Справа №2-2041/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

при секретарі КУЧЕРЯВЕНКО А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Укрсоцбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири АДРЕСА_1 за іпотечним договором № 839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року ,визначення способу реалізації предмету іпотеки, надання всіх прав по реалізації майна, надання права щодо здійснення своїх вимог за кредитним договором №839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року за рахунок реалізації предмета іпотеки, встановлення початкової ціни предмету іпотеки, в виселенні та знятті з реєстраційного обліку всіх квартиронаймачів кв.№47 в будинку №20 по вул.. Данилевського в м. Харкові та стягнення судових витрат, треті особи по справі приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом 10.11.2009 року з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року , 02 вересня 2010 року позовну заяву було залишено ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова без розгляду, ухвалу від 02.09.2010 року скасовано ухвалою Апеляційного Суду Харківської області від 25.11.2010 року з направленням справи тому ж складу суду для розгляду по суті.

Свої позовні вимоги позивач уточнив 22.02.2011 року та просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року, а саме квартиру АДРЕСА_2, визначити спосіб реалізації предмету іпотеки, надати всі права по реалізації майна, надати право по здійсненню своїх вимог за кредитним договором №839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року за рахунок реалізації предмета іпотеки, встановити початкову ціну предмету іпотеки в сумі 744 875,00 гривень, виселити та зняти з реєстраційного обліку всіх квартиронаймачів кв.№47 в будинку №20 по вул.. Данилевського в м. Харкові та стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120,00 гривень.

В судовому засіданні за період розгляду справи позивач змінив декілька представників за дорученням, представники за дорученням ОСОБА_7,ОСОБА_8,ОСОБА_9 позовні вимоги за доповненим позовом від 22.02.2011 року підтримали в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися , про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином причини неявки суду не сповістили.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник за дорученням ОСОБА_10 позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували, пояснивши суду, що відповідачка ОСОБА_3, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, на законних підставах придбала за договором купівлі-продажу спірну квартиру, яка не перебувала в реєстрі заборон, сплатила за вищевказану квартиру гроші в повному обсязі, вищевказану квартиру придбала у власника ОСОБА_11 23.04.2010 року, до цього час протягом понад рік орендувала вищевказане приміщення у ОСОБА_1, про факт зміни власника дізналася 22.04.2010 року, коли їй запропонували придбати спірну квартиру, бо новий власник не мав наміру продовжувати договірні відносини за договором оренди від 01.05.2009 року. Відповідачка ОСОБА_3 пояснила, що понад 20 років працює нотаріусом, спочатку державним, а зараз понад 10 років приватним , перед оформленням вищевказаного договору купівлі-продажу 23.04.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 було отримано витяг з реєстру обтяжень та було встановлено, що квартира не перебувала під заставою та не перебувала під податковим обтяженням. Відповідач ОСОБА_4 надав письмові пояснення ,в яких вказав, що вищевказану спірну квартиру вони з дружиною ОСОБА_3 придбали під час шлюбу, квартира є спільним майном подружжя. Його дружина придбала квартиру, що станом на 23.04.2010 року не перебувала під іпотекою, гроші за договором купівлі- продажу сплатили з сімейного бюджету.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав , проти позову заперечував, пояснив суду, що 22.04.2010 року він посвідчував договір купівлі- продажу спірної квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_11, ОСОБА_1 звернулася до нього з заявою виключити спірну квартиру з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, надавши йому рішення Дзержинського районного суду від 06.04.2010 року № 2-5500/10, яке набуло чинності, про що в вищевказаному судовому рішенні зроблено відповідний запис та воно скріплене печаткою Дзержинського районного суду м. Харкова та підписом судді(арк..справи 203- 204) , також йому були надані заяви про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна (арк..справи 205) та повідомлення про виключення запису .

Пропозиція суду про залучення по справі в якості співвідповідача ОСОБА_11 позивачем та відповідачами визнана недоцільною.

Вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами архівної справи Дзержинського районного суду м. Харкова №2-5500/10 від 06.04.2010 року, прослухавши в судовому засіданні диск з копією судового засідання Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.03.2010 року по цивільній справі за позовом ПАТ Укрсоцбанкдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором№839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного:

25.09.2007 року між ПАТ Укрсоцбанкта ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року, на підставі з яким ОСОБА_2 отримав в Банку грошові кошти в сумі 595 900,00 гривень.

Наданий кредит було забезпечено іпотекою на підставі укладеного іпотечного договору №839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року , відповідно цей договір було укладено між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку УКРСОЦБАНК, правонаступником ,якого є ПАТ Укрсоцбанкта громадянкою ОСОБА_1, предметом іпотеки стала двохкімнатна квартира АДРЕСА_2 , яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності за договором купівлі-продажу від 24.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та внесена в реєстр нотаріальних дій за №3539(арк.. справи 11-15). Право власності за ОСОБА_1було зареєстровано за №12827968 в КП У Харківське міське бюро технічної інвентаризаціїтакож 24.09.2007 року . Вартість квартири АДРЕСА_3 в договорі купівлі-продажу станом на день купівлі 24.09.2007 року складає 681750,00 гривень.

Суд звернув увагу на ті обставини, що ПАТ Укрсоцбанкта ОСОБА_2 уклали кредитний договір №839/3/27/38/7-459 на наступний день після оформлення ОСОБА_1. купівлі-продажу , тобто 25.09.2007 року. Сума кредитного договору ,як встановлено дослідженими судом доказами склала 595 900,00 гривень ,а в іпотечному договорі №839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року вартість предмету іпотеки без оціночно та безпідставно вказано вже 744 875,00 гривень, таким чином, вартість двохкімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_4 протягом одної доби була штучно збільшена на 148 975,00 гривень.

Суд не розглядає обґрунтованість видачі кредиту ОСОБА_2, але з його пояснень у Фрунзенському районному суді м. Харкова 17.03.2010 року вбачається ,що він на час звернення за кредитом не працював, доходів не мав, але йому було надано кредит більш ніж на півмільйона гривень під сумнівне забезпечення зобовязання(передачу під іпотеку квартири ,яка придбана та зареєстрована за добу до передачі її в іпотеку).На підставі з п.2.1.1 вищевказаного іпотечного договору іпотекодавець (відповідачка ОСОБА_1В) прийняла на себе зобовязання надавати Іпотекодержателю (ПАТ Укрсоцбанк) можливість перевірки стану і правильного використання предмету іпотеки. На підставі з п.2.1.4 цього договору іпотекодавець (відповідачка ОСОБА_1В) прийняла на себе зобовязання без письмової згоди Іпотекодержателя (ПАТ Укрсоцбанк) не відчужувати предмет іпотеки, а також не передавати його в лізинг, оренду, користування.

Про ті обставини, що позивач по справі не скористався умовами укладеного іпотечного договору та не цікавився предметом іпотеки свідчить той факт, що між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_3 з іншого боку 01.05.2009 року(арк..справи 202) було укладено договір оренди строк дії до 01.11.2010 року, вищевказану квартиру АДРЕСА_2 було передано в оренду ОСОБА_3Г.(відповідачці по справі) для використання під офісне приміщення , в якому вона здійснювала нотаріальну діяльність ,як приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_10 в тій частині, що протягом оренди спірного приміщення ОСОБА_3 не була усвідомлена про той факт, що вищевказане приміщення перебуває під іпотекою, бо з боку представників банку стан приміщення не перевірявся і ніхто предметом іпотеки не цікавився є обґрунтованими.

Відповідно з довідкою КП Жилкомсервіс(арк..справи41), яку надано як докази по справі позивачем (арк..справи 41) вбачається, що станом на 02.03.2010 року власником приміщення кв.47 Д.К.П. від 05.12.05 року є ОСОБА_13., суд приходить до висновку, що при оформленні іпотечного договору 25.09.2007 року службою безпеки Банку цей факт достатньо не перевірявся. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.03.2010 року № 2-п-29/10(арк..справи 185-186) ,яке набуло чинності, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ Укрсоцбанксума заборгованості за кредитним договором №839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року 621 034,00 гривень, з яких сума основного боргу за тілом кредиту складає 503677гривень 48 копійок, цей факт свідчить про те, що заборгованість частково була погашеною ОСОБА_2 Таким чином, суд приходить до висновку, що порушене право банку на грошові кошти поновлене судом ,бо заборгованість стягнута з боржника.

Судом ретельно досліджена в судовому засіданні цивільна справа №2-5500/10 від 06.04.2010 року, копії матеріалів якої залучені до цивільної справи для дослідження як докази.

Судом встановлено, що 18.02.2010 року іншим складом суду відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку УКРСОЦБАНК, правонаступником ,якого є ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_2 про розірвання іпотечного договору(арк..справи 48).06.04.2010 року по цій справі постановлено заочне рішення, на підставі з яким іпотечний договір № 839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року було розірвано, внесені відомості про зняття запису з реєстру щодо обакта нерухомості та знято заборону з відчуження обєкту квартири АДРЕСА_4. Представник банку про призначення справи до розгляду на 06.04.2010 року був попереджений своєчасно та належним чином, але в судове засідання не зявився, справу було розглянуто за його відсутність.

З супровідного листа, який знаходить в матеріалах архівної справи №2-5500/10 встановлено, що копія заочного рішення по справі була видана представнику позивача для відправлення відповідачам по справі, але позивачкою по справі ОСОБА_1 копії заочних рішень були відправлені тільки 30.04.2010 року, про що свідчить наданий позивачем конверт в ксерокопії (арк..справи 145 зворотна сторона),таким чином, заочне рішення від 06.04.2010 року з позначкою рішення не набуло чинностібуло отримано відповідачами по цій справі ПАТ Укрсоцбанк06.05.2010 року (арк..справи 147), ОСОБА_2 05.05.2010 року (арк..справи 148).

22.04.2010 року , не маючи відповідної заяви від відповідачів про перегляд заочного рішення , судом було видане заочне рішення від 06.04.2010 року з відміткою рішення набуло чинностіпозивачці по справі ОСОБА_1, що вбачається з пакету документів , що надав суду приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 (арк..справи 203-204) та заяви про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна (арк..справи 205) та повідомлення про виключення запису(арк..справи 206) . Таким чином, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 у відповідності до вимог ОСОБА_14 юстиції України від 07.09.2010 року № 10621-04-10-19 вилучив запис про обтяження з реєстру обтяжень на підставі рішення суду з обовязковим зазначенням номеру запису (арк..справи213-214), але посилання третьої особи на виконання саме цих рекомендацій ОСОБА_14 юстиції України суд вважає безпідставними, бо цей лист видано тільки 07.09.2010 року, а подія з вилучення повідомлення про виключення запису та про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна мала місце 22.04.2010 року і виконана з порушенням вимог п. 48 та п. 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 з порушенням порядку вчинення нотаріальної дії зняла заборону на предмет іпотеки, що була накладена приватним нотаріусом ОСОБА_15 25.09.2007 року, тобто протиправно знявши заборону, накладену іншим нотаріусом. Зазначені вимоги Інструкції містять конкретні умови, за яких можливо вчинення нотаріальних дій іншими нотаріусами. А саме, коли нотаріус, що вчинив нотаріальну дію позбавлений можливості її вчинити ( у разі смерті, відпустки, знаходження на лікарняному). У таких випадках до своїх справ нотаріус має долучити відповідний наказ Головного управління юстиції про вищезазначені обставини. З відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 вбачається , що в цей період вона працювала та здійснювала нотаріальні дії (арк..справи 130). Про вчинення цих дій приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 повідомив приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_15 своїм листом тільки після зняття заборони(арк..справи 211). В порушення вимог Закону України Про іпотекуіпотекодержателя ПАТ Укрсоцбанксвоєчасно повідомлено не було.

22.04.2010 року ОСОБА_1 продала спірну квартиру ОСОБА_11, договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5Д за № реєстру 1042, що посвідчується витягом с Державного реєстру правочинів на запит органів державної влади (арк..справи169). В той же день право власності було зареєстровано.

23.04.2010 року між власником ОСОБА_11 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 (арк..справи97-98,170), вищевказаний договір зареєстровано в електронному реєстрі 26.04.20140 року за номером правочину 3912382, договір купівлі - продажу посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та внесено в реєстр нотаріальних дій за №1847.

Відповідно до розширеного витягу з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна (арк..справи 192-193) вказано, що мало місце вилучення обтяження на підставі заочного рішення 2-5500/10 від 06.04.2010 рок Дзержинського районного суду м. Харкова , потім квартиру АДРЕСА_2 внесено в реєстр обтяжень тільки на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.05.2010 року по справі №2-2523/10(нині 2-2041/11) .

Таким чином, станом на час оформлення договору купівлі - продажу 23.04.2010 року між власником ОСОБА_11 та ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_4 в реєстрі обтяжень зазначена не була. Доводи третьої особи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа ОСОБА_6 в судовому засіданні підтверджені витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 269432201(арк..справи 181) , з якого суд вбачає, що приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 І.В.23.04.2010 року о 17 годині 23 хвилини 43 секунди ввійшла в цей реєстр та отримала відомості , що квартира АДРЕСА_5 на праві власності ОСОБА_11 та під забороною не перебуває. Договір купівлі продажу внесено в Державний реєстр правочинів 23.04.2010 року за № 3912382, № витягу 8473061 о 18 годині 21 хвилині.(арк..справи 180). Аналогічним чином проведено перевірку відсутності спірної квартири в податковій заставі.

При вирішенні спору суд виходить з того, що згідно вимог ст..41 Конституції України право власності в Україні є непорушним та складається з права володіння, права користування та права розпорядження майном. Суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 є добросовісним набувачем , її чоловік , відповідач ОСОБА_4 має право на ? частину майна, що набуте в шлюбі на підставі вимог ст.ст.60,61 Сімейного Кодексу України і також є добросовісним набувачем , позовні вимоги ПАТ Укрсоцбанкдо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року по своїй суті спрямовані на позбавлення їх права власності на квартиру АДРЕСА_4 , яке набуте на законних підставах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довели суду ті обставини , що вони є добросовісними набувачами права власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 44,0 кв.м, житловою площею32,9 кв.м..

Судом неодноразово розяснені учасникам процесу вимоги ст..ст.10,11,60 ЦПК України стосовно тим обставинам, що докази подаються сторонами ,а судом тільки оцінюються.

Суд вважає, що позивач за уточненим позовом не довів суду обґрунтованість своїх вимог та не надав суду доказів в їх обгрунтування.

На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися та розпоряджатися майном.

На підставі ст..319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. Виходячи з вимог ст..328 ЦК України відповідачі набули право власності на законних підставах , до яких відноситься купівля-продаж та мають право розпоряджатися своїм правом власності відповідно закону незалежно від волі інших осіб ( ст.316 ЦК України)

На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України).

Статтею 12 Закону України Про іпотекупередбачено, що в разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобовязань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань боржником, а в разі невиконання вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки, тобто за рішенням суду. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Статтею 23 Закону України Про іпотекувизначено наслідки переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи. У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У відповідністю зі ст.33. Закону України Про іпотекуврегульовано підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду.

Якщо предметом іпотеки є два або більше обєкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є обєкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування.

Відповідно до ст. 35 Закону України Про іпотеку

У разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Позивач на адресу власника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_3 письмової умови про порушення боржником зобовязання не направляв.

Суд вважає, що згідно з вимогами ст.12 Закону України Про іпотекуправовідносини по зверненню стягнення на предмет іпотеки існують лише між іпотекодержателем та іпотекодавцем.

Суд приходить до висновку, що станом на 23.04.2010 року спірна квартира АДРЕСА_4 не була предметом іпотеки, бо іпотечний договір №839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року був розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року №2-5500/10, станом на час придбання спірної квартири рішення суду набуло чинності та відповідно до ст.124 Конституції України повинне було виконуватися на території України.

З позовними вимогами про визнання договорів купівлі- продажу від 22.04.2010 року та від 23.04.2010 року нікчемними у порядку ч 4 ст.12 Закону України Про іпотекупозивач не звертався. Суд розяснював сторонам неодноразово про неможливість вийти за межі позовних вимог.

Суд приходить до висновку, що в правовідносинах між позивачем ПАТ Укрсоцбанкта відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 вимоги ст.24 Закону України Про іпотекуне можуть бути застосовані з тих підстав, що нею визначено наслідки переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи, а квартира №47 в будинку №20 по вул. .Данилевського в м. Харкові предметом іпотеки не перебувала, в реєстрі заборон на відчуження нерухомого майна не перебувала.

Дослідивши докази в їх сукупності ,суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити.

У звязку з відсутністю підстав задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки ,суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визначення способу реалізації предмету іпотеки, надання всіх прав по реалізації майна, надання права щодо здійснення своїх вимог за кредитним договором №839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року за рахунок реалізації предмета іпотеки , в виселенні та знятті з реєстраційного обліку всіх квартиронаймачів кв.№47 в будинку №20 по вул.. Данилевського в м. Харкові.

Позовні вимоги про, встановлення початкової ціни предмету іпотеки для його реалізації не відносяться до компетенції суду і не підлягають вирішенню в судовому порядку.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог не існує і в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст.ст.79,81,88 ЦПК України у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,58, 60,209,212,214,215 ЦПК України, ст.41 Конституції Українист.ст. 319,321, 328, , статтями 12, 23, 33, 35, 38 Закону України Про іпотеку,-

СУД ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Укрсоцбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири АДРЕСА_1 за іпотечним договором № 839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року ,визначення способу реалізації предмету іпотеки, надання всіх прав по реалізації майна, надання права щодо здійснення своїх вимог за кредитним договором №839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року за рахунок реалізації предмета іпотеки, встановлення початкової ціни предмету іпотеки, в виселенні та знятті з реєстраційного обліку всіх квартиронаймачів кв.№47 в будинку №20 по вул.. Данилевського в м. Харкові , треті особи по справі приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 - визнати необґрунтованими.

В задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства Укрсоцбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири АДРЕСА_1 за іпотечним договором № 839/4/27/38/7-696 від 25.09.2007 року ,визначення способу реалізації предмету іпотеки, надання всіх прав по реалізації майна, надання права щодо здійснення своїх вимог за кредитним договором №839/3/27/38/7-459 від 25.09.2007 року за рахунок реалізації предмета іпотеки, встановлення початкової ціни предмету іпотеки, в виселенні та знятті з реєстраційного обліку всіх квартиронаймачів кв.№47 в будинку №20 по вул.. Данилевського в м. Харкові , треті особи по справі приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовити.

В задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства Укрсоцбанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення судових витрат по сплаті державного мита в розмірі 1700,00гривень та витрат за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120,00 гривень відмовити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова про забезпечення позову від 14.05.2010 року по цивільній справі № 2-2553/10(2-2041/11 ) в частині накладення арешту на квартиру №47 в будинку №20 по вул .Данилевського в м. Харкові -скасувати, звільнити квартиру №47 в будинку №20 по вул .Данилевського в м. Харкові з-під арешту після набуття рішення суду чинності.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня проголошення, а особою, що не приймала участі в судовому засіданні в той же строк після отримання копії судового рішення.

Рішення суду з мотивувальною частиною буде виготовлене судом у пятиденний термін після проголошення установчої та резолютивної частини судового рішення.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА