Справа № 2-3914-1/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.

при секретарі- Продан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства « ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.11.2010 року звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 листопада1993 року № 3717 Органом приватизації Жовтневої районної у місті Києві державної адміністрації та кошти, що будуть отримані внаслідок звернення на предмет іпотеки, звернути на користь позивача ПАТ « ВТБ Банк» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 з повернення кредиту та процентів за користування ним у сумі 200 292,78 доларів 78 центів ,що за офіційним курсом НБУ станом на 11 березня 2010 року становить 1 598 817,06 ( один мільйон п`ятсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот сімнадцять гривень) 06 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що 22.08.2007 року між ПАТ « ВТБ Банк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений Договір іпотеки № 12.44-06/07- ДІ1 для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Геніальною угодою № 06 від 22 серпня 2007 року та Кредитним договором № 12.44-06/07 № 12.44-06/07-СК від 22 серпня 2007 року відповідно до якого предметом Договору іпотеки є квартира № 47 по вулиці Стражеска в будинку № 1 в місті Києві , яка складається з двох кімнат, загальною площею 43,90 кв.м, жилою площею-28,10 кв. м. , оціночна вартість якого згідно з договором складає 497 501,00 гривень 00 коп..

Враховуючи, що відповідачі мають заборгованість перед Банком у розмірі 200 202 доларів США 78 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 березня 2010 року становить 1598 817,06 ( один мільйон п`ятсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот сімнадцять гривень) на підставі ст.33 Закону України « Про іпотеку» просить звернути стягнення на предмет іпотеки.

В ході розгляду справи представник позивача збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору у розмірі 1791 124 грн.53 коп. В судовому засіданні 02.03.2011 року представник позивача від заяви про збільшення позовних вимог від 24.01.2011 року відмовився, первісні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволення.

Відповідачі в ході розгляду справи позовні вимоги не визнали, зазначили про те, що Солом`янським районним судом м. Києва 14.06.2009 року було прийнято рішення , яким задоволено позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення з них солідарно на користь позивача-Банку заборгованості в розмірі 3987191 грн.28 коп. Послались на те, що частково ними погашається заборгованість , зазначили про те, що спірна квартира знаходиться під арештом, відповідно до акту опису й арешту майна від 14.12.2010 року здійсненого державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва при примусовому виконанні виконавчого листа по виконанню зазначеного рішення Солом`янського районного суду м. Києва. Пояснили, що неодноразово звертались до керівництва Банку з питання розстрочення заборгованості, встановлення графіку ії погашення , зважаючи на те, що примусова реалізація квартири , не забезпечить повного погашення заборгованості.

Залучений в якості третьої особи по справі- Рутто С.Р. підтримав пояснення відповідачів по справі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством « ВТБ Банк» та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений Договір іпотеки № 12.44-06/07-ДІ1 22.08.2007 року ( а.с.6-8) згідно з яким відповідачами передано ПАТ ВТБ «Банк» в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, яка складається з 2 ( двох) жилих кімнат, загальною площею 43,90 кв.м., жилою площею 28,10 кв.м. для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальника за Генеральною угодою № 06 від 22.07.2007 року (а.с.9)та кредитними договорами, яким є ОСОБА_3 перед Банком.

Предмет іпотеки сторонами Договору оцінений в 497 501 грн. (чотириста дев`яносто сім тисяч п»ятсот одна) грн. 00 коп., що за курсом НБУ на день підписання договору становить 98 515 ( дев`яносто вісім тисяч п`ятосот п`ятнадцять) доларів США 05 центів. Договір згідно з пунктом 1.5 укладений без видачі заставної.

Відповідно до розділу 5 Договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання ( шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання або шляхом продажу Предмету іпотеки Іпотекодержателем від свого імені).Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється способом за вибором Іпотекодержателя.

Згідно з розділом 6 Договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. При реалізації даного способу задоволення вимог Іподекодержателя, Іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідно до Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2009, яке набрало законної сили задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства « ВТБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ТОВ « Леол-Сервіс-Авто». Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь ВАТ « ВТБ Банк» суму заборгованості за кредитними договорами в розрізі Генеральної угоди, забезпеченої іпотекою згідно з Іпотечним Договором яка є предметом розгляду даної справи в розмірі 3987191 ( три мільйони дев`яноcто вісімдесят сім тисяч сто дев`яносто одну) грн..28 коп.

Також судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки, відповідно до акту опису й арешту майна в порядку виконання зазначеного вище рішення суду перебуває під арештом ( а.с.50-51).

Відповідачі неодноразово звертались до позивача із зверненнями з приводу розстрочення та встановлення графіку погашення заборгованості (а.с.43,47,49), а також до Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України, що підтверджується листами, оглянутими в судовому засіданні.

Відповідно до частини 3 статі 33 Закону України « Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на підставі:1) рішення суду «) виконавчого напису нотаріуса або) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя ( тобто шляхом позасудового врегулювання.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України « Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі , коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк( термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст.592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 13.03.2009 року звертався до ОСОБА_1 з повідомленням вимогою про необхідність погашення зобов`язань , відповідно до укладеної Генеральної угоди та Кредитних договорів.( а.с.17-18).

Термін Генеральної Угоди , укладеної між сторонами згідно з пунктом 1.3 Розділу 1 встановлено по 21.08.2017 року включно.

Як вбачається з листа ПАТ « ВТБ Банк» на ім`я відповідачки від 21.12.2010 ( а.с.48) Банком вичиняються дії щодо реалізації предмета іпотеки на стадії виконання рішення суду з метою задоволення кредитних зобов`язань.

Оскільки позивачем не порушувались позовні вимоги щодо набуття права власності на спірну квартиру, який є одним із способом звернення стягнення на предмет іпотеки до моменту ії арешту- до 24.12.2010, та зважаючи , на те, що спірна квартира перебуває під арештом в порядку виконання рішення суду з метою задоволення вимог позивача, який є стягувачем у виконавчому провадженню, звернення стягнення на предмет іпотеки не є доцільним.

Відповідно до частини 4 ст.591 ЦК України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до ст.112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.572,590,592 ЦК України, Законом України « Про іпотеку», ст.ст. 11,60,209,212-213,217,294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства « ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя