Справа №22-641/2011р. Головуючий в 1-й інстанції
ОСОБА_1
Категорія: 67 Доповідач Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року лютого місяця 10 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Романовій Д.С.,

за участю прокурора: Зельцер О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 липня 2008 року в справі за заявою До Тхє Зуї, заінтересована особа ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

До Тхє Зуї звернувся до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України до 24.08.1991 року.

Посилався на те, що відповідно до Міжурядової угоди про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року він разом із батьками: До ОСОБА_3 та Чу Тхі Тхієт в 1986 році із республіки Вєтнам приїхав в Україну де батьки працювали на Херсонському комбайновому заводі та Херсонському бавовняному комбінаті.

У 1992 році його батьки були звільнені із вказаного підприємства але залишились проживати в м. Херсоні.

Просить встановити факт його постійного проживання на території України до 24.08.1991 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 липня 2008 року заяву До Тхє Зуї про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено. Встановлено факт постійного проживання До Тхє Зуї, 01.03.1984р.н., на території України до 24.08.1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Дніпровського району м. Херсона подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви До Тхє Зуї.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заявнику До Тхє Зуї факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 року необхідно встановити для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», яка регламентує набуття громадянства України за територіальним походженням, зазначено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама, чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_1, Української Держави, Української ОСОБА_4 Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської ОСОБА_4 Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

З копії паспорта До Тхє Зуї вбачається, що він є громадянином ОСОБА_4 Республіки Вєтнам та уряд цієї держави просить всі компетентні органи дозволити власнику цього паспорту надати йому всю необхідну допомогу та захист.

На думку колегії, заявником не надано доказів на підтвердження того, що він та його батьки на законних підставах постійно проживали на території України до 24.08.1991 року.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст. 1 Закону України «Про громадянство»- це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Із матеріалів справи вбачається, що батьки заявника знаходились на території України відповідно до угоди між урядом СРСР та Урядом ОСОБА_4 Республіки Вєтнам про направлення та прийом вєтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах та в організаціях СРСР від 02.04.1981 року, а тому проживали на території України тимчасово на період роботи та після її завершення мали повернутись до Вєтнаму. Однак, до Вєтнаму вони не повернулись та продовжували проживати в Україні без законних підстав.

Також, про вирішення питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянство (підданство) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»).

Заявник не надав суду належних доказів про те, що він звернувся до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства Вєтнаму.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 липня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви До Тхє Зуї про встановлення факту його постійного проживання на території України до 24.08.1991 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: