Справа № 2-о-174/11
У Х В А Л А

01.08.2011 м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и л а:

В липні 2011 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась в суд з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2, яка померла 24 грудня 2005 року ощадних книжок, виданих Старокостянтинівською філією №2888/047 на імя ОСОБА_3 та сертифікату на право земельну частку (пай) в КСП Мацевицькерозміром 3,6 умовних кадастрових гектарів, виданого на імя ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_2 Однак, вона не може оформити свої спадкові права, оскільки усі правовстановлюючі документи видано на імя ОСОБА_3, яка 19 лютого 2001 року вийшла заміж і змінила своє прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її одруження.

Заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно розясень, даних в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значенняпри розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Таких доказів ОСОБА_1 до заяви не надала.

Крім того, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона зверталась у встановленому законом порядку до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори з питань оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 і, що при наявності свідоцтва про одруження ОСОБА_2, у якому зазначено, що вже після існування вказаних правовстановлюючих документів вона змінила прізвище на ОСОБА_3, нотаріальна контора відмовила заявниці у оформленні спадщини.

Оскільки згідно ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судами з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, тому на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України заяву слід залишити без руху, про що повідомити заявницю і надати їй строк у пять днів з дня отримання копії ухвали для надання доказів про відмову організацій, які видали правовстановлюючі документи внести у них виправлення та відмову нотаріальної контори оформити спадщину.

Керуючись ст. 121 ч.1, 235 ч.3, 258 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишити без руху, про що повідомити заявницю та надати їй строк у пять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Вказані документи надіслати на адресу Старокостянтинівського районного суду.

У разі невиконання до вказаного терміну вищезазначених вимог закону, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: