Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-18/11
Р І Ш Е Н Н Я

28.03.2011м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Закорецькій М.Ю.,

за участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «БІГ Енергія» в особі ОСОБА_4 філії ВАТ ОСОБА_3 «БІГ Енергія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2008 року Відкрите акціонерне товариство ОСОБА_3 „БІГ Енергія в особі ОСОБА_4 філії ВАТ Банку „БІГ Енергія звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості в сумі 762, 62 євро, заборгованості по сплаті процентів в сумі 35,70 євро та судових витрат посилаючись на те, що 23 березня 2004 року між ВАТ „БІГ Енергія та відповідачкою ОСОБА_6 було укладено договір про випуск міжнародної платіжної картки та обслуговування карткового рахунку фізичної особи № 25/78, предметом якого є відкриття та ведення Банком карткового рахунку в Євро № 3141 та випуск міжнародної платіжної картки. Оскільки, відповідачка в період з 1.03.2005 року по 31.05.2005 року порушила умови зазначеного вище договору, а саме допустила овердрафт (перевищення витрат по рахунку над залишком коштів по карткового рахунку) в сумі 762, 62 євро, в звязку з чим позивачем було нараховано відсотки у розмірі 35,70 євро, тому позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтаві від 19 вересня 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 „БІГ Енергія в особі ОСОБА_4 філії ВАТ БАНК „БІГ Енергія до ОСОБА_6 відмовлено в звязку зі спливом позовної давності ( Т1 а.с. 72-73).

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області від 18 листопада 2008 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2008 року залишено без змін ( Т. 1 а.с. 91-92).

Згідно ухвали колегії судів судової палати у цивільних справах Верховного суду України віл 1 липня 2009 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 листопада 2008 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протокольною ухвалою від 27 травня 2010 року в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору судом залучено ПАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_4 філії ВАТ Банку „БІГ Енергія позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 обласної дирекції АТ „ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_7 проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник відповідача за нотаріально посвідченим дорученням адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні за безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 „БІГ Енергія в особі ОСОБА_4 філії ВАТ Банку „БІГ Енергія таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Судом установлено та не заперечувалось сторонами, що 23 березня 2004 року, на підставі заяви відповідача ОСОБА_6, між ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія було укладено договір про випуск міжнародної платіжної картки та обслуговування карткового рахунку фізичної особи за № 25/78, предметом вказаного правочину є відкриття та ведення карткового рахунку в Євро № НОМЕР_1 та випуск міжнародної платіжної карки. Даним договором передбачено, що в разі відсутності окремої угоди між Банком і клієнтом - ОСОБА_6 про надання овердрафту (перевищення витрат по рахунку картки над залишком коштів по картрахунку), клієнт зобовязаний здійснювати операції з використанням картки в межах залишку коштів на картковому рахунку. Проте, якщо клієнт допустив овердрафт, ОСОБА_3 нараховує на суму овердрафту відсотки згідно з тарифами Банку, а клієнт зобовязаний виплатити Банку суму овердрафту і нарахованих за ним відсотків (пункти 3.8,3.9 договору), а також зобовязаний повернути прокредитовані Банком кошти згідно пункту договору 5.1.

Оскільки ОСОБА_6 порушила умови договору та допустила овердрафт внаслідок здійснення 26 березня 2005 року фінансової операції в місті Ріміні , Італія на суму 800 євро про , що вона 30 березня 2005 року надала до установи Банку заяву про виставлення претензії, то 04 квітня 2005 року їй нараховано 800 євро на картковий рахунок по операції «чарджбек» та Банком здійснено запит щодо цієї транзакції до процесінгового центру.

Згідно умов вказаного договору відповідальність за стан карткового рахунку покладено на клієнта, а у випадку виникнення овердрафту (перевищення витрат по рахунку над залишком коштів по картковому рахунку) останній гарантує повернення прокредитованих Банком коштів.

