Справа№2-4056/11
Київський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Луняченка В.О.
при секретарі Жімбріу Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -
До суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, яким просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 48 834 гривень та суму відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 25 000 гривень; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, а також стягнути на користь позивачів судові втрати: суму сплаченого судового збору в розмірі 68 гривень, ІТЗ в розмірі 120 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 гривень.
Мотивуючи свої вимоги позивачі вказують на те, що 28 серпня 2009 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем Хюндай, державний номер НОМЕР_1, за наявності суцільної подвійної смуги, виконував поворот ліворуч з правої смуги руху, не надав дорогу мотоциклу Ямаха, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого останній для уникнення зіткнення впав. Від зіткнення мотоцикл Ямахаотримав механічні пошкодження, крім того, тілесні ушкодження отримала пасажирка мотоциклу ОСОБА_2 Постановою Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті цього ДТП, позивачу була завдана майнова шкода у розмірі 48 834 грн. Водночас в результаті ДТП позивачам була завдана і моральна шкода, відшкодування якої ОСОБА_1 оцінив у розмірі 25 000 гривень, а постраждала ОСОБА_2 - в розмірі 10 000 гривень. Однак до теперішнього часу відповідач не відшкодував завданої майнової та моральної шкоди, в звязку з чим позивачі змушені звернутися до суду.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив. У відповідності зі ст. 74 ЦПК України відповідач викликався в суд через оголошення у пресі.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, доходить висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою, підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28 серпня 2009 року р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме: перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, не надав дорогу мотоциклу НОМЕР_4, який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого останній, уникаючи зіткнення, впав. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажирка мотоцикла ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження. Постановою від 03 листопада 2009 року в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року винним у ДТП визнаний ОСОБА_3.
Майнова шкода, завдана у зв'язку з пошкодженням мотоцикла НОМЕР_4, склала 48 834 гривень, з яких: вартість запасних частин складає 42 636 гривень; вартість проведення ремонтних робіт 4 400 гривень, вартість шолома 1 600 гривень, вартість транспортування та зберігання мотоциклу на спец майданчику 198 гривень.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що відповідач повинен позивачу відшкодувати завдану майнову шкоду у розмірі 48 834 гривень.
Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункти 1, 3 ч. 2 даної статті визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Суд погоджується з доводами позивачів стосовно того, що в результаті даного ДТП їм завдана моральна шкода, яка полягає у душевних страждання та дискомфорті, оскільки обоє змушені були докладати додаткові зусилля та витрачати свій час на відновлення свого майна та здоровя.
Враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнали позивачі, ступінь вини відповідача у спричиненні моральної шкоди, на думку суду, відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн. та позивачці ОСОБА_2 у розмірі 5000 грн. буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України.
Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 майнову шкоду у сумі 48 834 гривень та відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 гривень, а також стягнути на користь позивачки ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.
В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4 000 гривень, позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачами не надано належних доказів того, що ними були понесені витрати в зазначеному розмірі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
У зв`язку з розглядом справи позивачі сплатили судовий збір у розмірі 68 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.
В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що судові витрати, які витратили позивачі, мають бути відшкодовані за рахунок відповідача ОСОБА_3
Керуючись ст.ст. 212-215, 226 228, 294 ЦПК України, ст.ст. 22,23,1166,1167,1187, 1188 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 48 834 (сорок вісім тисяч вісімсот тридцять чотири) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 (пяти тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 68 (шістдесят вісім) гривень та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Головуючий : Луняченко В. О.