Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-п-50/2011
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2011 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд р. Кривого Рогу в складі:

головуючого - судді Шум Л.1./ при секретарі Токарєвій Т.1.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватне підприємство «Прем`єр Мотоспорт 01», КП. «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Криворізького Дацко Ярослав Олексійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове підприємство «Україна», спільне українсько- болгарське підприємство «Інтер-спорт-сервіс», мале підприємство «Роксолана», про визнання договору дарування квартири недійсним і визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи приватне підприємство «Прем`єр Мотоспорт 01», КП. «Криворізьке бюро техничної інвентаризації» про виконання трудового зобов`язання і визнання права власності на квартиру, 08 грудня 2008 року позивач змінив позовні вимоги, подав позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватне підприємство «Прем`єр Мотоспорт 01», КП. «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Дацко Ярослав Олексійович, про визнання договору дарування квартири недійсним і визнання права власності на квартиру. 14 квітня 2011 року позивач змінив позовні вимоги, подав позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватне підприємство «Прем`єр Мотоспорт 01», КП. «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Дацко Ярослав Олексійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово- промислове підприємство «Україна», спільне українсько-болгарське підприємство «Інтер-спорт- сервіс», мале підприємство «Роксолана», про визнання договору дарування квартири недійсним і визнання права власності на квартиру

В судовому засіданні позивач та представник позивача свої позовні вимоги від 14 квітня 2011 року підтримали в повному обсязі, просили визнати договір дарування трикімнатній квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 04 липня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 6801, посвідчений приватним нотаріусом Дацко Я.О. - недійсним, визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 кв.м., жилою площею 41,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Від вимог щодо відшкодування понесених судових витрат відмовились.

Представник відповідача Железко Р.І, що діє за дорученням ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 та треті особи - приватне підприємство «Прем`єр Мотоспорт 01», КП. «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово- промислове підприємство «Україна», спільне українсько-болгарське підприємство «Інтер-спорт- сервіс», мале підприємство «Роксолана» в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили.

Третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлені належним чином, завчасно подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухав сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за такими підставами.

В судовому засіданні встановлено, що 05.06.1992 року позивач з малого підприємства «Колорит» був переведений на роботу на посаду водія в мале підприємство «Роксолана», засновником і власником якого був відповідач по справі ОСОБА_4

10 березня 1993 року між позивачем, як, працівником і власником малого підприємства «Роксолана» ОСОБА_6 (роботодавцем) був укладений договір про виконання зобов`язань, який не суперечить вимогам трудового, чи цивільного законодавства України і тому є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків. Це відповідало вимогам ст.ст.4,153,154 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час укладання договору.

Згідно цього договору позивач зобов`язався працювати протягом 15 років в МП «Роксолана», а МП «Роксолана» передає йому у приватну власність трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 кв.м., жилою площею 41,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з виплатою 30% вартості квартири. На той час ця сума складала 322930 крб.80 коп., які позивач 6 жовтня 1993 року вніс в касу МП «Роксолана» по прибутковому касовому ордеру № 284 і фактично став співвласником квартири.

03.09.1996 року позивач з МП «Роксолана» був переведений на постійну роботу водієм в спільне підприємство «Інтер - Спорт- Сервіс», засновником і власником якого був відповідач ОСОБА_4 .

У січні 1997 року у зв`язку з передачею вказаної квартири з балансу МП «Роксолана» на баланс СП «Інтер-Спорт-Сервіс», між позивачем і генеральним директором СП «Інтер-Спорт-Сервіс» ОСОБА_4 знов був укладений договір про виконання зобов`язань від 03.01.1997 року, згідно якого вказана квартира переходить в його власність, після його роботи в МП «Роксолана» і СП «Інтер- Спорт-Сервіс» протягом 15 років.

У спірну квартиру він вселився разом з своєю сім`єю після проведення в неї ремонту, приблизно в травні 1993 року, оплату по комунальних платежах почав проводити з березня 1993 року. На підставі вищезгаданого договору на нього був відкритий особовий рахунок в КЖП-36, а у вересні 1993 року позивач і його жінка ОСОБА_7 були зареєстровані в цій квартирі, про що свідчить довідка КЖП-36 від 28.05.2008 року.

26 серпня 1998 року, у зв`язку з ліквідацією СП «Інтер-Спорт-Сервіс»,позивач був переведений на роботу водієм в торговельно-промислове підприємство «Україна», засновником і власником якого також був відповідач по справі ОСОБА_4 , а 02.10.2002 року був переведений з ТПП «Україна» в приватне підприємство «Прем`єр Мотоспорт 01», засновником і власником якого є син відповідача - ОСОБА_8 .

У цьому підприємстві позивач працює водієм по теперішній час. Таким чином позивач неодноразово був переведений з одного підприємства на інше, але фактично постійно працював на одній і тій же автомашині, марки «РЕНО МАГНУМ АЕ 430», державний номер НОМЕР_1 , стоянка якої знаходиться по АДРЕСА_2 .

В даний час трудова книжка позивача знаходиться в ПП «Прем`єр Мотоспорт 01» і в ній зроблені всі записи про його переведення з одного підприємства в інше.

Впродовж 15 років позивач працював у відповідача і повністю виконав умови договору, однак відповідач в серпні 2007 року надіслав йому листа, згідно якого він на думку відповідача повинен укласти з ним ще декілька договорів на квартиру, а у разі відмови зобов`язаний був звільнити квартиру до 01.09.2007 року.

Відповідач ОСОБА_4 надсилав позивачу цього листа вже після того, як нотаріально подарував спірну квартиру своїй матері ОСОБА_5 , одноосібно розірвав укладений між ним і позивачем договір про виконання зобов`язань не надіслав позивачу письмового повідомлення, як це передбачено ст.ст.651 і 654 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Крім цього, такі дії відповідача не відповідають вимогам ст. 629 ЦК України, тому що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір дарування трикімнатної квартири, загальною площею 66,5 кв.м., жилой площею 41,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 був нотаріально засвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дацко Я.О. 04 липня 2007 року, а зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 05 липня 2007 року.

В серпні 2007 року ОСОБА_4 приховуючи від позивача факт відчуження квартири, надав йому на підпис заднім числом договір оренди квартири від 15.11.1998 року, додаткову угоду від 14.11.1999 року, додаткову угоду від 10.11.2000 року, договір оренди від 10.11.2001 року, додаткову

угоду від 10.11.2002 року, додаткову угоду від 10.1 1.2003 року, додаткову угоду від 10.11.2004 року та договір оренди від 20.11.2005 року, однак позивач відмовився від підпису вказаних договорів. Це підтверджує небажання відповідача ОСОБА_4 виконувати умови договору, а самі проекти договорів оренди є письмовими доказами його ухилення від виконування умов договору.

У всіх цих документах ОСОБА_4 фігурує вже як фізична особа, а не директор підприємства. Виконувати умови договору від 03.01.1997 року про передачу позивачу в приватну власність квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_4 відмовився, хоча умови договору позивачем виконані в повному обсязі станом на 10 березня 2008 року, (договір укладено 10.03.1993 року)

Крім цього, відповідач не мав права самостійно розпоряджатися квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , тому що відповідно договору від 10.03.1993 року і 03.01.1997 року, а також квитанції № 284 від 06,10.1993 року позивач сплатив відповідачу 30% вартості квартири і фактично є її співвласником.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Позивач згідно умов договору відпрацював в МП «Роксолана», СП «Інтер-Спорт-Сервіс», ТПП «Україна» і ПП «Прем`єр Мотоспорт 01», засновниками і власниками яких були ОСОБА_4 і його син ОСОБА_8 , більше 15 років, його провини в тому, що його переводили з одного підприємства в інше,немає.

Відповідач порушив дані їм письмово зобов`язання про передачу позивачу у власність вищезгаданої квартири і в цьому випадку, згідно вимогам ст.611 ч.1 ЦК України наступають правові наслідки, встановлені договором, тобто передачею позивачу у власність трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Таке придбання права власності, не суперечить вимогам закону. Відповідно до вимог ч.2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Суд вважає, що позивач доказав свої позовні вимоги, вони є підставними і законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст..213,214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 21,23,24, КЗпП України, ст.ст. 204, 328,598,610,611,614,629, 651,654 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватне підприємство «Прем`єр Мотоспорт 01», КП. «Криворізьке бюро техничної інвентаризації», приватний нотаріус Дацко Ярослав Олексійович, про визнання договору дарування квартири недійсним і визнання права власності на квартиру - задовільнити в повному обсязі

Визнати договір дарування трикімнатній квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 04 липня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 6801, посвідчений приватним нотаріусом Дацко Я.О. - недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 кв.м., жилою площею 41,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення рішення, особами не присутніми при проголошенні рішення протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л.І.Шум