Справа № 2-198/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2011

Крюківський райсуд м Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В., при секретарі Головньової Л.М..,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом та прохав ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь 34 953грн.75коп. грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що 15 грудня 2009року приблизно о 22год. 30хв. на перехресті вул.Шевченко та Жовтневої в м.Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода. Пригода сталася за участі його та водія автомобіля НОМЕР_1 під керуванням відповідача. Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19 травня 2010 року винними в даної пригоди визнали його та відповідача по справі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно звіту спеціаліста вартість матеріального збитку пошкодженням автомобіля НОМЕР_2 становить 97350грн.40коп. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №283-12-09 від 20.01.2010року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля відповідача ОСОБА_5, складає 27442грн. 91коп. Оскільки в даному випадку шкоди було завдано спільно з вини обох осіб в рівному ступеню, то і розмір відшкодування повинен визначатися в рівній частці. В добровільному порядку відповідач відмовилась сплатити різницю вартості матеріальної шкоди, а тому вимушений звернутися до суду. Прохав суд стягнути з відповідача 34 953грн. 75 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідач та його представник з позовом погодились частково, вважають, що ступень вини кожного учасника ДТП не вірно визначена тому, що відповідачем порушений один пункт ПДР, а позивачем два пункти ПДР. А тому розмір матеріальної шкоди необхідно розраховувати виходячи з 1/3 вини відповідача та 2/3 вини позивача.

Суд, заслухавши сторони по справі по справі, вивчивши та проаналізувавши надані суду докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що 15.12.2009 року о 22.30год. на перехресті вул.Шевченко та Жовтневої в м.Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були позивач, який керував автомобілем Шкода-Октавіяд.н.з. ВІ 3727 АО та відповідач, який керував автомобілем НОМЕР_1. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19 травня 2010 року винними у вчиненні даної пригоди визнані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Відповідно до вищезазначеної постанови суду водії-учасники ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 повинні були в даній дорожній ситуації діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 8.7.3, 8.10 ПДР України. Їх дії в даній дорожній обстановці відповідно до 2-х проведених експертом варіантів з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з пригодою і наслідками, що настали. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Вказана пригода сталася з вини обох водіїв, тобто з вини позивача ОСОБА_4І та відповідача ОСОБА_2, які керуючи вищезазначеними транспортними засобами допустили порушення ПДР України, зокрема вимог п.п. 12.3, 8.7.3, 8.10 ПДР України. Зазначені обставини встановлені постановою Автозаводського районного суду від 19.05.2010року.Дана постанова є чинно.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до абз.2 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкодипри наявності вини обох володільців джерела підвищеної небезпеки- розмір відшкодування визначається відповідно до ступені вини кожного.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами ДТП сталася з вини обох водіїв. Таким чином, при вирішенні питання про відшкодування шкоди, завданої з обопільної вини, слід застосувати саме вказану норму.

Суд приходить до висновку, що у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, що відбулася 15.12.2009року за участі сторін по справі, ступінь вини ОСОБА_4 та ОСОБА_2 складає 50% та 50%, відповідно, виходячи з висновку автотехнічної експертизи.

Відповідно до звіту спеціаліста автотоварознавчого дослідження №7 08.02.2010року вартість матеріальної шкоди , в звязку з пошкодженням автомобіля НОМЕР_3 , складає 97350грн. 40коп.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №283-12-09 від 20.01.2010року вартість матеріальної шкоди , в звязку з пошкодженням автомобіля НОМЕР_4, складає 27442грн. 91коп.

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що зіткнення автомобілів відбулося за наявності вини обох учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди суд виходить з наданих сторонами актів автотоварознавчих експертиз .

Проте, враховуючи ту обставину, що матеріальна шкода заподіяна за наявності вини обох учасників деліктних правовідносин, суд визначає розмір відшкодування, який підлягає стягненню на користь позивача виходячи з розрахунку 97350грн.40коп. -27442грн. 91коп.=69907грн.49коп.: 2 = 34953грн.75коп., тобто половину розміру різниці між вартістю завданих матеріальних збитків пошкоджених автомобілів.

Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок відшкодувати позивачу понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4,10,60,79,86,88,213-215 ЦПК України, ст.ст.1187, 1188 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 34953/ тридцять чотири тисячи девятсот пятдесят три/ грн.75 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 349/триста сорок девять/ грн.53 коп. сплаченого судового збору та 120/сто двадцять/ грн. за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня складання рішення в повному обсязі. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.09.2011року.