Справа № 2-173/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Синиці Л.П., при секретарях судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Орловецька» с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, третя особа Відділ Державного комітету із земельних ресурсів у Городищенському районі Черкаської області про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Птахофабрика Орловецька» про розірвання договору оренди землі, мотивуючи її тим, що 12.09.2006 року вона уклала з товариством Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого передала у користування ТОВ «Птахофабрика Орловецька» земельну ділянку площею 3,14га., що розташована на території Орловецької сільської ради Городищенського району, та належить йому на праві приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР №148582, виданого 23.09.2004 року. За умовами п.9 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі у розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у строки з 15 серпня по 31 грудня кожного року - пункт 11 договору. У п.13 договору передбачено, що розмір орендної плати змінюється залежно від змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, та у випадках передбачених Законом. Відповідач з моменту укладення договору і до подання позову, систематично не виконує умови договору, щодо сплати орендної плати в повному обсязі. Орендар, всупереч вимогам Указу Президента України «Про невідкладні заходи, щодо захисту власників земельних ділянок і земельних часток (паїв) від 19 серпня 2008р. №725/2008 встановив розмір орендної плати 1,5% від грошової оцінки. Указом Президента України передбачений мінімальний розмір орендної плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення і цей розмір не може бути меншим 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Окрім викладеного, відповідач всупереч вимогам договору (п.9) та ст.23 Закону України «Про плату за землю», з моменту укладення договору, і до цього часу не враховує індексацію грошової оцінки земельної ділянки від якої залежить розмір орендної плати. Ст. 24 Закону України «Про плату за землю» передбачає, що грошова оцінка землі застосовується для економічного регулювання земельних відносин при укладенні цивільно правових угод, передбачених законодавством України. Відповідач невірно і всупереч вимогам Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003р. №1378-ІУ визначив нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Фактично закон передбачає що нормативна грошова оцінка встановлюється для визначення орендної плати за землі державної та комунальної власності, а стосовно земель приватної власності, то визначення розміру орендної плати має базуватися на експертній грошовій оцінці земельних ділянок, здійсненій сертифікованим оцінювачем. Ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачає припинення договору оренди землі шляхом його розірвання у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору. Відповідач систематично не виконує умови договору, закону, не виплачуючи орендну плату в повному обсязі, грубо порушує норми ст. ст. 525, 530, 531 ЦК України, а також вимоги ст. ст. 125, 126, 152 Земельного Кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 3, 213, 215 ЦПК України, Законами України «Про оплату за землю», «Про оренду землі», Земельним Кодексом України, ст. ст. 525, 530, 531 ЦК України, просила, розірвати договір оренди землі укладений між нею та відповідачем від 12.09.2006 року.

За ухвалою суду від 10.03.2011р., до участі по справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, залучено Відділ Державного комітету із земельних ресурсів у Городищенському районі Черкаської області.