Як встановлено судом, предметом вказаного позову є овердрафт в сумі 800,00 євро, що виник внаслідок перевищення суми витрат по рахунку картки над залишком на картрахунку. А особливість спірних правовідносин полягає в моменті виникнення овердрафту та здійснення операції «чарджбек» ( повернення проплати), на що вказав і Верховний суд України в своїй ухвалі від 01.07.2009 року.

Так, як вбачається з виписки з карткового рахунку № 3141, 26 березня 2005 року Клієнтом ( відповідачем по справі) було здійснено операцію в м. Ріміні (Італія), а саме зняття готівкових коштів в банкоматі на суму 800,00 євро.

Згідно п. 3.6 договору ОСОБА_3 встановлює незнижувальний залишок на картковому рахунку у розмірі 100 доларів по крос-курсу НБУ. Проведення операцій по картковому рахунку у випадку зменшення суми незнижувального залишку не допускається. У випадку зменшення суми незнижувального залишку в результаті проведення операцій з карткою або утримання банком комісій Клієнт в свою чергу зобовязаний відновити незнижувальний залишок на картковому рахунку протягом 10 днів з дати формування банком чергової виписки за картковим рахунком.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_1 зазначила, що вказані вище умови договору виключають можливість проведення відповідачкою ОСОБА_6, операцій по картрахунку у випадку зменшення суми не знижувального залишку.

Вказані доводи представника відповідача адвоката судом не приймаються до уваги, оскільки суперечать умовах вказаного вище договору.

Згідно ст.1 1 Додатку 1 (Умови користування карткою) до Договору № 25/778 від 23 березня 2004 року, якщо з будь-яких причин не отримана або недоотримана готівка, незалежно - в банкоматі чи пункті видачі готівки, держатель, в свою чергу ОСОБА_6 для розвязання цієї проблеми має звернутися з письмовою заявою до ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія.

В разі, якщо претензія виявиться безпідставною ОСОБА_3 має право утримати з карткового рахунку держателя всі суми витрат, повязані з розглядом заяви. Якщо скарга обґрунтована, кошти на картковому рахунку повертаються по закінченню терміну можливого оскарження відповідно до Операційних Правил міжнародних платіжних систем.

Так, як вбачається з матеріалів справи та зазначено сторонами, 30 березня 2005 року відповідачка згідно умов договору звернулася з письмовою заявою до ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія в особі ОСОБА_4 філії з приводу виставлення претензії, в якій повідомила про недоотримання готівки в банкоматі BANCA MALARETIANA CC (RIMINI, Італія) в кількості 800,00 євро, що сталося 26 березня 2005 року ( т. 1 а.с. 32).

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_6 дійсно порушила умови договору та допустила овердрафт внаслідок здійснення 26 березня 2005 року фінансової операції в м. Реміні (Італія) на суму 800,00 євро, про що вона вказала 30 березня 2005 року в письмовій заяві надавши її до установи Банку.

В результаті розгляду її письмової претензії 04 квітня 2005 року відповідачці ОСОБА_6 нараховано 800,00 євро на картковий рахунок по операції чарджбек ( зворотній або претензійний платіж, відмова банка-емітента від проведення оплати операцій, яка розглядається банком емітентом як така, що проведена з порушенням правил відповідної платіжної системи) та Банком позивачем було здійснено запит щодо цієї транзакції до процесінгового центру.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України чітко вказано підставу виникнення цивільних прав та обовязків у сторін, які виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно договору про підтримку членства банку в асоціації MasterCard International № 11-07-24/81 від 01.10.2004 року, інтереси позивача у вказаній асоціації представляє АППБ „Аваль ( а.с.5-6).

В судовому засіданні представник позивача стверджував, що права Банку були порушені відповідачем ОСОБА_6 саме 05 травня 2005 року, тобто з моменту виникнення овердрафту, коли позивачем було здійснено проплату (перерахунок) в сумі 802,25 євро АППБ „Аваль, який відповідно договору між банківськими установами про підтримку членства банку в асоціації MasterCard International, а саме п. 3.1.3 забезпечив розрахунки по трансакціям, після чого 4 травня 2005 року виставив своєму афіліату ( Банку ) платіжне доручення.

