Біляївський районний суд Одеської області

Справа № 2-960/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2011 року Біляївський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Кравець В.В.
представників відповідача ОСОБА_1 та Заболотної С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного комітету ветеринарної медицини України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
Свої вимоги мотивує тим, що виконуючим обов`язки начальника Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного комітету ветеринарної медицини України його було безпідставно звільнено за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України так як він безпосередньо не приймав, не зберігав, не розподіляв грошові або товарні цінності, трудову дисципліну не порушував і до дисциплінарної відповідальності не притягувався, його звільнили без згоди первинної профспілкової організації, а тому він вважає, що його звільнення з підстав втрати довіри є необґрунтованим.
Позивач в судовому засіданні на позові наполягав. При цьому пояснив, що він не обслуговував грошові або товарні цінності, а вироком Приморського районного суду від 21 жовтня 2010 року його було засуджено до штрафу без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльність. Вважає, що його безпідставно звільнили за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.
Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали. При цьому пояснили, що відповідно функціональних обов`язків позивач здійснював контроль за ввезенням на територію України об`єктів рослинного та тваринного світу, тобто був пов`язаний з товарними цінностями. Вироком Приморського районного суду від 21 жовтня 2010 року його було засуджено за корисний злочин, а тому його було звільнено на законних підставах. Більш того, профсоюзні комітети в Одеській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного комітету ветеринарної медицини України не легалізовані належним чином і не діють.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що в 2009 році утворилась професійна спілка працівників агропромислового комплексу України, членом якої він є. 23.05.2011 року його обрали виконуючим обов`язки вказаного профспілкового комітету. На цей час вказана профспілкова організація не має свого статуту, не зареєстрована в Одеському міському Управлінні Юстиції в зв`язку з чим і не здійснює свою діяльність.
Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наказу по особовому складу №6-к від 09 лютого 2010 року (а.с. 29) вбачається, що ОСОБА_2 було прийнято на посаду лікаря ветеринарної медицини пункту державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №29 до пункту державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №9 з 10 лютого 2010 року.
Відповідно до функціональних обов`язків позивач повинен не допускати ввезення на територію України тварин, продуктів і сировини тваринного походження без проходження ветеринарного контролю, не дозволяти пропуск через митний кордон України тварин, продуктів тваринного походження, готових харчових продуктів, сировини тваринного походження, кормів та ін. які можуть бути носіями збудників інфекційних хвороб тварин та інших вантажів підконтрольних службі державної ветеринарної медицини…, тобто був пов`язаний з товарними цінностями, (а.с. 8-11).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.
В підпункті 2 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92 року (з наступними змінами) зазначено, що: «звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановлені у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і в тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою».
Ч. 2 ст. 41 КЗпП України передбачено, що з вказаних підстав розірвання договору провадиться з додержанням вимог ст. 43 цього Кодексу, тобто за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
Згідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності`профспілка, об`єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту. Ч. 10 вказаної статті передбачає, що профспілка, її організації, об`єднання профспілок здійснюють свої повноваження, набувають цивільних прав і беруть на себе цивільні обов`язки через свої виборні органи, які діють у межах прав, наданих їм за законом та статутом (положенням).
В судовому засіданні встановлено, що позивач належить до професійної спілки працівників агропромислового комплексу України з 2009 року, але вказана спілка не діє так як не має свого статуту, відповідним чином не легалізована, що підтверджується листом начальника управління Одеського міського управління юстиції №04-1655 від 02.12.2010 року (а.с. 31). Вказані обставини підтвердив також в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який з 2009 року є членом її, а 23.05.2001 року його було обрано виконуючим обов`язки голови професійного комітету.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 було звільнено на законних підставах, а тому його позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 41, ст. 43, 246 Кодексу Законів України «Про працю», ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», підпунктом 2 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92 року з наступними змінами, суд
ОСОБА_2 в позові до Одеської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті Державного комітету ветеринарної медицини України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський райсуд.
ГоловуючийЛ. О. Пендюра