Справа№ 2-з-568/11
15 вересня 2011 року
У Х В А Л А

15 вересня 2011 року суддя Луцького міськрайонного суду Плахтій І.Б. вивчивши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкпро забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

15.09.2011 року ПАТ КБ ПриватБанкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Разом з тим, 15.09.2011 року ПАТ КБ ПриватБанкподав заяву в якій просить в порядку забезпечення позову тимчасово обмежити право виїзду за межі України, заборонити реєстрацію та видачу паспорта/проїзного документа, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення паспортів/проїзних документів, а також накласти арешт у межах суми заборгованості за кредитом, на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження до моменту виконання ними своїх зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Необхідність забезпечення позову заявник мотивує тим, що невжиття таких заходів надасть відповідачу можливість ухилятись від добровільного повернення кредитних коштів, невиконання взятих на себе зобовязань, утруднить виконання можливого рішення суду.

ПАТ КБ ПриватБанкзвертаючись до суду з заявою щодо встановлення тимчасового обмеження відповідача в праві виїзду за кордон, всупереч вимогам ч. 2 ст.151 ЦПК України не надав відомостей, необхідних для виконання можливого забезпечення позову. Так заявником не надано інформацію щодо наявних у ОСОБА_1, ОСОБА_2 паспорта для виїзду за кордон, який дає їм право виїзду за кордон. Вилучення паспорта громадянина України, який не затриманий в порядку кримінального переслідування, є порушенням його конституційних прав.

Крім того, ПАТ КБ ПриватБанкне вказало причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, не подало суду доказів в обґрунтування необхідності забезпечення позову, зокрема відомостей про те, що відповідачі мають намір вчинити будь-які дії по відчуженню належного їм майна чи грошових коштів, не зазначено майно відповідачів, його вартість, що може призвести до порушення вимог співмірності. Також, відсутні дані про те, що відповідачі мають намір виїхати за кордон.

А тому, подана ПАТ КБ ПриватБанкзаява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та обмеження їх у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за кредитним договором є необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкпро забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій