№ 2-12/11
№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

судді: Литвинчука В.П.

при секретарі: Литвиненко Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 /в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1/, до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 року ОСОБА_1 /в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1/ звернулась з позовом до суду до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що 14 серпня 2009 року, біля 17 години 30 хвилин, малолітній ОСОБА_4, син відповідачки, на подвірї будинку кинув камінь в обличчя її малолітньому сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та попав у праве око, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження. Постановою суду від 20 квітня 2010 року стосовно малолітнього сина відповідачки були застосовані примусові заходи виховного характеру та він був переданий під нагляд бабусі. Свою вину у скоєному малолітній син відповідачки визнав повністю. У звязку з отриманою травмою син лікувався в Одеському НП ім. Філатова. На стаціонарному лікуванні її малолітній син знаходився з 15 серпня 2009 року по 04 листопада 2009 року, а потім проходив амбулаторне лікування. За час лікування сина нею були придбані ліки на загальну суму 4.256 гривень 72 копійки. Внаслідок дій сина відповідачки її малолітній син визнаний інвалідом. У звязку з цим їй була спричинена моральна шкода: її син втратив зір, порушений його спокій та нормальні життєві стосунки, її син морально страждає, а у майбутньому обмежений у виборі професії. Заподіяну моральну шкоду вона оцінює в 100.000 гривень. Добровільно відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду відповідачка не бажає. Просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5JI. предявлений позов визнала частково. Пояснила, що її малолітній син ушкодження сину позивачки причинив не навмисно. Вона бажала матеріальної допомоги позивачці. Однак її допомогу не прийняли. На заперечує проти стягнення з неї матеріальної шкоди. Також не заперечує проти задоволення позову стосовно спричиненої моральної шкоди, але в меншому розмірі, ніж того вимагає позивачка.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.1178 ЦК України Шкода, завдана малолітньою особою /яка не досягла чотирнадцяти років/, відшкодовується її батьками /усиновлювачами/ або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

У судовому засіданні було встановлено, що 14 серпня 2009 року малолітнім сином відповідачки були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження малолітньому сину позивачки по ознаці розладу здоровя поєднаного зі стійкою втратою працездатності більш ніж на одну третину, що стверджується висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 1059 від 14 вересня 2009 року.

Постановою Баглійського районного суду від 20 квітня 2010 року стосовно малолітнього сина відповідачки були застосовані примусові заходи виховного характеру та він був переданий під нагляд бабусі. У судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та у скоєному розкаявся.

У судовому засіданні також було встановлено, що малолітній син позивачки знаходився на стаціонарному лікуванні з 15 серпня 2009 року по 04 листопада 2009 року у звязку зі спричиненням йому тяжких тілесних ушкоджень. На його лікування позивачкою було затрачено 4.256 гривень 72 копійки, що стверджується доданими до справи чеками на придбання ліків та лікарських препаратів. Вказана спричинена матеріальна підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Малолітньому сину позивача була спричинена і моральна шкода: її син втратив зір, порушений його спокій та нормальні життєві стосунки, її син морально страждає, а у майбутньому обмежений у виборі професії.

Суд враховує обставини при яких було спричинено моральну шкоду, вину у цьому відповідачки, характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивачки та її малолітнього сина та вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода але в меншому розмірі, ніж просить позивачка.

У судовому засіданні було встановлено, що матеріальна та моральна шкода була спричинена позивачці з вини відповідачки.

Керуючись ст.,ст.1166, 1167, 1178, 1199 ЦК України, ст.,ст. 6-14, 60, 212-218 ЦПК У країни,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 /в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1/, до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок спричиненої матеріальної шкоди - 4.256 гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок спричиненої моральної шкоди 2.000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати: 51 гривню судового збору та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено на протязі 10 днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпро дзержинська.

Суддя: Литвинчук В.П.