Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Цюри Т.В., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «Житловий Альянс» на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2011року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Житловий Альянс» про захист прав споживача, стягнення збитків та моральної шкоди, -

встановила:

14.03.2011року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Житловий Альянс» посилаючись на те, що 28 квітня 2006pоку під впливом реклами, що TOB «Житловий Альянс» надає позику на найвигідніших умовах для придбання житла, уклав з відповідачем три договори за №№004406, 004407, 004408, кожний з них на отримання позики на суму 200000грн. На виконання своїх зобов'язань за договорами він у період з 28 квітня 2006 року по жовтень 2008 року сплатив відповідачу грошові кошти на загальну суму 287224грн. 23коп., а отримав від відповідача на умовах позики лише 278400грн. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.11.2010р. з підстав укладення відповідачем правочину, який він не мав права вчиняти, та введення його в оману відповідачем були визнані недійсними укладені між ним та відповідачем договори. Зазначене рішення суду залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.01.2011року. На підставі наведеного, у відповідності вимог ч.2 ст.230 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки у подвійному розмірі на загальну суму 17648грн.46коп. та моральну шкоду 20000грн. (а.с.2-6).

Відповідач позов не визнав.

Рішенням суду від 04.04.2011року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд стягнути з ТОВ «Житловий Альянс» на користь ОСОБА_1 на відшкодування збитків 17648грн. 46коп., на відшкодування моральної шкоди 5000грн.; на користь держави судові витрати у вигляді сплати мита у розмірі 184грн. 98коп. та збору на ІТЗ - 120 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Житловий Альянс» ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення, при цьому апелянт посилається на те, що судом грубо порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки суд не врахував, що сума 8824грн. 23коп. це не збитки, а адміністративні витрати товариства по аналогії з кредитними договорами, які укладаються між банками та фізичними особами, тому не підлягають поверненню. Факт заподіяння моральної шкоди є недоведеним, необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню (а.с.120-122).

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміни в частині стягнення моральної шкоди, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду, яке втупило в законну силу, угоди укладені між сторонами по справі були визнані недійсними з підстав ст.ст.227, 230 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача у відповідності до положень ч.2 ст.230 ЦК України у подвійному розмірі в сумі 17648грн.46коп. підлягають задоволенню, а також підлягає заджовлленю позов про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо стягнення 17648грн.46коп., оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам діючого законодавства України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.11.2010 p., яке набрало законної сили, укладені між позивачем та відповідачем договори від 23.04.2006р. за №№004406, 004407, 004408 додатки до них від 17.03.2008 p., 05.06.2008 p., 10.07.2007p., договори позики від 07.08.2007р. №589, 17.03.2008р. №1034, 05.06.2008р. №1167 були визнані недійсними з підстав, передбачених статтями 227 і 230 ЦК України. Зазначеним рішенням апеляційного суду встановлено, що відповідач навмисне ввів в оману позивача щодо його права на укладення таких правочинів замовчуванням про відсутність у нього права надання фінансових послуг обманув позивача(а.с.68-72).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 31.01.2011року зазначене рішення суду залишено без змін (а.с.73-75).

Частиною третьої статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 227 ЦК України правовими наслідками укладення юридичною особою правочину, якого вона не мала права вчиняти, є обов'язок юридичної особи відшкодувати другій стороні, яку вона ввела в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, моральну шкоду.

Згідно до частини 2 ст.230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

За договорами, що визнані недійсними, позивач сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 287244грн. 23коп. В якості позики відповідач сплатив позивачу 278400 грн., тобто позивачу були завдані збитки на 8824 грн. 23 коп., які відповідач у відповідності до положень ч. 2 ст. 230 ЦК України зобов'язаний відшкодувати йому у подвійному розмірі в суму 17648 грн. 46 коп. (287244,23 - 278400 = 8824,23; 8824,23 х 2 = 17648,46).

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги заперечення відповідача, що різниця між сплаченими позивачем товариству коштами і отриманими ним від відповідача коштами - 8824 грн. 23 коп. є адміністративними втратами відповідача аналогічно відсоткам, що отримують банківські установи від фізичних осіб за кредитними договорами, суд до уваги не приймає, оскільки вони є безпідставними, так як товариство не є банківською установою і у нього відсутнє право щодо надання фінансових послуг.

Доводи апелянта, що Верховним Судом України прийнята заява ТОВ «Житловий Альянс» про перегляд судового рішення не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки рішення апеляційного суду від 03.11.2010року набрало законної сили у встановленому порядку.

Відносно стягнення моральної шкоди на користь позивача, колегія суддів вважає за необхідне з урахуванням обставин справи зменшити розмір моральної шкоди, та стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000грн.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідач не довів суду обґрунтованість своїх заперечень.

Таким чином, на підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення в частині стягнення 17648грн.46коп. з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, не ґрунтуються на законі та не спростовують висновки суду, а спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну ТОВ «Житловий Альянс» - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 квітня 2011року змінити в частині стягнення моральної шкоди.

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Житловий Альянс» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Житловий Альянс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000грн. В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

ОСОБА_3