Справа № 2-1704/11
У Х В А Л А

25 жовтня 2011 року Кіровський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Підберезного Г.А.

при секретарі - Гальчанській Н.М.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради, про визнання договору дарування удаваним правочином, перевід прав та обовязків , -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2011 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої посилався на те, що з листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 11707 від 27.09.2011 року стало відомо, що станом на 26.09.2011 року, право власності на 52/100 квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 06.01.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 40. Так з договору дарування 52/100 часток жилої квартири від 06.01.2011 року вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_4 передав безоплатно у власність (подарував) ОСОБА_5 52/100 частки жилої квартири № 14, що знаходиться за адресою: місто Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, будинок № 105. А тому зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити не можливим виконання можливого рішення суду, оскільки коло власників 52/100 частки квартири АДРЕСА_2, на час розгляду даної справи в суді може змінюватися.

На підставі викладеного просив суд:

· накласти арешт на 52/100 частини квартири АДРЕСА_3, які належать ОСОБА_5 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) на підставі договору дарування 52/100 часток жилої квартири від 06.01.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_7 за реєстром № 40, та заборонити будь-яким особам укладати правочини стосовно цього нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Вивчивши матеріали справи, а також підстави заяви, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, та просить постановити рішення, яким визнати договір дарування від 01.04.2010 року 52/100 часток квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, удаваним правочином, тобто таким, що приховує договір купівлі-продажу 52/100 часток квартири АДРЕСА_2, укладений 01.04.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; перевести на ОСОБА_1 права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу 52/100 часток квартири АДРЕСА_2, що укладений 01.04.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнати за ОСОБА_1 право власності на 52/100 часток квартири АДРЕСА_2, яка в цілому складається з: 1 коридор, 2 кухня, 3, 4 житлових кімнат, 5 санвузол, III балконів, житловою площею 24,1 м2, загальною площею 45,2 м2.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що він 16.02.2010 року набув права власника на 48/100 частин квартири АДРЕСА_2, 17.03.2010 року він, як власник 48/100 частин зазначеної квартири звернувся з листом до ОСОБА_3, власниці 52/100 частин квартири АДРЕСА_2, так як зазначена квартира належить їм на праві спільної часткової власності, у листі повідомив, що якщо вона вирішить продати належну їй частину квартири, що перебуває у спільній частковій власності, він відповідно до законодавства України має переважне право перед іншими особами на її купівлю, та має намір скористатись цим правом. Тому просив її повідомити про можливий продаж заздалегідь. Але 01.04.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений удаваний договір дарування 52/100 часток квартири АДРЕСА_4. В свою чергу станом на 26.09.2011 року, право власності на спірну частку квартири зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 06.01.2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 40, саме тому позивач змушений був звернутися з даним позовом до суду та просити забезпечити позов, оскільки на час розгляду справи у суді коло власників спірної частки квартири може змінюватись.

Таким чином, дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у звязку з чим заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку спірного майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради, про визнання договору дарування удаваним правочином, перевід прав та обовязків задовольнити.

Накласти арешт на 52/100 частини квартири АДРЕСА_3, які належать ОСОБА_5 (ідентифікаційний № НОМЕР_1) на підставі договору дарування 52/100 часток жилої квартири від 06.01.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_7 за реєстром № 40, та заборонити будь-яким особам укладати правочини стосовно цього нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції для виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання протягом 3 (трьох) років з дня постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.А. Підберезний