АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-807, 2011 р Головуючий у 1-й інстанції
Категорія 42 Доповідач Лісова Г.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року лютого місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -Лісової Г.Є.

Суддів : Лободзінського С.В.

ОСОБА_2.

при секретарі Ващенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_6, орган опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, орган опіки та піклування Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання права власності на частку в жилому приміщенні

в с т а н о в и л а:

27.02.2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_6, орган опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2003 року їм на праві вланості належить квартира АДРЕСА_1.

Так як сім»я сина ОСОБА_5 складася з 4 осіб, він, дружина та двоє неповнолітніх дітей, то син з сім»єю з їхнього дозволу переселився в належну їм трьохкімнатну квартиру, а вони вселилися в двохкімнатну квартиру №16 по Лавреньова,5.

ОСОБА_3 утримує в належній їм квартирі велику кількість котів та собак, що стало причиною постійних конфліктів мешканців будинку з нею та скарг у правоохоронні органи.

Крім того, ОСОБА_3 не допускає їх у належне їм на праві власності жиле приміщення, а також відмовляється переселятися з дітьми в квартиру №16, по вул. Лавреньова,5 в м. Херсоні, де вона перебуває на реєстраційному обліку та в яку вже переселився ОСОБА_6

Просили усунути перешкоди у користуванні належною на праві власності квартирою №6 по вул. Молодіжна,10 в м. Херсоні шляхом виселення ОСОБА_3 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартиру АДРЕСА_2.

У процесі розгляду справи позивачі доповнили позов вимогами про вселення їх у спірне жиле приміщення.

29.09.2010 року ОСОБА_3 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, орган опіки та піклування Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання права власності на 4/5 частки квартири.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Отримані нею гроші в сумі 700 доларів США від продажу в 2003 році належного на праві власності будинку в м. Гола Пристань, а також зняті кошти з депозитного рахунку в розмірі 709 доларів США були витрачені на придбання квартири АДРЕСА_3. Про те, що вона вкладала кошти в придбання цієї квартири підтверджується також договором завдатку укладеним нею з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Отже нею було вкладено під час купівлі квартири 1420 доларів США, а ОСОБА_6 300 доларів США.

Оскільки укладенням договору купівлі-продажу займався чоловік, то оформлений він був на матір ОСОБА_3, яка на той нас як і ОСОБА_5 були вже пенсіонерами, а тому не могли за власні кошти придбати квартиру.

Просила визнати за нею право вланості на 4/5 частки квартири АДРЕСА_4.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона первісний позов задоволено частково. Вселено в квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_12 та ОСОБА_5. У виселенні ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_3 просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а її зустрічний позов задовольнити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених у ній, вважає, що рішення суду підлягає скасуванню як незаконне.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнали, просять її відхилити.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_13 апеляційну скаргу підтримав частково непогоджуючись із рішенням суду в частині задоволення позовних вимог про вселення позивачів у квартиру, щодо відмови в задоволення зустрічних позовних вимог про визнання права власності на частку в квартирі послався на розсуд суду.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2003 року укладеного і зареєстрованого на товарній біржі «Смарагд Південь»ОСОБА_4 набула право власності на трьохкімнатну квартиру №6 загальною площею 49,4 кв.м. по вул. Молодіжній,10 в м. Херсоні (а.с.6). Право власності на нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_4 Херсонським ДБТІ 22.05.2003 року.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідачка ОСОБА_3 будучи зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично проживає з дозволу позивачів разом з дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі АДРЕСА_3.

Дана обставина підтверджується довідкою ОСББ «Гермес»виданою ОСОБА_3 13.05.2010 року, а також не заперечується сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами склалися неприязні відносини і позивачі доступу до спірної квартири не мали, а тому суд обгрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у частині вселення.

Відмовляючи у виселенні відповідачки та її дітей суд підставно виходив з того, що ОСОБА_3 вселилася до спірної квартири у встановленому законом порядку, тобто зі згоди власника квартири матері колишнього чоловіка та набула прав і обов»язків, передбачених ст.156 ЖК України і підстав її виселення передбачених ст. 157 ЖК, які полягають у порушенні такими особами умов проживання й користування жилим приміщенням, що належить власнику, не встановлено.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання права власності на 4/5 частки квартири АДРЕСА_4 суд виходив із недоведеності обставин, якими ОСОБА_3 обгрунтовувала свої вимоги.

Отже, рішення судом постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_14 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Судді: