РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011р. 2-37/11

Харківський районний суд Харківської області

у складі судді: САВЧЕНКО Г.М.

при секретарі: ЯМЩИКОВІЙ М.Ю.

розглянув у судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третьої особи: акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4» про визнання угоди дійсною

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір позики від 02.08.2005 року укладений в усній формі, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 21665 (двадцять одну тисячу шестисот шістдесят пять) доларів США.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.04р. між ОСОБА_5 та АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» укладений кредитний договір, предметом якого є надання банком ОСОБА_2 кредиту в сумі 25000 доларів США. Він був поручителем перед банком за виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором та уклав іпотечний договір. Предметом договору іпотеки с квартира ОСОБА_1 У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором перед АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», він, ОСОБА_1, був вимушений продати квартиру, що на праві власності належить йому та передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 21665 доларів США. ОСОБА_2 погасив заборгованість за кредитним договором, але при отриманні від ОСОБА_1 суми відмовився письмово оформляти передачу грошей та на його вимогу не повернув суму боргу.

В судове засідання зявився позивач, який підтримав свої позовні вимоги. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, причин неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні 21.02.11р. позивач ОСОБА_1 в своїх поясненнях стверджував, що він передав відповідачу в позику грошову суму у розмірі 21665 доларів США а відповідач прийняв грошову суму та за рахунок цих коштів погасив заборгованість перед АТ «ОСОБА_6 ОСОБА_4» за кредитним договором. ОСОБА_2 відмовився оформляти письмову розписку про отримання від ОСОБА_1 грошової суми, а також відмовився повертати отриману ним суму.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики І є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1, ч.2 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Позивачем, на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, до суду не надані ніякі докази, а саме: вимоги до відповідача про повернення суми боргу, відмови відповідача у поверненні суми боргу , а також докази на підтвердження передачі ним ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 21665 доларів США, отримання ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 21665 доларів США крім того позивач на підтвердження укладення договору позики та його умов не представлена розписка позичальника від 02.08.05р.

Оскільки позивачем не виконано вимоги ст.60 ЦПК України, не надано до суду докази на підтвердження позовних вимог, а [також, в порушення ст. 1047 ЦК України, договір позики від 02.08.2005р. не укладений у письмовій формі, суд вважає необхідним відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору позик;- від 02.08.2005 року.

Керуючись ст.ст.60.64.208.209.212.213.215.218 ЦПК України, ст.ст. 1046. 1047 ЦК України:

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору позики від 02.08.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М.Савченко