справа №2010/2-240/11
провадження №2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2011 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Комунального підприємства «Малоданилівській комунальник» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі просять суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2036,00грн., моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн., судові витрати: за правову допомогу 1300,00грн., за проведення судової будівельно-технічної експертизи 1135,20грн, банківський збір в розмірі 11,35грн., на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1000,00грн. моральної шкоди кожному посилаючись на те, що квартира № 8/9 в будинку № 7 по вул. Ювілейній в сел. М. Данилівка належить ОСОБА_2 Відповідачі являються власниками квартири № 18 в цьому ж будинку, яка знаходиться над їх квартирою. Неодноразово, періодично їх затоплюють відповідачі. 10.04.2009 року відбулося значне затоплення, про що був складений акт, де в поясненнях відповідачка ОСОБА_5 указала, що затоплення відбулося внаслідок того, що лопнув шланг на котлу. 14.07.2011 року був складений другий акт про затоплення. Комісією було рекомендовано відповідачці замінити сантехніку, однак, вона цього не зробила. Крім того, комісією було встановлено, що сифон від душового піддону розгерметизований, має місце протікання води в двох місцях, гідроізоляція не ремонтувалася з моменту будівництва даного будинку. Через перекриття з ванної кімнати квартири № 18 в ванну кімнату № 8 проходить відрізок металевої труби, через яку і проходить волога. Відповідачці у зв*язку з цим, рекомендовано зробити ремонт. В квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_3, яка являється інвалідом другої групи та ОСОБА_4, який являється інвалідом першої групи. Неодноразовим затопленням їм нанесена моральна шкода. Матеріальна шкода згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи становить 2036,00грн. Моральна шкода полягає в порушенні нормальних умов життєдіяльності, які вони відчували у зв*язку з цим, в душевних хвилюваннях, стресових напружень, фізичні страждання пов*язані з труднощами ремонту.

Відповідач ОСОБА_6 до судового засідання не з*явився, надавши заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає.

Представник відповідача КП «Малоданилівський комунальник» до судового засідання не з*явився, надавши заперечення, в яких просить відмовити в позові до КП «Малоданилівський комунальник» з тих підстав, що їх підприємство не зобов*язане надавати житлово-комунальні послуги з приводу заміни сантехніки у квартирі АДРЕСА_1. Позивачі не довели обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги, не надали докази, які б підтверджували вину комунального підприємства в нанесенні матеріальної та моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову посилаючись на те, що отвір у ванній кімнаті утворився в результаті самовільного демонтажу позивачами стіни між приміщенням ванної кімнати та туалету та зрізання стояку гарячого водопостачання рушникосушарці, що стало причиною порушення гідроізоляції стелі ванної кімнати в квартирі № 8/9 та підлоги в квартирі № 18. Підвищена вологість та залив квартири № 8/9 відбувається в результаті несправності стояків подачі холодної води та водовідведення, незадовільного стану вентиляційних каналів. Свідки в судовому засіданні підтвердили, що лише після заміни стояку перестало мокріти в квартирах. Акти від 14.07.2009 року та 24.04.2009 року не відповідають типовій формі Додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, оскільки не зазначено причини затоплення та дати затоплення. Витрати на правову допомогу вважають занадто великими, такими, що не відповідають фактичним затратам. Позивачами не обґрунтовано підстави стягнення та розмір моральної шкоди.

Вислухавши пояснення сторін, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником квартири № 8/9 в будинку № 7 по вул. Ювілейній в сел. Мала Данилівка згідно договору купівлі-продажу від 10 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського РНО, ОСОБА_7 (а.с.7-9).

В квартирі за указаною вище адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 10.05.2007 року, що підтверджено штемпелями в паспортах позивачів, копії яких містяться на а.с.5-6.

Власниками квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище квартири позивачів, в рівних частках являються ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.126).

Згідно до вимог ст. 319 ЦК України , власність зобовязує та власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, а статтями 322, 323 ЦК України, встановлено зобовязання власника утримувати майно, що йому належить, а також те, що ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.

Так, відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники квартир зобовязані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків.

Із пояснень позивачів та матеріалів справи вбачається, що на протязі 2007-2010 років мало місце неодноразове затоплення їх квартири, про що були складені акти комісією в складі начальника, головного інженера, майстра КП «Малоданилівський комунальник» та депутата селищної ради, 24 квітня 2009 року та 14 липня 2009 року, з яких вбачається, що квартира № 8/9 по вул. Ювілейній, 7 була неодноразово затоплена квартирою № 18, господаркою якої являється ОСОБА_5

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на це та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а розмір, заподіяної шкоди повинен довести позивач.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не довели відсутність своєї вини, а їх посилання на це, спростовуються наведеними вище актами та особистими поясненнями ОСОБА_5, які вона надала письмово на ім*я начальника Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківськй області, де зазначено, що 10.04.2009 року із її обігрівача, який знаходиться в ванній кімнаті, стала витікати вода, оскільки лопнула труба, а вона цього не помітила і вода стала протікати в квартиру ОСОБА_4, а після усунення течі, вода до ОСОБА_4 перестала попрапляти.

При цьому посилання представника відповідачки на те, що вказані акти не мають юридичної сили, оскільки не відповідають типовій формі Додатку 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники квартир, а також не вказана конкретна причина залиття квартири, є безпідставними.

Крім того, з листа голови Малоданилівської селищної ради від 06.08.2009 року вих. № 02-19/750, адресованого ОСОБА_2 вбачається, що було проведено обстеження квартири № 8 по вул. Ювілейній, з метою визначення причин проникнення вологи на стелю, та встановлено, що в результаті огляду та обстеження ванної кімнати квартири № 18 виявлено розгерметизованість сифону від душового піддону, внаслідок чого має місце підтікання води у двох місцях, гідроізоляція ванної кімнати не ремонтувалася з моменту будівництва будинку, її щільність і якість стала непридатною. Також встановлено, що через перекриття з ванної кімнати квартири № 18 у ванну кімнату квартири № 8 проходить відрізок металевої труби, через яку і дренажує волога. В результаті співбесіди з власником квартири № 18 ОСОБА_5 рекомендовано провести ремонтні роботи по гідро ізолюванню ванної кімнати, заміні труб каналізації душового піддону і раковини, демонтувати обрізок труби (а.с.13).

Оскільки тягар утримання майна покладається на власника цього майна, і будь-яких достовірних доказів, що свідчать про іншу причину залиття квартири позивача, відповідачами або представником до суду не надано, в тому числі не просили суд призначити по справі судову експертизу для визначення причин залиття квартири, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, а показання свідків є недостатнім, суд приходить до висновку про наявність вини в діях відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2669/5290 від 16.06.2010 року вірогідна вартість заподіяних збитків, спричинених власнику квартири № 8/9 в будинку № 7 по вул. Ювілейній в сел. Мала Данилівка внаслідок залиття, з урахуванням вартості матеріалів, складає 2036,00грн. (а.с.67-78).

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що залиття квартири позивачів сталося безпосередньо з вини відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які допустили халатне ставлення до приладів сантехніки, розміщених в їх квартирі, та які є відповідальними за завдану позивачам майнову та моральну шкоду.

Щодо відповідача КП «Малоданилівський комунальник» суд відмовляє в позові внаслідок його необґрунтованості на недоведеності.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до розяснень, викладених у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Залиттям квартири позивачам завдано моральної шкоди, оскільки це призвело до морального й психологічного дискомфорту позивачів, пошкодження їх майна, порушення звичайного їх способу життя.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, як власника квартири, моральну шкоду у сумі 500,00 грн., на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як осіб, які постійно проживають та зареєстровані в квартирі, зазнали душевних, психічних страждань, по 500,00грн. на користь кожного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачами не надано до суду оригіналів квитанцій про оплату ними витрат на правову допомогу у сумі 1300,00 грн., а також витрат на оплату висновку будівельно-технічної експертизи у сумі 1135,20 грн., у звязку з чим суд відмовляє позивачам у стягненні на їх користь вказаних судових витрат.

Суд стягує з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 51,00грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-216, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2036,00грн. та моральну шкоду в розмірі 500,00грн., а всього 2536,00грн. (дві тисячі п*ятьсот тридцять шість гривень 00 копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 500,00грн. (п*ятьсот гривень 00 копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 500,00грн. (п*ятьсот гривень 00 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 25,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00грн., а всього 85,50грн. (вісімдесят п*ять гривень 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 25,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00грн., а всього 85,50грн. (вісімдесят п*ять гривень 50 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя І. М. Нечипоренко