Справа № 2-566/11 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2011 року. Карлівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Жмурко П.Я.

секретаря Козлової Т.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Карлівської міської ради Карлівського району Полтавської області про визнання права власності на будинок, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Карлівської міської ради і просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4, право власності на будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є рідним сином ОСОБА_4, який володів та користувався житловим будинком з господарсько - побутовими будівлями і спорудами номер двадцять три, розміщеним за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, за життя останній не скористався своїм правом і не склав заповіт. До спадкоємців першої черги за законом відносилися мати позивача - ОСОБА_3, дочка померлого та сестра позивача - ОСОБА_5 та сам позивач. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його сестра - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року - його мати - ОСОБА_3. На день відкриття спадщини ОСОБА_3, він проживав у спадковому будинку. Таким чином він фактично прийняв спадщину після померлої. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, однак не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутня реєстрація договору дарування на підставі якого будинок належав його батьку - ОСОБА_4 Інші спадкоємці відсутні, тому він прагне оформити право власності на спадкове майно, проте зробити це в позасудовому порядку не можливо.

В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява в якій вони просять суд справу розглядати без їхньої участі і зазначають, що не заперечують проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в ході попереднього судового засідання.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 19 листопада 1963 року вбачається, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 11)

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер батько позивача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, а.с. 5), а ІНФОРМАЦІЯ_2 р. -його мати ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, а.с. 7)

За життя ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 10.06.1966 р. (а.с.13-14)

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги (заповіту померлий не складав) були його син -ОСОБА_2 (позивач), його донька ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. померла ОСОБА_5 -сестра позивача та донька померлого ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4, а.с. 6)

В судовому засіданні встановлено, що жоден з померлих за життя заповіту не склав, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР, який був чинним на момент смерті ОСОБА_4, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Після смерті ОСОБА_4 його майно в рівних частинах, відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, мали успадкувати ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (позивач).

Дослідивши довідку Карлівської міської ради Карлівського району Полтавської області від 21.04.2011 року №1149, суд приходить до висновку, що у спадковому будинку по АДРЕСА_1 який належав померлому ОСОБА_4, на час відкриття спадщини проживала його дружина та син (позивач), які залишились там проживати і надалі.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що жоден із спадкоємців не подав до Карлівської ДНК заяву про прийняття спадщини, після померлого ОСОБА_4, про що свідчить той факт, що спадковий будинок, розташований по АДРЕСА_1, до цього часу рахується за померлим. (а.с. 12)

Проте, як уже було встановлено в судовому засіданні, спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_2, фактично вступили в управління або володіння спадковим майном, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину після померлого.

Як уже було встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла ОСОБА_3, яка за життя заповіту також не складала.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 залишився її син -ОСОБА_2 (позивач), який на час відкриття спадщини проживав разом з померлою в будинку АДРЕСА_1. (а.с. 10)

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивач вважається таким, що прийняв спадщину померлої ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що в передбачений законом шестимісячний термін позивач звернувся до Карлівської ДНК з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок АДРЕСА_1 йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують належність спадкового майна померлій.

Відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №20/5, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги майна його померлих батьків і він відповідно до ст. 1268 ЦК України та ст. 549 ЦК Української РСР вважається таким, що прийняв спадщину померлих батьків, проте оформити право власності на спадкове майно не може, оскільки договір дарування, на підставі якого його батькові ОСОБА_4 належав житловий будинок АДРЕСА_1, не був внесений до державного реєстру, а тому на даний час відсутній правовстановлюючий документ, який свідчить про належність спадкового майна спадкодавцям і на підставі якого позивачу може бути видано свідоцтво про право на спадщину.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 Полтавської області дійсно належав, за життя, ОСОБА_4, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4, право власності на будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 524, 529, 548-549 ЦК Української РСР, ст. ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 130, 174-175, 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Карлівської міської ради Карлівського району Полтавської області про визнання права власності на будинок, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4, право власності на будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жмурко П.Я.