Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2011 Справа №2-5941/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Дуди О.О.

з участю секретаря Шилівської М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач безпідставно не надає свою згоду на виїзд за кордон їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Туреччину, з метою оздоровлення дитини, тим самим перешкоджаючи їй у здійсненні своїх батьківських обовязків щодо дитини.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, уточнив, просить надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька, тимчасово, на період з серпня по вересень 2011 року, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2005 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.02.2011 року.

Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №040305, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №2789 від 27.12.2006 року.

Як встановлено у судовому засіданні, на даний час дитина проживає разом із позивачем в м. Тернополі по вул. За Рудкою, 7/1 та перебуває на його утриманні.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною

Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Також в ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень жодного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду.

Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, дозволивши малолітньому ОСОБА_3, виїжджати за межі території України з метою оздоровлення без згоди батька ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 157, 159 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон задовольнити.

Надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, на виїзд за межі території України, у Туреччину, на період з серпня по вересень 2011 року включно, в супроводі матері ОСОБА_1, яка зобовязується забезпечити перебування ОСОБА_3 за кордоном, несе відповідальність за життя і здоровя сина і гарантує його повернення в Україну після закінчення терміну перебування за кордоном.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Тернопільського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Дуда О.О.