АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий 1-ї інст:Мішуровська С.Т.
Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 р.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б., суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Коршун І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 серпня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА

У серпні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому після його уточнення у лютому 2011 року поставив питання про поділ спільного майна подружжя та просив визнати за ним право власності на половину цього майна, а саме: телевізор «Рейнфорд», тумбочку під телевізор, морозильну камеру, плуг та інше майно на суму 10700 грн., а кімнатну стінку «Мерчик», шафу, килим, скутер «Яіндяї» та інше майно на загальну суму 24739 грн. - виділити у власність відповідачці. Окрім цього він просив встановити порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями і спорудами та присадибною ділянкою, розташованих за адресою: вул.. 35-ї Гвардійської дивізії, 48, у с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, та виділити йому у користування у будинку дві кімнати: № 4, площею 10,8 кв.м., № 5 площею 10,5 кв.м., комору № 6 площею 2,8 кв.м., половиною сіней № 11 площею 4,15 кв.м., з флігеля - прохідну кімнату, ванну кімнату, кухню. З надвірних будівель та споруд: сараї - л. Р, площею 14,9 кв.м., л. М площею 14,2 кв.м, гараж л. Д площею 6,8 кв.м. ? частину на присадибній земельній ділянці, розділивши її посередині, по лінії на південь, починаючи з шиферної огорожі, виділивши його східну частину. Колодязь залишити у спільному користуванні сторін. Стягнути з відповідачки на його користь 7029 грн. 50 коп. грошової компенсації за недоотриману частку спільного сумісного майна подружжя.

На обґрунтування позову послався на те, що вказане майно сторонами було придбано під час спільного шлюбу, який було розірвано за рішенням суду від 29 квітня 2010 року, що набрало чинності 09 травня 2010 року. Право власності на цей будинок оформлене та зареєстроване на ім'я позивача, як і присадибна ділянка розміром 0,19 га., державний акт на ділянку знаходиться у відповідачки. Оскільки цей державний акт, а також інше спільне майно відповідачка добровільно позивачу не віддає, що створює позивачу перепони у користуванні цим майном, він просив задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 серпня 2011 року позов було задоволено частково. Виділено ОСОБА_5 зі спільного майна подружжя: телевізор «Рейнфорд» вартістю 1600 грн., тумбочку під телевізор 250 грн., газову плитку «Індезіт» вартістю 1200 грн., витяжку вартістю 250 грн., медогонку вартістю 300 грн., кімнатну стінку «Мерчік» вартістю 1750 грн., бочку металеву 6 куб. вартістю 3500 грн., холодильник «Дніпро» вартістю 300 грн., скутер «Яіндяї» вартістю 3750 грн., ванну вартістю 250 грн., пральну машину «Сатурн» вартістю 600 грн., стільці 6 штук вартістю 525 грн., алюмінієві бідони у кількості 5 штук вартістю 1000 грн., килим 1,4 X 2,2 м вартістю 250 грн., 2 доріжки 2 х 3 м вартістю 180 грн. та 2 доріжки 1,5 х 2 м вартістю 120 грн., диван розкладний вартістю 300 грн., кухонний куточок вартістю 1000 грн., насос БЦМ вартістю 500 грн.

Виділено ОСОБА_4 зі спільної власності подружжя наступне майно: платяну шафу вартістю 150 грн., килим 3 х 2 м вартістю 500 грн., ліжко дерев'яне вартістю 300 грн., килим 3 х 4 м вартістю 900 грн., стіл полірований вартістю 200 грн., диван м'який вартістю 2000 грн., стіл письмовий вартістю 200 грн., крісло вартістю 500 грн., телевізор «Джі-Ві- Сі» вартістю 450 грн., тумбочку для книг вартістю 175 грн., швейну машинку вартістю 300 грн., пилосос вартістю 297 грн., трюмо вартістю 250 грн., вішалку для одягу з тумбочкою для взуття вартістю 150 грн., буфет вартістю 150 грн., котел «Атон» вартістю 1950 грн., тумбочку вартістю 175 грн., пральну машину «Ауріка» вартістю 600 грн., садовий оприскувач вартістю 117 грн., морозильну камеру «Норд» вартістю 2000 грн., драбину вартістю 200 грн., плуг вартістю 2000 грн., мікрохвильову піч вартістю 250 грн., алюмінієві бідони у кількості 5 штук вартістю 1000 грн., килим 1,8 х 2,6 м вартістю 500 грн., кухонний гарнітур вартістю 1100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 89 грн. грошової компенсації за недоотриману частку спільного сумісного майна подружжя. Відшкодовані понесені позивачем судові витрати.

Не погоджуючись з таким рішенням районного суду ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом відповідно до наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що сторони знаходилися у спільному шлюбі з 21 січня 1977 по 26 листопада 2010 року. Сторони проживали у будинку, який зареєстрований на ім'я позивача, за адресою с. Катиринівка, вул.. 35-ї Гвардійської дивізії, 48 Лозівського району Харківської області. За час спільного шлюбу сторони придбали майно, вартість якого було визначено на підставі звіту про незалежну оцінку вартості майна.

При цьому суд вважав за можливим залишити у власності позивача майно, яке він зазначив у позовній заяві, крім плуга, оскільки позивач не має земельної ділянки, а відповідачці належить земельна ділянка (пай) у розмірі 5,1595 га, яку вона самостійно обробляє, а іншу частину майна розподілив згідно до положень ст..ст. 60, 69, 70, 71 СК України, з урахуванням інтересів обох сторін по справі.

Враховуючи, що позивач не надав суду доказів щодо вартості часток житлового будинку, надвірних будівель і можливості поділу цих будівель та земельної ділянки у запропонований ним спосіб, що відповідно потребує спеціальних знань і для з'ясування цих обставин, що мають значення для поділу спільного майна подружжя та визначення порядку користування спільним майном, відповідно до положень ст. 143 ЦПК України необхідно призначення експертизи, від проведення якої позивач відмовився, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині, за їх недоведеністю.

Посилання позивача на те, що плуг йому необхідно було виділити з огляду на його професію тракториста та необхідність обробляти свою земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою спірного житлового будинку, зазначені висновки суду першої інстанції не спростовують. З огляду на те, що значно більша площа земельної ділянки відповідачки вимагає від неї більше зусиль для її обробки та відповідно до загальних засад цивільного судочинства, передбачених п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України щодо справедливості та розумності суд першої інстанції законно та обґрунтовано виділив це майно саме їй. Такий розподіл майна є найбільш близький до рівності часток майна дружини та чоловіка та більш повно враховує їх інтереси.

Що стосується державного акта про право приватної власності на земельну ділянку на ім'я позивача, то оскільки позовних вимог щодо цього майна до суду не було заявлено, то судова колегія відхиляє доводи скарги стосовно цього документу з підстав, передбачених ч. 1 ст. 303 ЦПК України.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, тому з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд її відхиляє і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319-325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак на протязі 20 днів після набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: