АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ц-6663/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 56 Доповідач - Прозорова М.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гребенкіній Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2011 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання в будинку та стягнення заборгованості по квартирній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2011 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання в будинку та стягнення заборгованості по квартирній платі, повернуто позивачу (а.с.5).

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу, в якій просить її скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.7-9).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу судді залишити без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, 28 лютого 2011 року до суду була подана позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання в будинку та стягнення заборгованості по квартирній платі (а.с.1-4).

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2011 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання в будинку та стягнення заборгованості по квартирній платі, повернуто позивачу.

Суддя виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому посилався на ст.109 ЦПК України, де зазначено, що позови до фізичної особи предявляються в суд за місцем її проживання.

Крім того, суддя зазначає, що позовні вимоги ставляться про встановлення факту проживання в будинку та стягнення заборгованості по квартирній платі, за якими не встановлення альтернативна підсудність. Так як договір між сторонами не укладався, даний спір не може бути віднесений і до спору, що виникає із договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, зважаючи на наступне. Посилається на ч.1 ст.114 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням цього майна, а тому відповідно до процесуального правила виключної підсудності, цей позов повинен розглядатися Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області.

Проте з такими доводами апеляційної скарги погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичних осіб предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання" від 16.01.2003 року місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його найму, піднаймання, тимчасового проживання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції письмовий договір сторін про визначення територіальної підсудності справи (ст.112 ЦПК), крім справ, для яких встановлено виключну підсудність (ст.114 ЦПК), може бути укладений лише до вирішення питання про відкриття провадження у справі та є обов'язковим не тільки для сторін, які в односторонньому порядку не можуть від нього відмовитись чи змінити, але й для суду.

За таких обставин, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу судді місцевого суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: