Справа № 2-715/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Миронець О.К.

секретаря Ємець Р.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, в особі ТВБВ №10016/031 філії Полтавське обласне управління АТ Ощадбанк, до відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_3, про звільнення майна з під арешту ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серії АЕ № 515605 від 30.09.2010 р., в частині накладення арешту на Ѕ частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, що знаходиться в м. Карлівка Полтавської області по вулиці Великотирнівська, 26, і належить ОСОБА_3

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.08.2007 р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2214. Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в сумі 51000 грн. В забезпечення виконання зобов'язання між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки є житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами № 26, що знаходиться в м. Карлівка по вул. Великотирнівська і належить іпотекодавцям на праві власності. 30.08.2011 р. до банку звернулась ОСОБА_3 і повідомила, що постановою від 30.09.2010 р., ВДВС Карлівсвького РУЮ, було накладено арешт на належне їй нерухоме майно, в тому числі і на частину будинку, що перебуває в іпотеці банку. Про накладення арешту на Ѕ частину будинку, що перебуває в заставі, заставодержателя повідомлено не було, хоча в реєстр обтяжень нерухомого майна внесено запис про заборону відчуження будинку у зв'язку з укладенням іпотечного договору і ці відомості не могли бути невідомі відповідачу. Наявність арешту та заборони відчуження предмету іпотеки, заважає позивачу реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає і проти задоволення позову заперечує.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2214. Згідно умов договору, ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 51000 грн. Відповідно до п. 1.2 договору кредит надано на 60 місяців, з терміном остаточного погашення, не пізніше 02.08.2012 р. (а.с. 3)

Згідно пункту 1.5.1 кредитного договору №2214, в забезпечення виконання зобовязання за цим договором, сторони погодились на укладення договору іпотеки. (а.с. 3)

В судовому засіданні досліджено іпотечний договір укладений 03.08.2007 року, між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та позивачем по даній справі. Предметом договору є житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами, № 26, що знаходиться в м. Карлівка Карлівського району Полтавської області по вул. Великотирнівська. (а.с. 6-9)

З витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна №13909792, вбачається, що до Єдиного реєстру, на підставі вищевказаного іпотечного договору, було внесено заборону на відчуження будинку, що знаходиться в м. Карлівка Карлівського району Полтавської області по вул. Великотирнівська, 26. Будинок належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 10)

З цього ж витягу вбачається, що 14.03.2011 р., було зареєстровано арешт всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_3, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Обтяжувачем значиться ВДВС Карлівського РУЮ. (а.с. 11)

В судовому засіданні досліджено також постанову, якою накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом договору іпотеки. (а.с.29)

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 575 ЦК України, одним із видів застави є іпотека.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ Про іпотеку, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 17 ЗУ Про іпотеку, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ЗУ Про виконавче провадження, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Частиною 3 ст. 54 ЗУ Про виконавче провадження, передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ Про виконавче провадження, про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ВДВС Карлівського РУЮ, щодо накладення арешту на майно, яке є предметом договору іпотеки, який є дійсним на даний час, є незаконними.

Тому суд вважає за можливе визнати незаконною постанову серії АЕ № 515605 від 30.09.2010 р., а також вважає за необхідне зняти з під арешту Ѕ частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, що знаходиться в м. Карлівка Полтавської області по вулиці Великотирнівська, 26, і належить ОСОБА_3

Керуючись ЗУ Про виконавче провадженнявiд 21.04.1999 р., ЗУ Про іпотекувiд 05.06.2003 р., ст. ст. 546, 575 ст. ст. 57, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, в особі ТВБВ №10016/031 філії Полтавське обласне управління АТ Ощадбанк, до відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_3, про звільнення майна з під арешту задовольнити повністю.

Звільнити з під арешту 1/2 частину житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, що розташований в м. Карлівка Полтавської області по вулиці Великотирнівська, 26, та належить ОСОБА_3, який накладений постановою державного виконавця Підгорної Н.В. від 30.09.2010 року та визнати постанову державного виконавця від 30.09.2010 року в цій частині незаконною.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Суддя Миронець О.К.