Справа № 2-2594/11
РІШЕННЯ

іменем україни

06 жовтня 2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.

при секретарі Бреславець І.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Спецбуд»про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16 серпня 2011 року звернулася до суду з позовом до відповідача, який доповнила в поданій до суду 16 вересня 2011 року заяві.

Посилалася на те, що з 02 вересня 2010 року по 09 вересня 2011 року працювала економістом Приватного акціонерного товариства «Спецбуд», звільнена за власним бажанням. В день звільнення відповідач не виплатив їй заробітну плату та не провів повного розрахунку при звільненні. Діями відповідача спричинена моральна шкода.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 3661,46 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи повідомлений судом по час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав.

За таких обставин, справа судом розглядалася без участі осіб, що не зявилися, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02 вересня 2010 року працювала у відповідача на посаді економіста, наказом № 52 від 09 вересня 2011 року звільнена з роботи 09 вересня 2011 року згідно ч.1 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення 09 вересня 2011 року розрахунок з позивачем проведено не було.

Оскільки в день звільнення відповідачем з позивачем повного розрахунку проведено не було, періодом затримки розрахунку при звільненні є період з 10 вересня 2011 року (наступний день за днем звільнення) по 06 жовтня 2011 року (день ухвалення судового рішення), тобто, 19 робочих днів.

При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд обраховує середній заробіток відповідно до довідки відповідача, згідно якої середньоденна заробітна плата позивача складає 19,50 грн.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума 370,50 грн. (19,50 грн. х 19 робочих днів) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки в судовому засіданні встановлено порушення відповідачем законних прав позивача ОСОБА_1, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Але розмір такої шкоди позивачем перебільшений. Суд, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір моральної шкоди в сумі 100 грн. та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 100 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Доказів на обґрунтування моральної шкоди в більшому розмірі позивач суду не надала.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судовий збір у розмірі 59,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 213- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спецбуд»на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 3661 грн. 46 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 370,50 грн., 100 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, всього стягнути 4131 грн. 96 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спецбуд»на користь держави судовий збір у розмірі 59 грн. 50 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Спецбуд»витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ Київським районним судом м.Полтави у розмірі 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Н.Л.Яковенко