Апеляційний суд Житомирської області

Справа №22-ц/0690/2371/11 Головуючий у 1-й інст. Коцюба
Категорія 30 Доповідач Косигіна Л. М.

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючої судді Косигіної Л.М.
суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.
при секретарі Порохня М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
за апеляційною скаргою військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1
на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 серпня 2011 року, -
встановила:

У січні 2011 року військовий прокурор Житомирського гарнізону звернувся до суду з позовом, в якому, на підставі ст. 1166 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_1 заподіяну нею шкоду в сумі 85252 грн. 11 коп. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідачка, виконуючи обов`язки бухгалтера-касира в/ч НОМЕР_1 , 27.09.2007 року видала ОСОБА_2 354135 грн. 69 коп. надбавки за безперервну службу, на підставі недійсного документа - видаткового касового ордеру від 27.09.2007 року без номеру та підпису начальника фінансово-економічної служби частини, без проведення відповідних розрахунків. Крім того, кошти були видані на підставі доручень, строк дії частини з яких закінчився. Внаслідок вищевказаних дій переплата військовослужбовцям склала 85252 грн. 11 коп., яка підлягає стягненню з відповідачки. За вищевказані дії проти ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 425 КК України.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12 серпня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі військовий прокурор, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що відповідачка виконувала обов`язки касира на підставі усного наказу командира частини, а тому повинна нести повну матеріальну відповідальність за спричинену нею шкоду. Крім того, ОСОБА_1 видала кошти на підставі недійсних бухгалтерських документів, без підпису начальника фінансово-економічної служби частини, який був позбавлений можливості перевірити розрахунки нарахованої надбавки. Також, відповідачка видала кошти представнику військовослужбовців на підставі довіреностей, хоча строк дії по деяких з них закінчився на час видачі коштів.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами наказу Міністра оборони України № 363 від 21.06.2007 року, після видання наказу про призначення касира на роботу командир військової частини зобов`язаний під розписку ознайомити його з порядком ведення касових операцій, після чого з касиром укладається договір про його повну матеріальну відповідальність. У разі потреби тимчасової заміни касира, виконання його обов`язків покладається на іншого працівника за письмовим наказом командира військової частини. З цим працівником укладається договір про повну матеріальну відповідальність, на час виконання ним обов`язків касира.
Судом встановлено, що 19.01.2006 року ОСОБА_1 , на підставі наказу № 12 командира в/ч НОМЕР_1 , прийнята у Збройні Сили України на військову службу за контрактом на посаду бухгалтера (а.с. 52).
27.09.2007 року ОСОБА_1 за усним розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 , на підставі видаткового касового ордеру № 158 від 27.09.2007 року і роздавальної відомості, які були підписані командиром частини та начальником фінансової служби, видала представнику військовослужбовців - ОСОБА_2 354135 грн. 69 коп. надбавки за безперервну військову службу. Роздавальна відомість та касовий ордер із підписами відповідних осіб містяться в матеріалах кримінальної справи №09404013.
Слід зазначити, що виплата вищевказаної надбавки проводилася військовою частиною на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та ніким не оскаржувалося. Розрахунки надбавки здійснені представником військовослужбовців - ОСОБА_2 . На підставі даних розрахунків кошти були замовлені командиром та начальником фінансово-економічного відділення військової частини по КЕВ 1112 у більшому розмірі, ніж було необхідно, і отримані військовою частиною.
Наведене підтверджується Актом № 272 від 31.03.2009 року фінансово-економічного дослідження правильності нарахування та виплати надбавки за безперервну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до рішень судів, повідомленням Управління військової контррозвідки Служби безпеки України у Центральному регіоні (кримінальна справа т. 1 а.с. 149, т. 4 а.с. 152), та іншими матеріалами кримінальної справи.
Також, слід зауважити, що в посадові обов`язки відповідачки не входить перевірка правильності наданих розрахунків вищевказаної надбавки.
Командиром вказаної військової частини в порушення вимог вищезгаданого наказу Міністра оборони України № 363 від 21.06.2007 року ніколи не видавався письмовий наказ про тимчасове покладення на відповідачку обов`язків касира, та з нею, як з касиром, ніколи не укладався договір про повну матеріальну відповідальність. Наведене підтверджується як поясненнями сторін, матеріалами цивільної справи, так і матеріалами кримінальної справи №09404013 про обвинувачення ОСОБА_1
19.02.2010 року постановою військового місцевого суду Житомирського гарнізону ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 425 КК України на підставі п.(в) ст. 1, ст.ст. 6, 8 Закону України Про амністію від 12.012.2008 року (а.с. 15-16).
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Так, закриття провадження у кримінальній справі, в контексті вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не є підставою для безумовного стягнення з відповідачки коштів в сумі 85252 грн. 11 коп., оскільки її вина не була доведена в установленому законом порядку.
Виплата відповідачкою частини надбавки на підставі довіреностей, строк дії яких закінчився станом на 27.09.2007 року, не є підставою для стягнення з неї вказаних коштів, оскільки дана надбавка отримана цими військовослужбовцями у повному обсязі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 або військової частини вони не заявляють.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення.
Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -
ухвалила:

Апеляційну скаргу військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 відхилити.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 серпня 2011 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуюча Судді