Апеляційний суд Чернівецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

*

27 квітня 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І.Б.

суддів: Галичанського А.Д., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю : представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом рійчука ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання :оби такою, що втратила право на користування житловим приміщенням апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 в ересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 на іення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 березня 008 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про :нання особи такою, що втратила право на користування житловим ііщенням. Просив визнати відповідача такою, що втратила право -истування житловим приміщенням - квартирою 103 в будинку 23 >району «Сонячний» м.Новодністровськ Чернівецької області. Позовні ¦оги обґрунтовував тим, що відповідач, яка є його дружиною, в грудні року виїхала на роботу в Італію. Відсутність відповідача позбавляє можливості приватизувати житло.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 їня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Визнано ОСОБА_4 особою, що втратила право на користування вловим приміщенням, а саме кв.ЮЗ в буд.23 мікрорайон «Сонячний» їоводністровськ Чернівецької області.

іа№22ц-576/11р рія : 41/44

Представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій просить

Головуючий в І інстанції Сивак В.І.

Доповідач Перепелюк І.Б.

скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по с) позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального процесуального права, оскільки суд першої інстанції розглянувши справу уі відсутності відповідача, не встановив всі обставини по справі та зробив] висновки що не відповідають фактичним обставинам.

До апеляційної скарги приєднався ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ч.І ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1982р. та разом із сином ОСОБА_7 були зареєстровані та проживали в квартирі 103 в будинку 23 мікрорайон «Сонячний» м.Новодністровськ Чернівецької області. Зазначена квартира 08.12.93р. була надана виконавчим комітетом Новодністровської селищної ради Чернівецької області і належала, як вбачається з матеріалів справи, до державного житлового фонду та знаходилась у власності місцевої ради.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач ОСОБА_4 в 2000 році поїхала в Італію на роботу. Ця обставина не оспорювалася позивачем, і була зазначена ним в позові. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не проживала в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Однак такий висновок суду є невірним та спростовується встановленими судом обставинами по справі.

За положеннями чч. 1, 2, 3, 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 знаходилася з 01.12.2000р. по 26.07.2010р. за межами України що підтверджується відмітками в її закордонному паспорті. З представлених представником відповідача письмових доказів встановлено, що ОСОБА_4 працює та перебуває у трудових відносинах за кордоном.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач залишила місце свого

остійного проживання для тимчасового виїзду за кордон з метою ацевлаштування, тобто причини тривалої відсутності її по місцю оживання слід вважати поважними, встановивши ці обставини, суд зпідставно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Отже відповідач ОСОБА_4 залишила місце свого постійного оживання для тимчасового виїзду за кордон з метою працевлаштування, поважних причин не проживає по місцю реєстрації і є тимчасово відсутнім аймачем.

Однак суд першої інстанції безпідставно не звернув на це увагу і визнав відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Відповідно до п.З, 4 ч.І ст.309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 березня 2008 року скасувати.

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: