справа №2-653/2011р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого Рудюка О.Д.

при секретарі Пономаренко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області, Синяківська сільська рада Вишгородського району Київської області про визнання особи землекористувачем сусідньої земельної ділянки, про усунення перешкод в користуванні власною ділянкою та знесення самовільно зведених тимчасових споруд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідачі самовільно захопили частину земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності, чим порушують його право користування власністю. Просив суд визнати відповідачів землекористувачами сусідньої земельної ділянки згідно заповіту, зобовязати їх усунути перепони у користуванні земельною ділянкою розміром 0,0205га. та зобовязати за свій рахунок знести самовільно зведені гараж з шиферу та паркан, перенісши його на відстань від переднього кута гаражу позивача на 5,84м., від заднього кута - на 4,9м., від переднього кута сараю позивача на 3,6м., від заднього кута - на 3,2м.

Позивач та його представник у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином, - причини неявки суду не повідомили.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову заперечували. Інші відповідачі у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Представники третіх осіб також до суду не з зявились, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином, - надіслали на адресу суду листи, в яких просять розглянути справу у їх відсутності.

Вислухавши пояснення відповідачів, які зявились у судове засідання, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено наступне. Сторони є мешканцями с. Воронківка Вишгородського району Київської області.

Позивачеві на праві приватної власності на підставі договору дарування від 30.12.2003р. №6374 належить земельна ділянка №45 по вулиці Кудрявцева в с. Воронківка Вишгородського району Київської області, що, крім того, підтверджується Державними актами: серії ЯГ №175082 на ділянку розміром 0,25га. та серії ЯГ №175083 на ділянку розміром 0,172га. (надані для будівництва і обслуговування житлового будинку за вищевказаною адресою).

Рішенням Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 05.10.2010р. №900-25-У відповідачу ОСОБА_2 було надано дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку №43 по вул. Кудрявцева в с. Воронківка Вишгородського району Київської області на підставі права власності на житловий будинок згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.04.2009р.

Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про визнання відповідачів землекористувачами сусідньої земельної ділянки, зважаючи на те, що, по-перше, з одного з письмових доказів у справі не вбачається факт сусідства земельних ділянок сторін і, по-друге, будь-які дії юридичного характеру є конституційним правом безпосередньо особи (у даному випадку відповідачів).

Обґрунтовуючи свою позовну вимогу щодо усунення перепон у користуванні земельною ділянкою, позивач посилається на акт від 15.11.2006р., згідно якого відповідачем ОСОБА_2 самовільно захоплено частину земельної ділянки, яка належить позивачу. Однак, даний акт не може бути прийнятий судом до уваги як належний доказ, оскільки з його змісту не вбачається яку саме ділянку самовільно захопив відповідач.

Крім того, у матеріалах справи наявні копії Державних актів на право державної власності, що видані на імя позивача, з яких вбачається, що відповідачі не є його сусідами - сусідніми землекористувачами є гр.гр. ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Крім того, позивачем надано суду як доказ зведений план земельних ділянок, з якого також не вбачається, що його земельна ділянка межує з ділянкою відповідачів.

Слід зазначити, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12.02.2009р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Синяківська сільська рада Вишгородського району Київської області, управління земельних ресурсів Вишгородського району Київської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самочинних забудов та стягнення моральної шкоди. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22.05.2009р. вказане рішення суду було залишено без змін, а Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30.10.2009р. рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції було також залишено без змін.

Відповідно до ч.З ст.61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справа, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, слід звернути увагу на те, що судом першої інстанції було встановлено, що земельна ділянка відповідачів не межує з земельною ділянкою позивача і, таким чином, відповідачі не могли самовільно захопити часину земельної ділянки позивача.

Таким чином, судом не встановлено порушення права позивача на користування земельною ділянкою; більше того, не встановлено навіть тієї обставини, що земельні ділянки сторін межують, а позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, що прямо передбачено ч.1 ст.60 ЦК України, відтак суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 125,152,158 ЗК України, ст.ст.60,88,213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