Справа № 2-933/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2011 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю:позивачаОСОБА_3
відповідачаОСОБА_4
представника відповідачаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Комсомольськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із згаданою позовною заявою, в якій просив стягнути з Акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс» на його користь страхове відшкодування у розмірі 36157,98 грн. та 10000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Згодом ОСОБА_3 уточнив свої вимоги і остаточно просив стягнути з страхової компанії страхове відшкодування у розмірі 16660,33 грн. та з ОСОБА_4 відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 19497,65 грн. і 10000 грн. моральної шкоди (а.с.83).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2009 року на вулиці Московській в м.Кременчуці водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Опель-Вектра» порушив вимоги правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» під керуванням позивача. В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 36157,98 грн.

На момент ДТП відповідач ОСОБА_4 мав чинний договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності з АСТ «АИС-Поліс», але страхова компанія безпідставно відмовляється виплачувати страхове відшкодування, чим завдає позивачу моральних страждань. Відповідач ОСОБА_4 теж не бажає відшкодовувати завдану майнову шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 наполягав на задоволені позову з підстав, викладених у заяві та пояснив, що з вини відповідача ОСОБА_4 йому завдано майнової шкоди в розмірі 36157,98 грн. і тому він прохає стягнути її з відповідачів у повному обсязі.

Представник страхової компанії до залу суду не зявився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність. В письмових запереченнях проти позову вимоги позивача визнав тільки в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 16660,33 грн., проти відшкодування вартості відновлювального ремонту заперечував (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав частково та пояснив, що вимоги позивача про відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі 36157,98 грн. є необґрунтованими. На його думку та думку представника відповідача ОСОБА_5 відшкодуванню підлягає лише вартість майнової шкоди в розмірі 17170, 33 грн., яка повністю покривається страховим відшкодуванням, і тому ОСОБА_4 погодився виплати позивачу франшизу в розмірі 510 грн. Проти задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди заперечував.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що 03 листопада 2009 року на вулиці Московській в м.Кременчуці водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Опель-Вектра», державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги п.10.1 та п.10.2 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номер ВІ 1122 АВ, складає 36157,98 грн. (а.с.32).

Постановою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 листопада 2009 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та визнано винним у скоєнні правопорушення.

Згадана дорожньо-транспортна пригода сталася в межах строку дії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 04 березня 2009 року між АСТ «АИС-Поліс» та відповідачем ОСОБА_4, відповідно до якого (п.2) за шкоду, заподіяну майну встановлено ліміт відповідальності на рівні 25500 грн., а франшиза у розмірі 510 грн. (а.с.90).

Згідно витягу з протоколу №38 чергових зборів акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс» та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» є повним правонаступником Акціонерного страхового товариства «АИС-Поліс» (а.с.19-28).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_3 є обґрунтованим і підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Заперечення проти позову представника страхової компанії, відповідача ОСОБА_4 та його представника, в яких вони наполягають на тому, що відшкодуванню підлягає лише вартість майнової шкоди в розмірі 17170,33 грн., а не вартість відновлювального ремонту, є безпідставними і не заслуговують на увагу, так як ґрунтуються на хибному тлумаченні ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згаданою статею визначено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З огляду на викладене, суд вважає, що з ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 24990 грн. (25500 510 грн. франшизи).

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу ОСОБА_3 про стягнення з відповідача ОСОБА_4 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 11167 грн. 98 коп. (36157,98 - 24990 страхового відшкодування).

Постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

З огляду на викладене, суд вважає, що пошкоджені деталі автомобіля «Volkswagen Transporter», які згідно висновку автотоварозначвого дослідження №278 від 04.11.2009 року не можуть бути відновлені, підлягають передачі страховику (а.с.41). Відповідач ОСОБА_4 проти передачі цих деталей страховику не заперечував.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та її розміру, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3 в цій частині задоволенню не підлягають.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди, якої він зазнав в результаті неналежного виконання страховиком обовязку по виплаті страхового відшкодування, не ґрунтуються на положеннях Закону та умовах договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 березня 2009 року і тому визнані судом безпідставними.

За таких обставин, в стягненні відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача ЗАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню понесені ним витрати з ІТЗ у розмірі 82 грн. 94 коп., а з відповідача ОСОБА_4 - 37 грн. 06 коп.

При зверненні до суду із згаданим позовом позивачем ОСОБА_3 судовий збір не сплачено, тому він підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,23,979,988,990,1166, 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 невиплачене страхове відшкодування в розмірі 24990 грн. та понесені витрати з ІТЗ в розмірі 82 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 11167 грн. 98 коп. та понесені витрати з ІТЗ в розмірі 37 грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь держави судовий збір в сумі 249 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 111 грн. 68 коп.

У задоволенні позову в частині стягнення відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 відмовити.

Зобов'язати позивача ОСОБА_3, після виплати йому страхового відшкодування, передати відповідачу ОСОБА_6 акціонерному товариству «Страхова компанія «Український страховий стандарт» пошкодженні деталі автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номер ВІ 1122 АВ, які згідно автотоварозначого дослідження №278 від 04.11.2009 року підлягають заміні (а.с.41).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.

Суддя: В.В. Крикливий