Справа № 2-617
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А ї Н И

27 жовтня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

при секретарі Олійник Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та встановлення порядку користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та встановлення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. З 2007 року протидія відповідача унеможливлює їхнє проживання у вказані квартирі та користування їх особистим майном, що в ній знаходиться (теплий одяг ,взуття, особисті речі, предмети вжитку, книги), а також відповідач чинить перешкоди у реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_2, яка стала повнолітньою особою. У звязку з чим та з урахуванням уточнених позовних вимог, просили усунути їм перешкоди у користуванні квартирою № 13 у будинку № 3 по вул. Тепличній в сел. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вселити їх у вказану квартиру; встановити порядок користування квартири, виділивши їм кімнату №4 площею 13,2 кв.м., відповідачу кімнату № 5 площею 12,1 кв.м., а коридор, кухню, вбиральню та балкон залишити в загальному користуванні; зобовязати відповідача усунути перепони у реєстрації місця постійного проживання ОСОБА_2 у вказаній квартирі.

Позивачка ОСОБА_1, її представник та позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали предявлений позов у повному обсязі і просили його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не визнав предявлений позов та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що якщо і визначати порядок користування квартирою, то позивачці ОСОБА_1 виділяти кімнату № 5 площею 12,1 кв.м., оскільки вона нею і користується нею даний час, а позивачка ОСОБА_2 взагалі не має ніякого відношення до вказаної квартири.

Вислухавши думку позивачів, представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 27 травня 1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 17 жовтня 1992 року народилася донька ОСОБА_2

У період шлюбу, відповідач ОСОБА_3 20 квітня 1993 року уклав договір довічного утримання з ОСОБА_4, яка померла 22 травня 1993 року. Після її смерті, відповідач ОСОБА_3 оформив у встановленому законом порядку на себе право власності на квартиру АДРЕСА_1.

07 вересня 2007 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.

Рішенням Дніпропетровського районного суду від 14 квітня 2010 року, яке набрало законної сили, було визнано вказану квартиру спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаної квартири (а.с.11-12).

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, на даний час квартира АДРЕСА_1, яка складається з кімнати № 4 площею 13,2 кв.м., кімнати №5, площею 12,1 кв.м., кухні площею 5,9 кв.м., вбиральні площею 2,7 кв.м., коридору площею 8,4 кв.м., балкону площею 0,8 кв.м. (технічний паспорт станом на 21 вересня 2009 року), належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації, а ст. 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Як встановлено у судовому засіданні, у сторін склався певний порядок користування спірною квартирою, а саме позивачка ОСОБА_1 займає кімнату площею 12,1 кв.м., а відповідач ОСОБА_3 займає кімнату площею 13,2 кв.м., інші приміщення знаходяться в загальному користуванні, але позивачі наполягають на виділенні їм у користування кімнати площею 13,2 кв.м.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Посилання відповідача на те, що квартира є його власність, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають до часткового задоволенню, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, між сторонами вже склався певний порядок користування квартирою, а тому суд вважає можливим визначити саме такий порядок користування. Крім того, судом встановлено, що потреба у вселенні позивачки ОСОБА_1 у спірну квартиру відпала сама по собі, оскільки на даний час вона в ній проживає.

Що стосується позовних вимог позивачки ОСОБА_2 щодо виділення їй разом з позивачкою ОСОБА_1 у користування кімнати площею 13,2 кв.м., вселення її у вказану квартиру та зобовязання відповідача усунути їй перепони у реєстрації місця постійного проживання за вищевказаною адресою, то суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки вона не є співвласником вказаної квартири, зареєстрована за іншою адресою та є співвласником квартири АДРЕСА_2 (а.с.8, 35).

Керуючись ст.ст. 358,369,391 ЦК України, ст.ст.10,11,57,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та встановлення порядку користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою №13 в будинку №3 по вул. Тепличній в с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Визначити порядок користування квартирою №13 в будинку №3 по вул.Тепличній в с. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області та виділити ОСОБА_1 у користування кімнату №5, площею 12,1 кв.м., а кімнату №4, площею 13,2 кв.м. залишити у користуванні ОСОБА_3, коридор, кухню, вбиральню та балкон залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 08 грн. 50 коп. судовий збір та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О.Макаров