Справа№2-2854/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Луняченко В. О.

за участю секретаря Жімбріу Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа Київська районна адміністрації Одеської міської ради про визначення місця мешкання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визначити місце проживання його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за його місцем проживання.

Він посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_2. 18 вересня 2002 року у них народився син ОСОБА_3. 28 липня 2009 року шлюб між ними був розірваний, неповнолітній син залишився проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 стала зловживати спиртними напоями, а дитина, їх син, став проживати у тещі ОСОБА_4. У звязку з даними обставинами позивач вважав, що за доцільне визначити місце проживання його малолітнього сина по місцю його проживання.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала. Не заперечувала проти визначення місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - по місцю проживання батька ОСОБА_1.

Представник відділу органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні вирішення питання щодо встановлення місця проживання дитини залишила на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача та відповідачки, представника зацікавленої особи відділу по забезпеченню роботи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 17.08.2001 році Київським РАГСом м.Одеси був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

18 вересня 2002 року народився ОСОБА_3 (актовий запис № 1540 від 03 грудня 2002 року відділу рагсу Київського районного управління юстиції м.Одеси).

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 28 липня 2009 року, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 481 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, неповнолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з матірю.

09 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання малолітнього сина разом з ним.

Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно зі ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Судом перед Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було поставлене питання щодо надання відповідного висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5.

Згідно листа Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/703 від 06.05.2011р. адміністрація не має можливості надати висновок про визначення місця проживання дитини у зв`язку з ненаданням необхідних документів.

Статтею 161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя, та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, повязаних з розлученням дитини з одним або батьками, а також інших дій, що стосується дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку суду позивачем надано достатньо доказів, відповідно до яких місце проживання малолітнього ОСОБА_3, необхідно визначити з батьком ОСОБА_1 . Крім того суд приймає до уваги згоду відповідачки щодо визначення місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - по місцю проживання батька ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213, 215 ЦПК України ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 141, 160, 161 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволено повністю.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа Київська районна адміністрації Одеської міської ради про визначення місця мешкання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Луняченко В. О.