Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/2389/11 Головуючий у 1-й інст. Брагін
Категорія 57 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Андрусівське автопідприсмство 11838" про відшкодування витрат на проїзд, зобов'язання виконувати закони України за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 12 серпня 2011 року, -

встановила:

Рішенням Андрушівського районного суду від 12 серпня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просив рішення скасувати та задовольнити його позов. Зокрема, зазначив, що судом не надано оцінку проїзним документам, які він надав на підтвердження проведення оплати послуг перевізника.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни передбачено пільги, зокрема, у вигляді безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах області (Автономної Республіки Крим) за місцем проживання.

Частиною 1 ст. 38-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що інваліди, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів першої групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім метрополітену і таксі), а також всіма видами приміського транспорту.

Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, дитиною війни, та має право на пільги, встановлені вищевказаними законами (а.с. 18, 19).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач має право на безоплатний проїзд, відповідно до вимог Законів України "Про соціальний захист дітей війни" та "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", проте належних доказів порушення свого права ним не надано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує право ОСОБА_1 на безоплатний проїзд (а.с.3 ). Відповідні роз'яснення були надані ОСОБА_1 управлінням праці та соціального захисту населення Андрушівської райдержадміністрації (а.с.6,8), Андрушівською районною державною адміністрацією (а.с. 10).

Надані позивачем суду копії проїзних документів, на підтвердження понесення ним витрат на проїзд в сумі 911 грн. 14 коп., не можуть бути прийняти судом в якості належних та допустимих доказів, в контексті вимог ст. 60 ЦПК України, оскільки не містять прізвища особи, яка їх придбала (використала), на більшості з них немає дати поїздки та найменування населеного пункту (а.с. 13-16). Крім того, позивачем надано проїзні квитки із послідовними серійними номерами (№№04, 69, 67 та інші).

З врахуванням вимог ст. 3 ЦПК України, судом, також, правильно відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача в майбутньому виконувати вимоги Закону України "Про транспорт".

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 12 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді