Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-3079/11
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого- судді Шинкаря А.О.

при секретарі Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2011 року позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 21 травня 2006 року відповідач взяв у нього в борг гроші в сумі 48000 доларів США, що еквівалентно 379200 гривень, які зобовязався повертати рівними частинами, щомісячно 10 числа кожного місяця, протягом 24 місяців, про що надав письмову розписку.

26 червня 2006 року відповідач взяв у нього в борг ще 3200 доларів США, що еквівалентно 35280 грн., які також зобовязався повертати рівними частинами, щомісячно, протягом 24 місяців, про що надав письмову розписку.

У серпні 2007 року відповідач повернув частину боргу в сумі 18000 доларів США, а решта боргу в сумі 33200 доларів США, що еквівалентно 262280 грн., до цього часу не повернута. Тому позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 262280 грн. з врахуванням 3% річних від простроченої суми 23605 гривень 20 копійок, а разом 285885 грн. 20 коп. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2006 року відповідач взяв у позивача в борг гроші в сумі 48000 доларів США, які зобовязався повертати рівними частинами, щомісячно 10 числа кожного місяця, протягом 24 місяців.

26 червня 2006 року відповідач взяв у позивача в борг ще 3200 доларів США, які також зобовязався повертати рівними частинами, щомісячно, протягом 24 місяців, про що надав письмову розписку.

Наведене підтверджується письмовими розписками відповідача.

У 2007 році відповідач повернув частину боргу в сумі 18000 доларів США, а решту боргу в сумі 33200 доларів США до цього часу не повернув.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.ст.625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку наданого позивачем сума боргу з врахуванням 3% річних становить 285885 грн. 20 коп.

Таким чином, судом встановлено факт порушення прав позивача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається зі змісту розписки від 21.05.2006 року, борг відповідачу наданий строком на 2 роки, тобто до 21.05.2008 року. Таким чином, про порушення свого права позивач дізнався в момент закінчення строку виконання зобовязання - 21.05.2008 року, а строк позовної давності починається з 22.05.2008 року і закінчується 22.05.2011 року. До суду з позовом позивач звернувся 05.08.2011 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Під час судового розгляду справи представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду і підстав для його поновлення по справі не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267, 526, 536, 611, 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Шинкар А.О.