Справа № 22-ц-5184/11 Головуючий у 1 інстанції: Джала С.Ю.
Категорія: 79 Доповідач в апел. інстанції.. : ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Каблака П.І.,

суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.,

при секретарі: Купчак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 17 червня 2011 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою задоволено подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_3 Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що в судове засідання повісток не отримував, суд вирішив питання про його права та обовязки без його участі, а державний виконавець взагалі не вправі був звертатися повторно до суду з того самого предмету вимог (обмеження у виїзді за кордон). Зазначає, що систематично сплачує кошти близько 200 гривень щомісяця на користь ОСОБА_5, працюючи в ОСОБА_6, а обмеження у праві виїзду за кордон не буде сприяти виконанню судового рішення, оскільки взагалі позбавить навіть частково сплачувати борг. Просить скасувати винесену ухвалу та постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань. .

Постановляючи ухвалу про задоволення подання про обмеження у праві виїзду за межі України, районний суд вірно виходив з того, що в ОСОБА_2 є несплачений борг згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2005 року в розмірі 23633 грн. 51 коп. по сплаті аліментів в користь ОСОБА_5 Зазначене підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме: Постановою про відкриття виконавчого провадження від 30 вересня 2005 року, Довідкою ВДВС Мостиського РУЮ про розрахунок заборгованості по аліментах (а.с.11), поясненнями самого ОСОБА_2 до ВДВС Мостиського РУЮ (а.с..9) та доводами викладеними в апеляційній скарзі (а.с. 17-19).

Проаналізувавши зібрані докази, колегія суддів вважає, що в районного суду були достатні правові підстави для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає, подання зазначене в частині першій вказаної статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином явка ОСОБА_2 під час розгляду подання не була обовязкова, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

В судовому засіданні апеляційної інстанції боржник не подав доказів про виконання ним усіх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч.2 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ч.1 п.4 ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Мостиського районного суду м. Львова від 17 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_7