Справа №2-410/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2011 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді - Галацевич О.М.

секретаря Шпаковської Ю.І., Андрушко І.С.,

за участю сторін, представника позивача-відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка - ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, у якій з урахуванням уточнень до позовної заяви від 08.02.2010 року (а.с. 65-68), від 30.08.2010 року (а.с.107) просила поділити спільне майно подружжя, зокрема: виділити їй квартиру АДРЕСА_1 , холодильник «Gorenie» вартістю 5079 грн., котел двоконтурний вартістю 7700 грн., комп`ютер вартістю 1000 грн., витяжку кухонну ARDO вартістю 1999 грн., газову плиту ARDO вартістю 3302,50 грн., кольоровий телевізор «Panasonik» вартістю 1059 грн., пилосос з вбудованим контейнером для пилу LG вартістю 1199 грн., музичний центр Панасонік ЯХ-РТ650 вартістю 2834 грн., фотоапарат цифровий вартістю 1098 грн., телефон мобільний Нокіа вартістю 658 грн., принтер Lexmark струйний кольоровий вартістю 502 грн., монітор LG 19 дюймів вартістю 2399 грн., всього на суму 44176,45 грн. Відповідачу просила виділити інструменти, придбані ним для здійснення підприємницької діяльності: електродриль Елтос вартістю 378 грн., перфоратор Бош вартістю 2215 грн., стійку для електродрилі 792 грн., нагрівач повітря 750 грн., кутошліфувальну машину Спаркі 730 грн., перфоратор Макіта 2740 грн., пили дискові 756 грн., термопістолет 186 грн., електролобзик 2 шт. 530 грн., електричний заточний інструмент 250 грн., фрезерний електричний станок Бош 4450 грн., електродриль Інтерскол 372 грн., кутову шліфувальну машину Макіта 1200 грн., кутошліфувальну машину Макіта 625 грн., компресор масляний 24 л. 5200 грн., електричний зварювальний апарат 750 грн., акумуляторний шуруповерт 450 грн., драбину алюмінієва (3 шт.) 3960 грн., фен промисловий 134 грн., фен Бош 1870 грн., Dremel професійний модель 395 вартістю 1475 грн., акумуляторний шуруповерт Метабо 800 грн. та побутову техніку: кольоровий телевізор «Panasonik» вартістю 1059 грн., ноутбук вартістю 5289 грн., сканер вартістю 575 грн., пральну машину ARDO вартістю 2392 грн., електронні ваги вартістю 300 грн., принтер Епсон 406 грн., телефон мобільний Sony вартістю 499 грн., телефон мобільний Нокіа вартістю 658 грн., всього майна на загальну суму 44176,45 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вищевказане майно придбано в період шлюбу. В добровільному порядку відповідач відмовляється поділити спільно придбане майно. Просила поділити вищевказане майно згідно запропонованого варіанту з врахуванням того факту, що з нею проживає неповнолітня дитина, іншого жилого приміщення вона на праві власності не має, а відповідач мешкає у співмешканки, і, на її думку, забезпечений житлом.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом (а.с. 85-86), у якому з урахуванням уточнень до нього від 30.08.2010 року (а.с. 108) та від 24.01.2011 року ( а.с. 168-172) просив поділити майно, придбане подружжям під час шлюбу, виділивши йому: квартиру АДРЕСА_1 , з рухомого майна: кольоровий телевізор «Panasonik» вартістю 1059 грн., ноутбук вартістю 5289 грн., фотоапарат вартість якого визначив 188,50 грн., холодильник «Gorenie» вартістю 5079 грн., пральну машину ARDO вартістю 2392 грн., всього на 14007,50 грн. Відповідачці просив виділити: кольоровий телевізор «Panasonik» вартістю 1059 грн., пилосос з вбудованим контейнером для пилу LG вартістю 1199 грн., музичний центр Панасонік ЯХ-РТ650 вартістю 2834 грн., електронні ваги вартістю 300 грн., витяжку кухонну ARDO вартістю 1999 грн., газову плиту ARDO вартістю 3302,50 грн., два мобільні телефони Нокіа вартістю 1316 грн., мобільний телефон Сони 499 грн., принтер Lexmark струйний кольоровий вартістю 502 грн., принтер Епсон 406 грн., сканер вартістю 575 грн., монітор LG 19 дюймів вартістю 880 грн., комп`ютер персональний 1752 грн., всього на 16623, 50 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що спірна квартира є його особистим майном і має бути виключена з переліку спільного майна подружжя, оскільки придбана за його особисті кошти, подаровані рідним дядьком ОСОБА_4 , які отримані останнім від продажу належної йому квартири у місті Києві. Також, вважає, що майно придбане ним для здійснення підприємницької діяльності, а саме перерахований позивачкою інструмент, не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і не підлягає поділу.

В судовому засіданні позивачка та її представник позивні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, зустрічний позов не визнали. Позивачка пояснила, що спірне майно, придбавалося за спільні кошти подружжя, а тому підлягає поділу. Просила визнати за нею право власності на квартиру з врахуванням інтересів дитини і наявності заборгованості у відповідача в сумі 4400 грн. по сплаті аліментів на утримання сина. Не заперечувала того факту, що під час спільного проживання відповідачем було створено два підприємства для здійснення підприємницької діяльності, але вони були зареєстровані фіктивно, діяльність не здійснювали. Вона вважала, що інструмент придбавався для сімейних потреб, ремонту квартири, для різьблення, яким захоплювався відповідач. На даний час вони проживають у спірній квартирі, користуються спільно побутовою технікою.

Відповідач первісний позов не визнав, з підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві, вимоги якої просив задовольнити. Додав, що під час спільного проживання з відповідачкою було створено два приватних підприємства «Елесс» та «Елсі.Дизайн-студія», які займались дизайном приміщень. Інструмент придбавався цими підприємствами для здійснення господарської діяльності, а тому не може бути спільним майном подружжя.

Свідок зі сторони позивачки за первісним позовом ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивачки, пояснила, що все перераховане майно у первісному позові придбавалося за спільні кошти подружжя. Допомагали подружжю вона та бабуся, кошти від продажу машини та дачі вона дала сторонам для придбання квартири. Відповідач допомагав їм по ремонту спірними інструментами. При придбанні спірного майна особисто вона не була присутня.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_6 , який є батьком відповідача, пояснив, що кошти на придбання спірної квартири надав ОСОБА_3 його покійний брат ОСОБА_4 , які виручив від продажу квартири у Києві.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ст. ст. 69-71 Сімейного кодексу України, де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна частки подружжя є рівними.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1996 року (а.с. 7) по 12.11.2010 року, є батьками малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 142). Під час шлюбу вони придбали наступне майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1999 року (а.с. 8-10), побутову техніку: холодильник «Gorenie» вартістю 5079 грн., котел двухконтурний вартістю 7700 грн., витяжку кухонну ARDO вартістю 1999 грн., газову плиту ARDO вартістю 3302,50 грн., два кольорових телевізори «Panasonik» вартітю по 1059 грн., пилосос з вбудованим контейнером для пилу LG вартістю 1199 грн., музичний центр Панасонік ЯХ-РТ650 вартістю 2834 грн., принтер Lexmark струйний кольоровий вартістю 502 грн., ноутбук вартістю 5289 грн., сканер вартістю 575 грн., пральну машину ARDO вартістю 2392 грн., електронні ваги вартістю 300 грн., телефон мобільний Sony вартістю 499 грн., телефон мобільний Nokia вартістю 658 грн.

Сторони визнали вказані обставини, а тому вони відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Вартість вказаного майна сторонами не оспорювалась.

Під час судового засідання сторони просили виключити з переліку майна, що підлягає поділу, мобільні телефони Nokia (2 шт.) та Sony (1 шт.) та визнати невід`ємною частиною опалювальної системи квартири котел двоконтурний, а тому суд виключає вказане майно з переліку спільного сумісного майна подружжя.

Суд не приймає до уваги посилання позивача за зустрічним позовом, що квартира є його особистою приватною власністю відповідно до ст. 57 СК України, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України є його обов`язком, останній не надав, а тому відмовляє у задоволенні його вимог про виключення вказаного майна з переліку спільного майна подружжя.

