Справа №22-ц-1076/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія20Доповідач у 2 інстанціїГуль
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Антоненко В.І.,

суддів Касьяненко Л.І.,Гуль В.В.,

при секретарі Вішик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

позивач звернувся до суду із позовом посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 1997 року. Разом на спільні кошти сім'ї збудували житловий будинок № 13 по вул. Дачній в с. Дорогинка Фастівського району Київської області, право власності на який було зареєстровано за відповідачем. Будинок збудований на земельній ділянці, яка з 1998 року на підставі державного акту на земельну ділянку належала позивачу та була подаровану відповідачу на підставі договору дарування від 14 грудня 2004 року площею 0,144 га. Посилаючись на те, що вказаний договір даруваня був укладений ним унаслідок помилки через незнання закону, неможливістю використання земельної ділянки після укладення договору, просив визнати договір недійсним з цих підстав та визнати його право власності на 1/2 частину земельної ділянки. Поділити спільну сумісну власність - будинок, що збудований на цій земельній ділянці, загальним розміром 71,5 м.кв. (31,7 м.кв. житлової площі) визнавши за ним право власності на нього на 1/2 частину, яку виділити у натурі на приміщення 1-1, 1-2, 1-5, терасу 1-3, загальною площею 36,2 м.кв. (житловою 13,2 м. кв.). Погріб, сарай, альтанки, вбиральня, колодязь питний, огорожа, вимощення залишити у загальному користуванні. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2010 року позов задоволено повністю. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2011 року було закрито провадження у цій справі щодо заявлених вимог про поділ спільного майна подружжя: будинку та земельної ділянки. Таким чином предметом апеляційного розгляду є лише позовна вимога щодо визнання недійсним договору дарування. Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови № 9 від 06.11.2009 року ''Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними'', що відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказаних роз'яснень не врахував та прийшов до неправильного висновку про обгрунтованість позовних вимог, оскільки ті підстави, заявлені позивачем у позові про те, що вказаний договір даруваня був укладений ним унаслідок помилки через незнання закону, унеможливлює використання земельної ділянки після укладення договору, не є підставами для визнання цього правочину недійсним. За таких обставин рішення суду не може вважатися законним та обгрунтованим і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог про визнання договору дарування недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія, -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог про визнання договору дарування недійсним. Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаціному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді