Справа № 2-5764/2011 р.
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 р. Центральний районний суд
міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі –Левченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання
договору довічного утримання та
визнання права власності на 44/100 частки
житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до
відповідачів, в якому просила про
розірвання договору довічного
утримання, укладеного між нею та
ОСОБА_2, посвідчений 01.09.2009 року
приватним нотаріусом Миколаївського
нотаріального округу ОСОБА_4, та
визнання за нею права власності на 44/100
частки житлового будинку №74 з
відповідною чатино господарських
будівель та споруд по вул.. Димова у м.
Миколаєві.

Позивач вимоги позову підтримала,
просила про розгляд справи у її
відсутності.

Відповідачі у судове засідання не
з’явились, надали суду заяви про
визнання вимог позову.

Судом ухвалено про розгляд справи у
відсутності учасників процесу.

Обставини справи встановлені судом.

ОСОБА_1 на підставі договору міни,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, від 15.01.2003 року, належав
на праві власності житловий будинок по
вул. Димова №74 в м. Миколаєві.

01.09.2009 року, у зв’язку з погіршенням
стану здоров*я, похилим віком позивача,
між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, було укладено
договір довічного утримання, який
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського нотаріального округу
ОСОБА_4, реєстровий №2139, за умовами
якого ОСОБА_1 передала у власність
ОСОБА_2 належні їй 44/100 частки житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, що
розташовані за адресою: м. Миколаїв,
смт Тернівка, вул. Димова, 74, взамін
чого ОСОБА_2 зобов’язався надавати
ОСОБА_1 довічно матеріальне
забезпечення триразове повноцінне
калорійне годування, забезпечення
придатним для носіння одягом та
взуттям, забезпечення ліками).

Грошова оцінка зазначених у договорі
видів матеріального забезпечення на
місяць за згодою сторін була визначена
у 500,00 грн.

Взяті на себе зобов’язання за
договором довічного утримання ОСОБА_1
виконала належним чином, передала у
власність ОСОБА_2 44/100 частки вказаного
житлового будинку.

Відповідач порушив зобов'язання,
передбачені договором довічного
утримання, а саме не надавав
матеріальне забезпечення ОСОБА_1, не
забезпечував її продуктами харчування,
одягом та лікарськими засобами.

У відповідності п.1 ч. 1 ст. 755 ЦК України,
договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду за вимогою
відчужувателя або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов’язків, незалежно
від його вини.

У відповідності з ч. 1 ст. 756 ЦК України, у
разі розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв’язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов’язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
догляд відчужувача, не підлягають
поверненню.

За таких обставинах, суд вважає, що
існують підстави для припинення
договору довічного утримання.

Керуючись ст. ст. 755, 756 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Договір довічного утримання, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 01.09.2009
року приватним нотаріусом
Миколаївського нотаріального округу
ОСОБА_4, реєстровий №2139- розірвати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на на
44/100 частки житлового будинку №74 з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд по вул. Димова у м.
Миколаєві.

Рішення може бути оскаржене в строки ат
в порядку, передбаченому ст.ст. 294 –296
ЦПК України.

Суддя

Н.П. Черенкова