Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-96/11/1609
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

01 лютого 2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Стадник І.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за позовними вимогами ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 02 лютого 2010 року звернулася в суд з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Посилалася на те, що працює провідником пасажирських вагонів Державного підприємства Південна залізниця, 30 жовтня 2009 року при виконанні трудових обовязків з нею стався нещасний випадок на виробництві.

Просила суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві втрачений заробіток в сумі 2513,10 грн. та 50 000 грн. моральної шкоди.

07 червня 2010 року ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву до Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницяпро відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій вказувала, що нещасний випадок 30 жовтня 2009 року стався з вини працівників підприємства Південно-західна залізниця, яка має відшкодувати спричинену шкоду.

Просила суд стягнути з підприємства Південно-західна залізницяна її користь 2513 грн. 10 коп. втраченого заробітку та 50 000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Представник ДТГО Південно-західна залізницяв судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин. В задоволенні вимог просила відмовити в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що в позасудовому порядку повністю відшкодували спричинену позивачу ОСОБА_1 матеріальну шкоду, щодо задоволення позовних вимог заперечували.

Представник Статутного територіально-галузевого обєднання Південна залізницявважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до підприємства Південно-західна залізницяпідлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2009 року з позивачем ОСОБА_1 о 12 год. 50 хв. стався нещасний випадок повязаний з виробництвом, про що складено акт № 1 форми Н-1 про нещасний випадок та акт розслідування нещасного випадку форми Н-5.

Як встановлено судом, станом на час нещасного випадку ОСОБА_1 працювала на посаді провідника пасажирських вагонів. Нещасний випадок стався у робочому тамбурі пасажирського вагону № 14951 поїзду № 179 сполученням Полтава-Київпри проведенні маневрових робіт.

Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2010 року звільнено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 276 КК України з передачею їх на поруки Трудовому колективу депо Дарниця, за умови, що протягом року з дня передачі на поруки виправдають довіру колективу, не ухилятимуться від заходів виховного характеру та не порушуватимуть громадського порядку, кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 276 КК України закрито.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду 07 червня 2010 року позовній заяві, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом встановлено, що причиною нещасного випадку згідно з актом розслідування є порушення вимог нормативних документів машиністом поїзда № 8 ОСОБА_7, машиністом локомотиву ЧМЕ-3 № 6752 ОСОБА_8 та складачем поїздів ОСОБА_6, які є працівниками Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця.

Відповідно до ст. ст. 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 в результаті нещасного випадку 30 жовтня 2009 року згідно з висновком експерта № 133/е отримала тілесні ушкодження: забій правого передпліччя, садно в ділянці правого передпліччя, розлита гематома правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоровя.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницяв частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи характер протиправності діянь працівників відповідача, ступінь отриманих позивачем тілесних ушкоджень, суд оцінює моральні страждання в розмірі 3000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця на користь позивача ОСОБА_1 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань позивача.

Згідно преамбули Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності цей ОСОБА_9 визначає правову основу загальнообовязкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

ОСОБА_9 передбачає відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві шкоди шляхом надання потерпілим соціальних послуг та виплат.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є застрахованою особою, нещасний випадок на виробництві, що стався 30 жовтня 2009 року, є страховим випадком та відповідно Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві здійснені позивачу відповідні виплати, що не заперечувалося позивачем в судовому засіданні.

Також встановлено, що період перебування позивача ОСОБА_1 на лікарняному оплачено за нормами законодавства (а.с. 205, 206).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві про відшкодування матеріальної та моральної заявлені нею безпідставно та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницяпро стягнення втраченого заробітку в сумі 2513 грн. 10 коп. суд виходить з наступного.

Статтею 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

Згідно ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Позивачем ОСОБА_1 будь-яких доказів на підтвердження наявності втрати нею ступеня професійної працездатності, а також загальної працездатності, не надані. Тому позовні вимоги щодо стягнення з Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця 2513 грн. 10 коп. втраченого заробітку є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Також з відповідача Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницявідповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави державне мито в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 37 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 213- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницязадовольнити частково.

Стягнути з Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницяна користь ОСОБА_1 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницявідмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницяна користь держави державне мито в сумі 8 грн. 50 коп.

Стягнути з Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізницяна користь Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 37 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_10

01.02.2011