Оскільки спірна квартира придбана в період шлюбу, суд визнає її спільним сумісним майном сторін. При цьому, безпідставними є вимоги позивачки про визнання права власності на вказане нерухоме майно за нею, оскільки засначені нею обставини не можуть бути враховані при збільшенні її частки у цьому майні. Інших істотних обставин, за наявності яких суд при вирішенні спору про поділ майна може відступити від засади рівності часток подружжя, передбачених ч. 2 ст. 70 СК України, судом не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Наявність таких умов не доведено позивачкою, а заборгованість по аліментах в сумі 4413, 33 грн. (а.с. 142) є незначною у порівнянні з дійсною вартістю двокімнатної квартири, а тому не може бути підставою для збільшення її частки при поділі спірної квартири. За таких обставин, суд визначає частки подружжя при поділі нерухомого майна, що є об`єктом їх спільної сумісної власності, рівними.

Суд виключає з переліку спільного майна подружжя інструменти, що є предметом спору, фотоапарат, принтер Епсон, монітор LG 19 дюймів та комп`ютер персональний, оскільки з наданих суду оригіналів документів, які оглянуті в судовому засіданні, ( копії на а.с. 91, 143-163) вбачається, що останні є майном приватних підприємств «Елесс» та «Елсі.Дизайн-студія», а тому не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, що підтверджується п. 29 Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Створення цих підприємств як фіктивних з метою злочинної діяльності позивачкою в судовому засіданні належними та допустимими доказами ( вирок суду, знаходження в провадженні слідчих органів кримінальних справ відносно посадових осіб цих підприємств, тощо) не доведено.

Показання свідків як зі сторони позивача так і відповідача, суд при вирішенні вказаної справи не приймає, оскільки вважає, що їх показання не можуть бути належним доказом для підтвердження тих обставин, про які вони свідчили у суді.

За таких обставин, суд визнає за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 і ділить майно вартістю 25589,5 грн., що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, виділивши у власність: ОСОБА_2 : холодильник «Gorenie» вартістю 5079 грн., пральну машину ARDO вартістю 2392 грн., кольоровий телевізор «Panasonik» вартітю 1059 грн., пилосос з вбудованим контейнером для пилу LG вартістю 1199 грн., принтер Lexmark струйний кольоровий вартістю 502 грн., газову плиту ARDO вартістю 3302,50 грн., електронні ваги вартістю 300 грн., всього майна на загальну суму 13833,5 грн; ОСОБА_3 : кольоровий телевізор «Panasonik» вартістю 1059 грн., музичний центр Панасонік ЯХ-РТ650 вартістю 2834 грн., ноутбук вартістю 5289 грн., сканер вартістю 575 грн., витяжку кухонну ARDO вартістю 1999 грн.,всього на загальну суму 11756 грн.

При поділі рухомого майна, суд звільняє позивачку від сплати грошової компенсації відповідачу за переотриману частку в майні, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини сторін.

Керуючись ст.ст.69-71 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Первісний та зустрічний позови задовольнити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Розділити майно вартістю 25589,5 грн., що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, виділивши у власність:

- ОСОБА_2 : холодильник «Gorenie» вартістю 5079 грн., пральну машину ARDO вартістю 2392 грн., кольоровий телевізор «Panasonik» вартітю 1059 грн., пилосос з вбудованим контейнером для пилу LG вартістю 1199 грн., принтер Lexmark струйний кольоровий вартістю 502 грн., газову плиту ARDO вартістю 3302,50 грн., електронні ваги вартістю 300 грн., всього майна на загальну суму 13833,5 грн.

- ОСОБА_3 : кольоровий телевізор «Panasonik» вартістю 1059 грн., музичний центр Панасонік ЯХ-РТ650 вартістю 2834 грн., ноутбук вартістю 5289 грн., сканер вартістю 575 грн., витяжку кухонну ARDO вартістю 1999 грн.,всього на загальну суму 11756 грн.

В задоволенні решти первісних та зустрічних позовних вимог відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя