Справа № 2с-1/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2011 року Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області - Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №2 н-101/2010 про стягнення заборгованості за використаний природній газ.

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Томаківського районного суду знаходилась справа за заявою ПАТ Дніпропетровськгаз в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства 53401, м.Марганець вул.Крупської 33, до ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за газ.

01 грудня 2010 року дана заява була розглянута з винесенням судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 483 грн. 23 коп.

Судом була направлена копія судового наказу боржникові для відома.

16 грудня 2010 року від боржника, ОСОБА_1 надійшла до суду заява про скасування судового наказу, посилаючись на те, що 01 грудня 2010 року суддя Томаківського районного суду Скрипченко Д.М. видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз»в особі Марганецького управління з експлуатації газового господарства заборгованості за використаний природний газ у сумі 483 грн.23 коп. , а також витрат , повязаних зі сплатою судового збору в сумі 25 грн.50 коп .і витрат на інформаційно-технічне забезпечення по розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.

Вказаний вище наказ 08 грудня 2010 року судом направлено на його адресу і 10 грудня 2010 року він отримав поштою копію судового наказу .

В установлений статтею 104 ЦПК України 10-денний строк з дня отримання судового наказу він подав заяву про його скасування.

Боржник заперечує проти вимог позивача щодо стягнення з нього у безспірному порядку грошових сум в якості заборгованості за використаний природний газ. Він вважає , що у нього є правові підстави для оспорювання заборгованості за використаний природний газ, оскільки заявник не зазначив та не надав належних доказів щодо тієї обставини , яка слугувала утворенню заборгованості .

Розрахунок заборгованості за послуги газопостачання стягувачем суду не надано , а саме в розрахунку мало бути зазначено кількість осіб , що користуються послугами газопостачання , норми споживання газу за кожний конкретний період часу та вартість послуг газопостачання в кожному конкретному періоді часу. Стягувач надав суду тільки копію особового рахунку боржника, із якого неможливо встановити причину утворення заборгованості , якщо така мала місце .

Крім того, із копії особового рахунку боржника вбачається , що в розрахунок заборгованості входять і грошові суми , які нараховувались стягувачем поза межами строків позовної давності.

Так, в розрахунку стягувача приведені суми заборгованості за 2005 , 2006 та 2007 роки , для стягнення яких немає правових підстав. Бо, навіть якщо за вказані вище роки і утворилась заборгованість по сплаті послуг газопостачання , то правових підстав для її стягнення у грудні 2010 року не має.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Позовна давність це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стягнення сум заборгованості за 2005-2007 роки знаходиться за межами строку позовної давності. Фактично у боржника і не було заборгованості у вказаних вище роках.

Разом з тим боржник наполягає на застосуванні строку позовної давності до вимог стягувача , який раніше взагалі не предявляв до нього будь-яких претензій.

Що стосується заборгованості за 2008-2010 роки , то він своєчасно і в повному обємі оплачує послуги газопостачання , що підтверджується копією його особового рахунку №70546 , яку надав суду стягувач.

Із особового рахунку вбачається , що являючись абонентом послуг газопостачання , ОСОБА_1 постійно , починаючи з 13 січня 2005 року оплачує послуги газопостачання. Як абонент послуг газопостачання він використовує природних газ тільки для потреб газової плити. Інших газових приладів у будинку не має , газовий лічильник відсутній . З 2005 року він в будинку проживає один , що підтверджується довідкою Преображенської сільської ради , а тому зобовязаний оплачувати послуги газопостачання за нормами споживання газу на одну особу та за один газовий прилад . Норма споживання / у разі відсутності газового лічильника та за відсутності гарячого водопостачання і газового водонагрівача / на газову плиту встановлена у розмірі 18,3 куб.м за одну особу на місяць . Вартість цієї норми споживання / з 1 серпня 2010 року / відповідно до Постанови НКРЕ № 812 від 13.07.2010 року становить 14,6034 грн. Саме вказану вище суму він і сплачує щомісячно /15 грн./ . Із особового ж рахунку вбачається , що стягувач нараховував оплату послуг газопостачання з 1 серпня у подвійному розмірі 32 грн.56 коп. на місяць . В минулі періоди часу стягувач також нараховував вартість послуг постачання , виходячи із іншої кількості осіб , що проживають у будинку , тоді як з 2005 року боржник проживає у будинку один.

Із вищенаведених обставин слідує , що стягнення з ОСОБА_1 грошових сум на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Марганецького УЕГГ не може мати місце на підставі судового наказу , бо заявлені стягувачем вимоги про стягнення заборгованості , при їх оспорюванні ОСОБА_1, мають розглядатися в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав повністю.

Представник ПАТ Дніпропетровськгаз в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства, проти заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу заперечував , посилаючись на те, дана заборгованість була нарахована вірно та не має підстав для його скасування.

Суд, переглянувши заяву ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи №2н-101/10 заявою ПАТ Дніпропетровськгаз в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства 53401, м.Марганець вул.Крупської 33, до ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за газ, та заслухавши боржника та представника ПАТ Дніпропетровськгаз в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства, вважає за потрібне заяву ОСОБА_1 задовольнити , та скасувати судовий наказ №2н-101/2010 про стягнення з ОСОБА_1, заборгованість за використаний природній газ у сумі 483 грн. 23 коп., а також витрат , повязаних зі сплатою судового збору в сумі 25 грн.50 коп. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення по розгляду цивільної справи в сумі 30 грн., так як безпідставно було нараховано та стягнуто з ОСОБА_1 вищезгадану заборгованість.

На підставі викладеного і керуючись ст.105-1,106 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 01 грудня 2010 року по справі № 2н-101 /2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Марганецького управління з експлуатації газового господарства за використаний природний газ у сумі 483 грн.23 коп. та витрат , повязаних зі сплатою судового збору в сумі 25 грн.50 коп. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення по розгляду цивільної справи в сумі 30 грн.

Роз»яснити представнику ПАТ Дніпропетровськгаз в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку з додержанням загальних правил щодо пред»явлення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Суддя: ОСОБА_2