Справа № 2-385/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Жмурко П.Я.

при секретарі Шаршонь Т.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанкдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору від 11.10.2005 року, у розмірі 6771,67 гривень, а також понесені ними судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 67,72 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору від 11.10.2005 року, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. В порушення умов договору та вимог законодавства відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.01.2011 року заборгованість становить 6771,67 грн. і складається з наступного: 3731,79 грн. - заборгованість за кредитом; 2241,23 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 298,65 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча неодноразово викликався в судові засідання. З метою повного та всебічного зясування всіх обставин справи, ухвалою Карлівського районного суду від 11.05.2011 року, явка сторін в судове засідання була визнана обовязковою. Незважаючи на неодноразові виклики в судові засідання та прохання суду про особисту участь представника позивача під час розгляду справи, від позивача надійшла заява в якій вони просять суд справу розглядати без його участі і зазначають, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому засіданні, позовні вимоги не визнає і проти задоволення позову заперечує.

В матеріалах справи також є заперечення на позов в якому відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вони не необґрунтовані. Згідно договору від 11.10.2005 року він отримав кредит у розмірі 5000 грн. 18 січня 2008 року позивач звертався до Карлівського райсуду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості за кредитом та відсотками. Судовим наказом від 30 січня 2008 року, по справі №2-н-4/2008р., з нього було стягнуто заборгованість у розмірі 7133 грн. 15 коп. 19 вересня 2008 року Київським ВДВС Полтавського МУЮ відкрито виконавче провадження № 9136197, яке 30.12.2009 року було закінчене у зв'язку зі сплатою боргу. Тому позовні вимоги є безпідставними.

Заслухавши пояснення представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими і задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви клієнта ОСОБА_2 від 11.10.05 р., останньому було відкрито картковий рахунок, з кредитним лімітом в сумі 5000 грн., строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії карти, базова процентна ставка по кредитному ліміту 3% на місяць. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись відповідачем, відповідно до умов та правил надання банківських послуг, якими, окрім іншого, був передбачений штраф у разі порушення ОСОБА_2 умов договору. (а.с. 5-7)

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач зазначає, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобовязання, в результаті чого, станом на 31.01.2011 року, існує заборгованість у розмірі 6771,67 грн.

На підтвердження своїх вимог, позивачем було надано суду розрахунок заборгованості за договором без номеру від 11.10.2005 року, укладеного між ними та ОСОБА_2 (а.с. 3)

У своєму запереченні відповідач зазначає, що у 2008 році Карлівським районним судом було видано судовий наказ по справі №2-н-4/2008 р., яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ ПриватБанкзаборгованість по кредитному договору у розмірі 7133,15 грн. і на даний час заборгованість погашена у повному обсязі.

В судовому засіданні досліджено судовий наказ по справі №2-н-4/2008 р., з якого вбачається, що 30.01.2008 року, з відповідача, дійсно було стягнуто на користь ЗАТ КБ ПриватБанк(яке на даний час являється ПАТ КБ ПриватБанк) заборгованість по кредитному договору у розмірі 7133,15 грн.

19.09.2008 року було відкрито виконавче провадження з виконання даного судового наказу, про що свідчить постанова серії ВП № 9136197. 30.12.2009 року виконавче провадження закінчено у звязку зі сплатою боргу у повному обсязі, про що свідчить постанова серії ВП № 9136197.

В розрахунку заборгованості за договором від 11.10.2005 року, наведено порядок нарахування заборгованості починаючи з 13.10.2005 року. (а.с. 3) В таблиці розрахунку, загальна заборгованість не виведена, заборгованість у розмірі 6771,67 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, виведена окремим пунктом. З розрахунку не зрозуміло чи врахована позивачем, під час розрахунку позовних вимог, сума заборгованості, яка була стягнута з ОСОБА_2 на виконання судового наказу по справі №2-н-4/2008 р.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

На підставі наданого позивачем розрахунку суд не має можливості зробити висновки про дійсний розмір заборгованості ОСОБА_2 Представник позивача в судові засідання не зявлявся і інших доказів, в обґрунтування позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 6771,67 грн., не надав.

У позовній заяві також не зазначено, з якого моменту, позивачем нараховувалась заборгованість по кредитному договору від 11.10.2005 року.

З матеріалів справи також не зрозуміло чи закінчився строк дії кредитної карти на даний час. Згідно заяви клієнта ОСОБА_2 від 11.10.05 р., строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної карти. (а.с. 5) Строк дії кредитної карти в матеріалах справи не значиться.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.10.2005 року, у розмірі 6771,67 грн., не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними судові витрати, проте враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, суд не вбачає для цього підстав.

Керуючись ст. ст. 526, 629, 1048, 1049, 1054 ст. ст. 57, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанкдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Суддя Жмурко П.Я.