Апеляційний суд Житомирської області

Справа №22-ц-655/11 Головуючий у 1-й інст. Верозуб
Категорія 46, 48 Доповідач Косигіна Л. М.

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючої судді Косигіної Л.М.
суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.
при секретарі Жовновській 0.0.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2011 року, -
встановила:
У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 15% від заробітку та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 20% від заробітку щомісячно, починаючи з 01.12.2010 року і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову посилалася на те, що з 13.06.1998 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, під час якого народилося двоє дітей. Оскільки чоловік не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, які постійно хворіють, потребують лікування та оздоровлення, тому просила позов задовольнити.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18 січня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2010 року до повноліття дочки ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та задовольнити її вимоги у повному обсязі. Зазначила, що відповідно до ст. 70 Закону України Про виконавче провадження, загальне відрахування від заробітної плати не може перевищувати 50%. У зв`язку з цим, вона пред`явила позов до відповідача про стягнення аліментів у відсотковому відношенні до заробітної плати. Крім того, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував наявність хронічних хвороб у дітей, необхідність їх лікування та оздоровлення, в зв`язку з чим вона зазнає додаткових витрат. Також, судом не залучено до участі у справі колишню дружину відповідача - ОСОБА_6 , на користь якої він сплачує аліменти в 1/4 частині заробітку на утримання неповнолітнього сина, та не вирішено питання про зміну розміру даних аліментів.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 180 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, але їх мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 СК України).
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.06.1998 р.н. (а.с. 3). Під час шлюбу народилися діти: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач (а.с. 4, 5) Діти мають хронічні захворювання, що підтверджується медичними довідками (а.с. 20).
ОСОБА_7 працює лаборантом у Новоград-Волинській філії Житомирського обласного центру крові /а.с. 6/.
ОСОБА_8 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , має стабільний дохід - 2000 грн. на місяць. За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.07.1997 року з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини його заробітку.
Вказані обставини сторонами були підтверджені при розгляді справи в суді першої інстанції.
Задовольняючи позов про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у частковому відношенні до заробітної плати, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачка має право на їх отримання та потребує такої допомоги, а відповідач працює, має стабільний заробіток і спроможний платити аліменти. Такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, та відповідає встановленим фактам.
Доводи апелянта з приводу того, що аліменти повинні бути визначені судом у відсотковому відношенні до заробітної плати, є безпідставними, оскільки Сімейним кодексом України передбачено стягнення аліментів тільки у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Також, не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_10 про те, що судом при визначенні розміру аліментів не враховано хворобливий стан дітей, наявність у них хронічних хвороб. Необхідність оплати додаткових витрат позивачки на утримання дітей у в зв`язку з потребою їх у лікуванні, є підставою для пред`явлення окремого позову про стягнення вказаних витрат по підставі ст. 185 СК України.
Крім того, слід зазначити, що не притягнення до участі у справі ОСОБА_6 , на користь якої відповідач вже сплачує аліменти, не впливає на права і обов`язки позивачки, та на правильність вирішення даного спору. Відповідач не звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_6 , у зв`язку із наявністю інших утриманців (ст. 192 СК України).
Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд не врахував, що загальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання всіх дітей (дочок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та сина від першого шлюбу), буде перевищувати 50% доходу відповідача, що є порушенням вимог ч. З ст. 70 Закону України Про виконавче провадження.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.
Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -
вирішила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2011 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей до 1/4, частини всіх видів заробітку щомісячно.
В решті рішення залишити без змін. .
Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.
Головуюча
Судді