В судовому засіданні позивач, представники позивача предявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, вказавши, що товариство з часу укладення договору оренди землі систематично не виконує його умов, так, оплата в натуральній формі, передача зерна, в рахунок орендної плати не була оформлена відповідним актом прийому-передачі продукції (п.12 договору оренди землі), розрахунок проводився не в строки визначені договором (п.11 договору оренди землі), зерно було неналежної якості, брудне, містило багато сміття, оплата за оренду землі розрахована з розміру орендної плати у 1,5% від грошової оцінки, що передбачав договір коли його укладали, при цьому, Указ Президента, де передбачено мінімальний розмір орендної плати в 3% не виконується, при розрахунку орендної плати не враховується: індексація (п.9 договору оренди землі та ст.23 Закону України «Про оплату землі»); індекси інфляції (п.10 договору оренди землі), крім того, товариство не переглянуло умови щодо відсоткової ставки, хоча було відповідне звернення (заява), приховувало свою фактичну адресу знаходження, оскільки за своєю юридичною адресою по вулиці Далекосхідна, 12, в місті Городище, не знаходилося, і відповідно всі спроби відшукати відповідача з метою укладення додаткової угоди в частині збільшення орендної плати закінчились нічим, та у 2010 році при розрахунку по орендній платі окремі представники товариства пропонували підписувати новий договір з іншим товариством, не пояснивши, що це за товариство, хто його засновник, при тому, що дія договору оренди землі із «ТОВ «Птахофабрика «Орловецька» ще не закінчувався, і лише за такої умови здійснювався розрахунок. При цьому, ні позивач, ні представник позивача не заперечували те, що з моменту укладення договору оренди і до часу звернення до суду з позовом, орендодавець кожного року отримував від орендаря орендну плату, яка на його думку повинна була бути більшою, а зерно, яке відповідач видавав йому в рахунок орендної плати мало бути більш вищої якості.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та зазначив, що ніяких правових підстав розривати договір оренди земельної ділянки від 12.09.2006 року в позивача немає. При цьому пояснив, що товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Орловецька» та позивач 12.09.2006 року уклали договір оренди землі терміном на 5 років з виплатою орендної плати в розмірі 1,5% від вартості земельної ділянки. У відповідності ст.18 ЗУ «Про оренду землі» договір набирав чинності після його державної реєстрації про що чітко записано в п.20 договору. Виходячи з вимог Закону та змісту договору оренди землі останній набрав чинності з 17.07.2007 року. В п.9 договору оренди землі зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі в розмірі 1,5%, але конкретно не записано в якій же формі оплати орендодавець бажає її отримувати. А тому слід вважати, що сторони домовились, що у грошовій сумі плата буде становити 1,5% грошової вартості земельної ділянки чи за бажанням орендодавця сільськогосподарську продукцію на вказану суму. Згідно рішення засновника ТОВ «Птахофабрика «Орловецька» грошова вартість земельних ділянок Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області (Мічурінська сторона була збільшена до 3% відсотків і складала в 2009р. 19169,69грн. (орендна плата 575,09грн. або 600кг. зерна) і (Калінінська сторона грошова вартість земельної ділянки складала 21123,75грн.(орендна плата 633,71грн. або 700кг. зерна). В такому розмірі вона була виплачена усім без виключення орендодавцям, що більше ніж в двічі перевищує орендну плату передбачену в договорі 1,5% від вартості земельної ділянки зазначеної в п.9 договору оренди грошові оцінки земельних ділянок складають (16181,96грн. і 17831,46грн.). У 2010 році грошова вартість земельних ділянок (Мічурінська сторона складала 20298,82грн. (орендна плата 608,96грн. або 600кг. зерна) і (Калінінська сторона, грошова вартість земельної ділянки складала 22367,97грн. (орендна плата 671,04грн. або 700кг. зерна). В такому розмірі орендна плата була виплачена майже 900 орендодавцям, які погодились переукласти договори оренди землі на новий термін за згодою двох сторін. А орендодавцям, з якими не було досягнуто двохсторонньої домовленості, в тому числі із позивачем, орендна плата до закінчення терміну дії договору становить 1,5%. Щодо зміни розміру орендної плати, то вона можлива тільки після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов, передбачених ст. ст. 14, 15, 18, 20, ЗО ЗУ «Про оренду землі», підписання договору оренди та його реєстрації, і з цього часу він набирає чинності та може бути змінений за взаємною згодою сторін, зокрема і в частині розміру орендної плати (ст.638 ЦК України, статей 16,21,25 ЗУ «Про оренду землі»). Орендодавець, позивач по справі, з власної вини не отримує нараховану орендну плату, а тому його доводи щодо неналежного виконання відповідачем умов договору оренди землі, не відповідають дійсним обставинам справи. У ст.24 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У п.13 договору оренди землі зазначено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін, але конкретно не зазначено в який термін і яким чином. Відповідно до ч.2 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» - розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. З часу укладення договору і по день звернення до суду позивач жодного разу не звертався ні з письмовими ні з усними вимогами до орендаря про неналежне виконання передбачених, як законом так і договором зобов'язань по виплаті орендної плати, або про розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.24, 25 цього Закону та умовами договору. Підпунктом «д» ч.1 ст.41 Земельного кодексу України зазначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою являється систематична несплата орендної плати. Відмова позивача від отримання плати в будь-якій формі, про що він зазначає в позовній заяві і безпосередньо в судовому засіданні не говорить про системність невиконання зобов'язань стороною умов спірного договору.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 02.02.2002 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» у редакції Указу Президента України від 19.08.2008 року №725, зокрема запровадження орендної плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у розмірі не менше 3%, не є обовязковими, тому, що зміни були прийняті після укладення сторонами договору оренди, за якими сторони досягли домовленості під час його укладення, а тому носить рекомендаційний характер і не може бути підставою для зміни умов договору оренди, чи розірвання договору оренди землі. В п.3 даного Указу зазначено, що він набирає чинності з дня його опублікування. В тексті Указу відсутнє посилання про те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін. При цьому, з часу набрання законної сили Указом Президента України «Про невідкладні заходи, щодо захисту власників земельних ділянок і земельних часток (паїв)» від 19.08.2008 року, №725/2008, орендна плата позивачу, за ініціативою відповідача, всупереч вимогам п.9 діючого договору, без укладення додаткових угод, сплачувалась в розмірі 3 відсотків від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації.

Виходячи із вище викладеного, на підставі норм ЦПК України, статей 626, 651 ЦК України, статей14,15,18, 20, 21, 24, 25, 30,32 ЗУ «Про оренду землі», представник відповідача, просить, ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Відділ Держкомзему у Городищенському районі Черкаської області до суду не зявилися, надіслали лист про слухання справи без їх участі, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають, вказавши, що орендар повинен був виплачувати орендну плату на один пай з розрахунку 3% від грошової оцінки землі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, врахувавши думку третьої особи, висловлену в листі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не обґрунтована та не підлягає до задоволення, бо сторона позивача (позивач, представник), не довели своїх позовних вимог в повному обсязі, що є їх обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу та розяснено позивачу, представнику позивача їх права, обовязки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 12.09.2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, за яким орендодавець ОСОБА_3, що діє на підставі державного акту серія ЧР №148582, з одного боку, надала, та орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика «Орловецька», з другого боку, прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Орлвецької сільської ради, Городищенського району Черкаської області, загальною площею 3,14 гектарів, при нормативно грошовій оцінці земельної ділянки 16181,96грн., строком на пять років, та 25.12.2006 року зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» Городищенський районний відділ, про що запис внесено до Державного реєстру земель. Тобто, спірний договір оренди землі набув чинності з 25.12.2006 року, і діє до 25.11.2011 року.

Відповідно до ст. ст. 13, 14, 19 Закону 161-ХІУ, договір оренди землі це угода сторін про взаємні зобовязання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляд, індексації передбачаються умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов, передбачених ч.2 ст. 14 даного Закону, підписання договору оренди та його реєстрації він набуває чинності та може бути змінений лише за взаємною згодою сторін, у тому числі і в частині розміру орендної плати.

За умовами п.9 вказаного договору оренди землі, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі в розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації.

Згідно зі 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Договір між сторонами укладено в 2006р., тобто, у період дії Указу Президента України від 2 лютого 2002р. № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким був встановлений мінімальний розмір орендної плати у 1,5%, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки і є обовязковим з дня набрання Указом чинності. В тексті Указу відсутнє посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому на думку суду, змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін.

Таким чином, позивач, його представник, посилаючись на положення нормативно-правового акту, дія якого на спірні правовідносини не поширюється, помилково вважають, що у відповідача на підставі цього нормативного акту виник обов'язок самостійно внести зміни до договору оренди та збільшити розмір орендної плати до 3 % величини нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.

Тим більше, що відповідно до зборів засновників ТОВ «Поляне», ТОВ «Черкаси Дніпро», ТОВ «Птахофабрика «Орловецька», ТОВ «МТС»Альфа-Агро», ТОВ «Берег» від 19 травня 2009 року, виписка з протоколу №1, на обговорення питання «Про економічне обґрунтування щодо збільшення орендодавцям орендної плати за користування земельними ділянками з 1,5% до 3% у відповідності пропозицій зазначених в Указі Президента України від 19.08.2008 року №725 у 2009-2010 роках», п.4 порядку денного, було прийнято рішення: змінити розмір орендної плати в діючих договорах з січня 2010р. з 1,5% на 3%, шляхом укладення нових договорів з обовязковим складанням технічної документації, погодження меж з іншими орендодавцями та реєстрацією справ у ДЗК; з ціллю збільшення виплати розміру орендної плати за землю і розмірі 3% та обєднання усіх с/г підприємств в одне підприємство ТОВ «Черкаси Дніпро» прийняти рішення про укладення нових договорів оренди землі між усіма орендодавцями на ТОВ «Черкаси Дніпро», с. Калинівка, Городищенського району, яке є економічному плані найстабільнішим підприємством з широко розвинутою інфраструктурою сільськогосподарського виробництва; усім орендодавцям без виключення у 2009 році розпочати виплату орендної плати без проведення змін у договорах у розмірі 3%, а з 2010 року орендодавцям, які укладуть нові договори оренди земельних ділянок уже з ТОВ «Черкаси Дніпро» оренду плату проводити у розмірі 3%; для тих орендодавців, хто не побажає укласти нові договори оренди землі продовжувати виплачувати по діючих договорах у розмірі 1,5% до закінчення терміну дії договору оренди землі. І на виконання якого, позивач у 2009 році отримала орендну плату саме в розмірі 3%, що підтверджується як відомістю на виплату в рахунок оренди земельного паю за відповідний рік, так і самою позивачем в судовому засіданні, яка у 2010р. відмовляючись переукладати договір оренди землі, відмовилася отримувала орендну плату за цей рік в розмірі 1,5%, чи то грошима, чи то зерном, хоча відповідач, в 2010 році звертався до позивача з пропозицією, чого в судовому засіданні ні позивач, ні його представник не заперечували, переукласти діючий договір оренди та встановити орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд вважає, що посилання позивача, його представника на невідповідність розміру орендної плати в діючому договорі оренди приписам Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008, як на підставу розірвання договору, є необґрунтованими.

Також суд, - критично ставиться до посилань представника позивача, позивача, що вона звертався із заявою, на адресу, що зазначена в договорі, до товариства з проханням збільшити розмір ставки орендної плати, але відповідач, порушуючи пункт 13 договору оренди землі, не розглянув її пропозицію, бо це не підтверджено матеріалами справи, не надано суду належних доказів, які б підтверджували факт звернення позивача до відповідача з такою пропозицією в період часу з серпня місяця 2008 року по 24.12.2009 року, тобто, в період, коли відповідач був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, чи по 07.02.2011р., день коли позивач звернулася до суду з позовом, хоча в цей період позивач отримувала від відповідача орендну плату, тобто, мала можливість вирішувати любі питання щодо договору оренди; - критично оцінює посилання представника позивача як на причину не укладення додаткової угоди щодо збільшення орендної плати та на підставу розірвання договору оренди, відсутність відповідача за зазначеною в договорі юридичною адресою по вул.Далекосхідна,12, в місті Городище, Черкаської області, оскільки позивач мав змогу спілкуватися з представниками відповідача в селі Орловець, Городищенського району Черкаської області, де знаходилася і знаходиться контора відповідача та де проживає сама позивач, однак, цього позивачем зроблено не було.

При цьому, суд бере до уваги те, що позивач свідомо не прийняв пропозицію відповідача, висловлену в 2010 році, щодо можливості збільшення розміру орендної плати, маючи на меті, в подальшому ставити питання про розірвання договору оренди землі у звязку з невиконанням відповідачем його умов.

Що стосується посилання позивача, його представника, як на підставу розірвання договору на те, що відповідач не враховує індексацію грошової оцінки земельної ділянки від якої залежить розмір орендної плати, то суд вважає, що вони, також є необґрунтованими, оскільки підставою для нарахування орендної плати за землю є договір оренди земельної ділянки, у якому встановлюється розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю, однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, при цьому орендну плату земельної ділянки встановлено у відсотках від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та передбачено індексацію цієї плати, нормативна грошова оцінка земельної ділянки щороку уточнюється на коефіцієнт індексації, розмір якого залежить від індексації за попередній рік, тобто грошова оцінка індексується на цей коефіцієнт, і юридичні особи самостійно обчислюють суму орендної плати на земельні ділянки. Отже, орендар самостійно розраховує розмір орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що і підтверджується: - довідкою Відділу ОСОБА_4 у Городищенському районі Черкаської області від 04.08.2010р. за №6661/01-08, де наведено нормативну грошову оцінку земельної частки (паю) по Орловецькій сільській раді з коефіцієнтом інфляції 3,20 (колишнє КСП «Мічурінець», рілля 22367,97грн., колишнє КСП «Мічурінець», рілля 20298,82грн.); - довідкою №2/01-05 від 02.02.2011 року, видана Управлінням агропромислового розвитку Городищенської райдержадміністрації, в якій вартість: пшениці, що видавалася в рахунок орендної плати за земельні та майнові паї за 2009 2010 роки по Городищенському району становила 1200 гривень за тону, вартість ячменю, що видавався в рахунок орендної плати за земельні та майнові паї за 2009 2010 роки по Городищенському району становила 1100 гривень за тону; - довідкою адміністрації ТОВ «Птахофабрика «Орловецька» за №41 від 11.03.2011р., в якій наведено розрахунок орендної плати, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) в розмірі 20298 гривень 82 копійки та розміру орендної плати за договором в 1,5 відсотка від зазначеної оцінки землі, орендна плата в грошовій формі за 2010 рік без відрахування 15 відсотків податку з доходу фізичних осіб, мала б скласти 304 гривні 48 копійок і позивач мав би отримати, в перерахунку на натуральну форму оплати, менше 300 кілограм пшениці, із зазначенням, що існує заборгованість на кінець звітного періоду; - інформацією наданою Головним управлінням статистики у Черкаській області від 12-12/2007 від 26.09.2011; - довідками Відділу Держкомзему у Городищенському районі Черкаської області за №2532/01-08 від 09.11.2011р., за №2657/01-08 від 23.11.2011р. , та інформацією ДПІ у Городищенському районі, яка містить розяснення щодо застосування індексу споживчих цін для визначення розміру орендної плати, повідомляє, що відповідно до статті 29 Податкового кодексу для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, і відповідно до цієї ж статті центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою Кі = І 10 : 100, де І індекс споживчих цін за попередній рік.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні списку пайщиків, які отримали орендну плату, що оформлений відомістю на виплату в рахунок оренди земельного паю, позивач у 2010 році відмовилася отримувати в рахунок орендної плати грошові кошти, зерно; а за 2009 рік отримала 300кг. пшениці, 300кг. ячменю, що і було підтвердженою в судовому засіданні самою позивач.

Належних та достатніх доказів про те, що позивач, у зазначені роки отримала меншу орендну плату чи взагалі її не отримувала по вині відповідача, ані позивач, ані його представник, суду не надали.

Тобто, зазначені обставини підтверджують те, що орендна плата розрахована відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 №783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель» (пункт 3); ОСОБА_4 Державного комітету України із земельних ресурсів від 11.01.2010 №641/22/6-10, який повідомив, що нормативно грошова оцінка земель населених пунктів, яка проведена за вихідними даними станом на 01.04.1/96р., та грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка проведена станом на 01.07.95р., підлягають індексації станом на 01.01.2010 на коефіцієнт 3,2, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за 1996 рік 1,703, 1997 рік 1,059, 1998 рік -1,006, 1999 рік 1,127, 2000 рік 1,182, 2001 рік 1,02, 2005 рік 1,035, 2007 рік 1,028, 2008 рік 1,152 та за 2009 рік 1,059. Коефіцієнт розрахований виходячи із середньорічного індексу інфляції за 2009 рік 115,9%. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалась; ОСОБА_4 Державної податкової адміністрації України від 13.01.2009 №374/7/15-0717 (ОСОБА_4 України від 09.01.09р. №14-222-6/87 стосовно інформування власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель, ОСОБА_5 України від 08.01.09 №11/1-8-6 про середньорічний індекс інфляції за 2009 рік), в якому зазначено, грошова оцінка сільськогосподарських угідь підлягає індексації станом на 01.01.2009 на коефіцієнт 3,022, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за 1996 рік 1,703, 1997 рік 1,059, 1998 рік -1,006, 1999 рік 1,127, 2000 рік 1,182, 2001 рік 1,02, 2005 рік 1,035, 2007 рік 1,028, 2008 рік 1,152 та за 2009 рік 1,059. Коефіцієнт розрахований виходячи із середньорічного індексу інфляції за 2009 рік 115,9%. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалась. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі на 2009 рік розраховується виходячи із середньорічного індексу інфляції за 2008 рік -125,2% відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою №783

Отже, вищевикладене, спростовує твердження позивача, представника позивача, що відповідач не враховував індексацію грошової оцінки земельної ділянки при розрахунку орендної плати (п.9 договору оренди землі), як і не врахував при обчислені розміру орендної плати за землю індексів інфляції (п.10 договору оренди землі)

Щодо посилання представника позивача як на підставу розірвання договору на ту обставину, що передача продукції (зерна пшениці та ячменю) в рахунок орендної плати не оформлялася актами прийому-передачі, то суд вважає, що ця обставина не може бути підставою розірвання договору, оскільки зі змісту пункту 12 спірного договору оренди однозначно не витікає, що при передачі продукції необхідно оформляти саме акти прийому-передачі, а не інші акти і вважає, що відомості отримання орендодавцями орендної плати є належними та достатніми доказами про отримання позивачем орендної плати від відповідача в повному обсязі. При цьому, суд бере до уваги, що сторона позивача ніяких доказів про те, що при отриманні орендної плати в натуральній формі вона наполягала оформляти саме актами прийому-передачі продукції, а їй відповідач відмовив, суду не надала.

Також, суд, не бере до уваги посилання позивача, представника позивача, що отримана сільськогосподарська продукція в рахунок оплати за використання земельної ділянки (паю) не мала належної якості, бо останні не довили цю обставину.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст. ст. 525, 530, 531, 640 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 125, 126, 152 Земельного Кодексу України, ст. ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 29 Податкового кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 №783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель», Указом Президента України від 2 лютого 2002 року № 92/2002, Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008, ОСОБА_5 Державної податкової адміністрації України від 13.01.2009 №374/7/15-0717, ОСОБА_5 Державного комітету України із земельних ресурсів від 11.01.2010 №641/22/6-10, ст. ст. 10, 11,13, 14, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Орловецька» с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, третя особа Відділ Державного комітету із земельних ресурсів у Городищенському районі Черкаської області про розірвання договору оренди землі, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6