В своїх поясненнях представник позивача також вказав, що про зарахування коштів у сумі 800,00 євро на картковий рахунок відповідача ОСОБА_6 по операції чарджбек було здійснено запит до процесінгового центру, яким в свою чергу було сформовано файл і направлено до Італійського банку. Італійський банк здійснив репреземент ( проінкасував банкомат і впевнився у тому, що коти були видані) та надіслав внутрішній чек про те, що операція була успішною, кошти було отримано відповідачем ( т. 1 а.с. 64-66).

Оскільки інтереси банку в Асоціації MasterCard International згідно вказаного вище договору представляє АППБ «Аваль» та відповідно до п.3.1.3 вказаного договору, який забезпечує розрахунки по трансакціях ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія та який виставив на оплату платіжне доручення від 04.05.2005 року у сумі 802,25 євро. В свою чергу позивач 05 травня 2005 року перерахував вказану суму на рахунок АППБ „Аваль на підставі меморіального валютного ордеру №4/95 ( Т.1 а.с.18).

Вказані пояснення представника позивача підтвердив і представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 обласної дирекції „ОСОБА_3 ОСОБА_5 в свою чергу зазначивши, що підставами та обставинами проведення розрахунку між АТ „ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія згідно з меморіальним валютним ордером № 4/95 від 05.05.2005 року в сумі 802, 25 євро є те, що 29 квітня 2005 року на рахунок ВАТ „Раййфайзен банк ОСОБА_5, відкритий у банку - кореспонденті HSBS Bank PLS (Великобританія), останнім було зараховано суму 46 137,00 євро. Зарахована сума складається із зобовязань та вимог платіжної системи та інших банків членів платіжної системи перед АТ „ОСОБА_3 ОСОБА_5, в тому числі по ВАТ Банку „БІГ Енергія. Зазначена сума містить у собі зворотній платіж по ВАТ Банку „БІГ Енергія на суму 802,25 євро.

Економічна сутність проведеного платіжною системою списання є вхідний репрезентмент зворотна в порівнянні з чарджбеком операція, що здійснюється банком - еквайром у відповідь на отримання чарджбека.

Так, 04 травня 2005 року АТ „ОСОБА_3 ОСОБА_5 здійснив відображення бухгалтерської операції в операційні дні Банку за кореспондентським рахунком ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія № 16000244, відкритому в АТ „ОСОБА_3 ОСОБА_5 в рамках договору про підтримку членства ВАТ ОСОБА_3 БІГ „Енергія в асоціації MasterCard International № 11/07-24/81 від 01.10.2004 року, який розірвано 07 жовтня 2009 року.

В свою чергу в своїх поясненнях представник третьої особи вказала, що підтвердити наявність меморіального валютного ордеру ордеру № 4/95 від 05.05.2005 року не має можливості, оскільки рахунок відповідачки відкритий у банківській установі позивача ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія.

Статтею 202 Цивільного Кодексу України визначено поняття правочину, що це є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязів.

Таким чином, судом встановлено, що 05 травня 2005 року були порушені права банківської установи, на підставі вчинення відповідачкою ОСОБА_6 банківської операції з овердрафту, в результаті чого ОСОБА_3 здійснив проплату (перерахував) 802,25 євро АППБ „Аваль, який відповідно до договору між ними про підтримку членства банку в асоціації MasterCard International в свою чергу забезпечив розрахунки по тразакціям, після чого 4 травня 2005 року виставив своєму афіліату ( Банку) платіжне доручення.

Відповідно до п.119-1 ч.1 ст. 1 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні меморіальний ордер розрахунковий документ, який складається з ініціативи банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Судом встановлено, що саме меморіальний ордер розрахунковий документ, №4/95 від 05 травня 2005 року це і є правочин, тобто дії які спрямовані на перерахунок коштів.

Вказана норма закону спростовує твердження представника відповідача за дорученням адвоката ОСОБА_1, стосовно того, що меморіальний валютний ордер № 4/95 від 05.05.2005 року не може підтверджувати факт перерахування 802,25 євро АППБ «Аваль», оскільки за своєю природою, суттю є розрахунковий документ для здійснення внутрішньобанківських операцій, що не є тотожнім з операціями між різними банками.

