Справа № 2-809/ 11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2011 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Бусленко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом'янської районної в м. Києві ради, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на самочинне будівництво,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Солом'янської районної в м.Києві ради та ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок (об'єкт самочинного будівництва), позначений у технічному паспорті як «А?-2» за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1477 кв.м, який відповідно до Технічного паспорта станом на 10.07.2009 р. складається з таких приміщень.

Позовні вимоги Позивачка обґрунтовує наступним.

Позивач вказує, що вона я є власником 58/100 зазначеного домоволодіння.

Інші 42/100 частки у праві власності на домоволодіння належать ОСОБА_5

У власності ОСОБА_4 будь-якої частки у праві власності на будівлі за вказаною адресою зараз немає, проте з невідомих вона не виключена з кола зареєстрованих співвласників даної земельної ділянки, а тому залучена в якості третьої особи по справі.

Після придбання Позивачем частки ОСОБА_4 у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1, нею, за погодженням з співвласником ОСОБА_5, було прийнято рішення про будівництво нового будинку за вказаною адресою.

Позивач вказує, що у зв'язку зі своєю необізнаністю вона розпочала будівельні роботи до того як отримала відповідні дозволи.

У зв'язку з тим, що правовстановлюючих документів на новий будинок Позивач не має, вона звернулася до суду з позовом до територіальної громади (місцевої ради) про визнання на прибудову права власності.

У судовому засіданні представник Позивача пояснив суду, що зареєструвати право власності на об'єкт незавершеного будівництва необхідно Позивачу вже сьогодні, оскільки через брак коштів на звершення опоряджувальних робіт нею розглядається питання про можливість продажу даного об'єкту.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти визнання за Позивачем права власності на прибудову не заперечувала, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

Відповідач Солом'янська районна в м. Києві рада представника у судове засідання не направила, про слухання справи була належним чином повідомлена.

Третя особа по справі ОСОБА_4 у судове засідання також не з'явилась.

За згоди представника Позивача, суд ухвалив за можливе слухати справу у відсутність представника Відповідача та третьої особи на підставі наявних матеріалів справи.

Перевіривши в судовому засіданні зібрані докази та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до договору купівлі-продажу від 21.10.1997р. ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_6 ? частину у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 яка складалась з цегляного житлового будинку «А» жилою площею 165 кв.м, а також господарських споруд: сараю «Б», гаражу «Г», сараю «Д», гаражу «Е», сараю «Ж», гаражу «З», сараю «К».

10 квітня 2001 року Київською міською радою було видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого співвласники домоволодіння на той час - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали у спільну сумісну власність частину земельної ділянки під будинком АДРЕСА_1 площею 0,10 га.

Інша частина земельної ділянки за вказаною адресою залишилась у спільному користуванні, що підтверджується відомостями з бази даних Державного земельного кадастру.

В подальшому на підставі договору купівлі продажу від 23.04.2005р. ОСОБА_7 придбала у ОСОБА_4 її 33/100 частини у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1

Таким чином, Позивач є власником 58/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 Інші 42/100 частки у праві власності на домоволодіння належать ОСОБА_3

Встановлено, що після придбання частки у праві власності на домоволодіння ОСОБА_1 без отримання необхідної проектно-дозвільної документації розпочала будівельні роботи та на день розгляду справи майже закінчила будівництво прибудови до житлового будинку. Проведеною працівниками БТІ інвентаризацією було встановлено, що об'єкт будівництва - житлова прибудова, позначена у технічному паспорті як «А?-2» включає в себе перелік приміщень, позначених у технічному паспорті як «Квартира-2», загальною площею 1132,2 кв.м та житловою - 788,2 кв.м.

Проведеною по справі судовою будівельно-технічною експертизою не встановлено істотних відхилень від будівельних норм та стандартів при здійсненні будівництва.

Технічний стан будинку (прибудови) «А?-2» є нормальним (добрим), будівельна готовність будинку складає 72%. (а.с.32-43)

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття встановлена судом.

У відповідності до статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною п'ятою ст. 376 ЦК України визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Частина 4 статті 357 ЦК України дозволяє визнати зроблену співвласником житлового будинку за свій рахунок добудову (прибудову) його власністю, якщо це не порушує прав іншихспіввласників, не змінюючи розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Суд дійшов висновку, що Позивачем доведено обґрунтованість своїх позовних вимог, проте у зв'язку з тим, що будівельний об'єкт не є на сьогодні повністю збудованим, право власності можливо визнати на нього лише як на об'єкт незавершеного будівництва готовністю 72% на підставі ч.4 ст. 331 Цивільного кодексу України, яка допускає реєстрацію права власності на об'єкти незавершеного будівництва для подальшого вчинення щодо них цивільно-правових угод.

Керуючись ст.ст. 11, 331, 357, 376, 328, Цивільного кодексу України, 3,10, 31-32, 57, 118, 119, 158, 169, 195 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об'єкт незавершеного будівництва - житлову прибудову «А?-2» (житлова площа - 788,2 кв.м, загальна площа - 1132,2 кв.м) будівельною готовністю 72%, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: