страхувальника з приводу пошкодження його автомобіля.

Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача різницю між страховою сумою, що складає 175 000 грн. та вартістю придатних залишків в сумі 24 320,84 грн., а також за мінусом франшизи погодженої сторонами у договорі (1750,00грн.). Оскільки відповідач допустив прострочення основного зобовязання, нараховану неустойку не оспорює та власного розрахунку суду не подав, то така підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 625, 992 ЦК України та стягується у розмірі зазначеному позивачем.

Витрати на проведення автотоварознавчих досліджень є повязані причино-наслідковим звязком із протиправними діями відповідача та належним чином підтверджені, а тому згідно ст.22 ЦК України також підлягають до задоволення.

Суд у матеріалах справи не знаходить належних доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 530, 538, 625, 979-991 ЦК України, ст.ст. 16, 20, 21 Закону України «Про страхування»та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 208, 209-212, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія «Гарант АВТО»(м.Київ Новопечерський провулок,19/3 ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 148 929,16 грн. страхового відшкодування, 550,83 грн. - пені, 110,17 грн. - три відсотки річних, 2 300,00 грн. - вартості проведення експертиз, 400,00 грн. - витрат за евакуацію автомобіля та 120,00 грн. судових витрат, всього 152 410,16 грн.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія «Гарант АВТО»(м.Київ Новопечерський провулок,19/3 ) на користь держави 1522,90 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Сихівський районний суд м.Львова до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.