В своїх поясненнях остання вказувала, що в графі „призначення платежу меморіального валютного ордеру № 4/95 від 05.05.2005 року зазначена підстава BNF/POS 1321 від 27.06.2005 року підстава платежу по Меморіальному валютного ордеру в сумі 802,25 євро виникла пізніше ніж дата оформлення самого Меморіального валютного ордеру -05.05.2005 року.

Статтею 204 ЦК України визначено поняття презумпції правомірності правочину відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1,2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З урахуванням викладених вище обставин суд приходить до висновку про правомірність та законність дій позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства БІГ „Енергія щодо нарахування та стягнення заборгованості у сумі 798 євро 32 цента, що по курсу НБУ станом на 28.03.2011 року складає 8 879 грн.50 коп., що складається з заборгованості за договором 762 євро 62 цента, що по курсу НБУ становить 8 482 грн. 47 коп., заборгованості сплаті процентів 35 євро 70 центів, що по курсу НБУ становить 397 грн. 08 коп. згідно умов договору від 23 березня 2004 року, укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_6

Судом не приймаються вказані доводи представника відповідача за дорученням адвоката ОСОБА_1 оскільки, як вбачається з пояснень представника позивача так і представника третьої особи на стороні позивача, а також і матеріалів справи, факт перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_6 по операції „чарджбек підтверджується тим, що 04 травня 2005 року позивачем було здійснено після виконання вказаної операції запит щодо цієї трансакції до процесінгового центру.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи (т.2 а.с.33) згідно листа Директора Департаменту економічної та фінансової безпеки ОСОБА_5, 04 травня 2005 року банк здійснив відображення бухгалтерських операцій в операційні дні Банку за кореспондентським рахунком ВАТ ОСОБА_3 „БІГ Енергія № 16000244, відкритому в АТ „ОСОБА_3 ОСОБА_5, в рамках договору, що підтверджується меморіальним ордеромПозов ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «БІГ Енергія» в особі ОСОБА_4 філії ВАТ ОСОБА_3 «БІГ Енергія», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ВАТ ОСОБА_3 «БІГ Енергія» заборгованість в сумі 798 євро 32 цента, що по курсу НБУ станом на 28.03.2011 року складає 8 879 грн.50 коп., що складається з заборгованості за договором 762 євро 62 цента, що по курсу НБУ становить 8 482 грн. 47 коп., заборгованості сплаті процентів 35 євро 70 центів, що по курсу НБУ становить 397 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ВАТ ОСОБА_3 «БІГ Енергія» державне мито у сумі 55 грн. 03 коп., витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави державне мито у сумі 33 грн. 50 коп., що не було сплачено позивачем ОСОБА_2 акціонерним товариством ОСОБА_3 «БІГ Енергія» при зверненні до суду з вказаним позовом.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

( т.2 а.с.34).

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 „БІГ Енергія в особі ОСОБА_4 філії ВАТ Банку „БІГ Енергія до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 59, 60, 526 ЦК України 15, 16, 30, 60,88, 209, 212 -215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «БІГ Енергія» в особі ОСОБА_4 філії ВАТ ОСОБА_3 «БІГ Енергія», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ВАТ ОСОБА_3 «БІГ Енергія» заборгованість в сумі 798 євро 32 цента, що по курсу НБУ станом на 28.03.2011 року складає 8 879 грн.50 коп., що складається з заборгованості за договором 762 євро 62 цента, що по курсу НБУ становить 8 482 грн. 47 коп., заборгованості сплаті процентів 35 євро 70 центів, що по курсу НБУ становить 397 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ВАТ ОСОБА_3 «БІГ Енергія» державне мито у сумі 55 грн. 03 коп., витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави державне мито у сумі 33 грн. 50 коп., що не було сплачено позивачем ОСОБА_2 акціонерним товариством ОСОБА_3 «БІГ Енергія» при зверненні до суду з вказаним позовом.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8