Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2011 Справа №2-5702/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого-судді: Дуди О.О.

з участю секретаря: Шилівської М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ігровицької сільської ради Тернопільського району, треті особи Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації, Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті його мати ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно 1/2 частину будинку з надвірними побудовами і спорудами по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району. Вказав, що є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, однак не може оформити право власності на зазначене майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок.

Позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на мотиви, викладені в заяві, просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав суду письмову заяву, згідно якої просить слухати справу за його відсутності.

Представник Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи судом повідомлявся.

Судом встановлено наступні обставини.

Заповітом від 13.08.1997 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Ігровицької сільської ради, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 на випадок смерті належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району.

09.06.2009 року ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №085385, виданим Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №19 від 10.06.2009 року.

Згідно технічного паспорту, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 08.06.2011 року, житловий будинок по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частині.

Як вбачається з довідок №284 від 10.06.2010 року, №408 від 20.07.2011 року виданих Ігровицькою сільською радою Тернопільського району станом на 01.07.1990 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором, членами якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Разом з ОСОБА_3 проживав без реєстрації її син ОСОБА_1

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1501/02-31 від 08.07.2011 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину будинку з надвірними побудовами і спорудами по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.17, ст.18 Закону України "Про власність" майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. У власності осіб, що ведуть фермерське господарство, може бути майно, зазначене в статті 13 цього Закону.

Як розяснив Верховний Суд України у п.6 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N 20 "положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних."

Враховуючи наведене, члени колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не втратили право на будинковолодіння по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району, частка власності у майні колгоспного двору кожного із членів колгоспного двору становить 1/2.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом на спадкове майно - 1/2 частину будинковолодіння по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району.

Спадкоємцем спірного будинку за заповітом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1, який прийняв спадщину згідно ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, до спадкового майна належить 1/2 частина будинковолодіння по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району, крім цього позивач набув право власності на 1/2 частину будинку як член колгоспного двору, який не втратив право на частку у його майні.

Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що на даний час ОСОБА_1 не може оформити право власності на вказане майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.ст.17, 18 Закону України "Про власність", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ігровицької сільської ради Тернопільського району, треті особи Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації, Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Шевченка, 18 у с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.