__________________________________________________________________
Справа№2-3179/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О. М.

за участю секретаря - Фірко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до КС Істок , ОСОБА_2 третя особа про припинення зобовьязання поруки -

встановив:

23.02.2011 року позивач звернулась до суду з названим позовом та просила припинити зобов`язання поруки згідно договору поруки №ДП-3122 від 30.07.2008 року, укладеному між нею та КС „Істок, які виникли внаслідок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №КД-3122 від 30.07.2008 року, укладеним між КС „Істок та ОСОБА_2, та у якості забезпечення позову зобов`язати відповыдача припинити нарахування відсотків та будь-яких штрафних санкцій за умовами кредитного договору від 30.07.2008 року у відношенні позивача.

Свої вимоги мотивувала тим, що 30 липня 2008 року між нею та КС „Істок був укладений договір поруки №ДП-3122, згідно якого вона як поручитель брала на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язаннях ОСОБА_2, які виникли з кредитного договору №КД-3122 від 30.07.2008 року, на підставі якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 15 000 гривень на строк 18 місяців за сплатою відсотків у розмірі 28,5% річних у повному обсязі цих зобов`язань.

Починаючи з вересня 2008 року, тобто через 2 місяці після укладення кредитного договору відповідач ОСОБА_2 перестала виконувати свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином.

Листом кредитної спілки №2390 від 15.07.2009 року позивач була попереджена про наявність заборгованості за кредитом, однак, вказаний лист не містив сум заборгованості.

Посилаючись на те, що договір поруки при його підписанні вона не читала та на вимоги частин 1 та 4 ст.559 ЦК України та ч.1 ст.598 ЦК України, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3 Спіпілки „Істок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вказуючи на те, що зобов`язання за кредитним договором ще не виконані, крім того, вони постійно спілкувались з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за допомогою телефона, повідомляючи їх про існуючу заборгованість.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову, в якій також просила розглянути справу у її відсутність.

Розглянувши поданий позов, заслухавши доводи представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 30 липня 2008 року між ОСОБА_1 та КС „Істок був укладений договір поруки №ДП-3122, згідно якого позивач як поручитель брала на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язаннях ОСОБА_2, які виникли з кредитного договору №КД-3122 від 30.07.2008 року, на підставі якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 15 000 гривень на строк 18 місяців за сплатою відсотків у розмірі 28,5% річних у повному обсязі цих зобов`язань.

Відповідно до п. 1.6 Договору поруки поручитель свідчить, що з умовами кредитного договору він ознайомлений та згодний.

Згідно п. 2.1 вказаного договору поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих відсотків.

Пунктом 3.2. названого договору передбачено, що поручитель у випадках невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, виплачує в безспірному порядку кредитору штраф по кредитному договору у розмірі 0,2% від загальної суми кредиту позичальника за кожний день прострочення з дня виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість позичальника до повного його погашення.

Відповідно до п. 3.4 ОСОБА_3 Договору від 30.07.2008 року, укладеного між КС „Істок та ОСОБА_2 при недотриманні позичальником умов Договору, кредитор має право збільшити відсоткову ставку, вказану в п.1.1. цього Договору, але не більш ніж в 4 рази з дня планової сплати внеску згідно Графіку до моменту повного погашення заборгованості по черговому платежу.

Згідно п.4.1 Договору поруки сторони встановлюють, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов`язання. При цьому констатують, що строк закінчення дії даного договору ними не вказується конкретно, так як він визначається моментом повного погашення заборгованості позичальника по кредитному договору.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується його відповідальність.

Посилання позивача та її представника на те, що зобов`язання, забезпечене порукою, було збільшено без згоди поручителя, в результаті чого порука повинна припинитись, суд не може прийняти до уваги, так як ОСОБА_1 власноручно підписувала договір поруки та свідчила про те, що з умовами кредитного договору вона ознайомлена та згодна.

Також суд не може прийняти до уваги твердження позивача про те, що вказаний договір поруки припинив свою дію на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, так як відповідно до вказаної норми закону порука припиняє свою дію у разі, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Строк виконання за кредитним договором №КД-3122 від 30 липня 2008 року закінчився 01.02.2010 року (пункт 1.1. Договору), у зв`язку з чим 27.07.2009 року ОСОБА_3 спілкою „Істок був поданий позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до кредитним договором.

Крім того, 15.07.2010 року ОСОБА_1 як поручителю ОСОБА_3 Спілкою „Істок було направлено вимогу-повідомлення, отримання якої позивачем не оспорюється (а.с.10).

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись зокрема неустойкою та порукою.

Ст.549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1. ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що договір поруки був підписаний ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого принудження, а її твердження про те, що вона не читала договір та те, що ОСОБА_2, яка була доброю знайомою позивача, ввела її в оману, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Зважаючи на викладене, керуючись ч.1. ст. 553, ч.1,2 ст. 554, 546, 526, 1048, 1049, 1054, ч.1 та 4 ст.559, ч.1 ст.598 ЦК України, ст.ст.208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач КС Істок , ОСОБА_2 , третя особа про припинення зобовьязання поруки - в позові відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 спілки „Істок, ОСОБА_2 про припинення зобов`язання поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя : Куриленко О. М.