Справа № 2-5043/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, вказуючи, що 15 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», що після перейменування та зміни типу без проведення реорганізації стало ПАТ «УкрСиббанк» та нею було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого позичальнику надано кредит в іноземній валюті в сумі 35 000,00 доларів США у порядку і на умовах визначених кредитним договором. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АТ «Укрсиббанк» та нею було укладено договір іпотеки №0/3 від 15.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 за №1546, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що є її власністю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом ОСОБА_3 24.10.2002 року, зареєстрованого в Бердянському комунальному підприємстві з технічної інвентаризації 25.10.2002 року. 18.01.2011 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1918, виданого 29.11.2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» по справі про стягнення боргу у розмірі 407456, 25 грн. постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 23921674 накладено арешт на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що є власністю іпотекодавця ОСОБА_1

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вищий пріоритет на іпотечну квартиру, що належить ОСОБА_1 та розташована за адресою: Запорізька область, м, Бердянськ, АДРЕСА_2 належить АТ «Укрсиббанк». Приватне обтяження АТ «Укрсиббанк» в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано 15.12.2006 року об 11:42:40 за №4228691 реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_2 Підстава обтяження - договір іпотеки, 1546, 15.12.2006. ОСОБА_5 нотаріус БМНО, АКІБ «Укрсиббанк». Арешт нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 592, 18.01.2011. ВДВС Бердянського МУЮ старший державний виконавець Златєва М.Є. 71199 зареєстровано реєстратором Запорізька Філія державного підприємств «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України ( 69037. м. Запоріжжя, вул.., 40 років Радянської України, 40).

Вважала, що державний виконавець не мав законного права накладати арешт на майно, яке на той час знаходилось в іпотеці, а тому вказані дії є незаконними та підлягають скасуванню. Просила розглянути скаргу на (рішення, дію) старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бердянського міського управління юстиції ОСОБА_4 Задовольнити скаргу та визнати дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бердянського міського управління юстиції ОСОБА_4 неправомірними стосовно накладення арешту на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що є власністю ОСОБА_1, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, 592 від 18.01.2011. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, 592 від 18.01.2011 на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що є власністю ОСОБА_1 в частині накладення арешту на нерухоме майно: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що є власністю ОСОБА_1. Копію рішення суду направити старшому державному виконавцю ВДВС Бердянського МУЮ в Запорізької області для виконання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 скаргу визнала.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву в якій просив розглянути справу в його відсутності.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти скарги до суду не направив.

Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що 15.12.2006 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», який після перейменування та зміни типу став ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір кредиту, згідно з яким позичальнику надано в кредит 35000 доларів США.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 15.12.2006 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_3.

Ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Виходячи з положень ЗУ «Про виконавче провадження», постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 Т П. на дії державного виконавця, що повязані з процесуальними порушеннями, які допущені ним при накладенні арешту на майно, яка подана нею як стороною виконавчого провадження, а не іншими особами у яких існує спір цивільний, який пов'язаний з приналежністю майна на яке накладено стягнення слід вирішуватись шляхом оскарження дій державного виконавця, а не за правилами позовного провадження.

Обґрунтовуючи вимоги про зняття арешту із заставленого майна, заявник посилався, зокрема, на те, що державним виконавцем був порушений передбачений Законом України «Про виконавче провадження» порядок звернення стягнення на заставлене майно та порушені права ПАТ КБ «Укрсиббанк», як заставодержателя, який має пріоритет обтяження у відносинах з третіми особами.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 1 ЗУ «Про заставу» встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. ст. 3,7 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Судом встановлено та підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що обтяження на квартиру АДРЕСА_4 було зареєстроване 15.12.2006 року на підставі договору іпотеки від 15.12.2006 року.

За ст. 12 Закону України від 18.11.2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Відповідно до ст. ст. 21-23 зазначеного Закону, застава рухомого майна згідно з параграфом 6 гл. 49 ЦК України, що виникає на підставі договору, є видом забезпечувального обтяження і відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2011 року державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1918, виданого 29.11.2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором в сумі 407 456,25 грн., було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми стягнення. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 26.01.2011 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, від 18.01.2011 року старшого державного виконавця Златєвої М. Є. накладено обтяження на все нерухоме майно.

Згідно з вимогами ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладання арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Оскільки обтяження на квартиру АДРЕСА_4 було зареєстроване 15.12.2006 року на підставі договору іпотеки від 15.12.2006 року, а постанову про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 Т П. державним виконавцем було винесено тільки 18.01.2011 року та зареєстровано 26.01.2011 року, тому після реєстрації 15.12.2006 року обтяження на підставі договору іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» має пріоритет права на передане в іпотеку нерухоме майно у відповідності черговості їх державної реєстрації.

Постанова державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ від 18.01.2011 року про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 Т П., унеможливлює виконання умов укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 Т П. кредитного договору від 15.12.2006 року та договору застави від 15.12.2006 року шляхом звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання позичальником у визначені строки будь-яких із зобовязань, передбачених кредитним договором, тому скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню у звязку із правомірністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 210, 383-387 ЦПК України, ст. 12 Закону України від 18.11.2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. ЦК України, ст. ЗУ «Про заставу», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 неправомірними в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5, що є власністю ОСОБА_1.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2011 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя