АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1707/10* Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаравської С.М., суддів: Панченка О.О., Триголова В.М., при секретарі - Буряк С.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави

на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтави про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, - Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2009 року

позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві задоволено частково.

Відновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві та зобов»язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» , та провести відповідні виплати з 09 липня 2007року по 31 грудня 2007року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З постановою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, поскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та неврегульованості на законодавчому рівні порядку проведення вказаних виплат. Прохав прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2. є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки- підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов»язку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 09.07.2007 р.по 31.12.2007року.

При цьому, такі висновки суду грунтувались на рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007року №6-рп/2007, якими визнано неконституційним положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік».

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни»,( у редакції , чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки вищевказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавалися неконституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення , вони втрачали чинність і не підлягали застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що відповідач як орган , уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу належні нарахування , але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому ,правомірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

Обґрунтовано судом першої інстанції не взято до уваги посилання відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюджетних коштів для цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Не є переконливим також твердження відповідача, що належним відповідачем по справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оскільки згідно письмового пояснення останнього, позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві /а.с.11/.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Не заслуговують на увагу й інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду .є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні. Керуючись ст.303, п.1 ч.І ст.307, ст. ст.308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві - відхилити.

Постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 16 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України .

Головуючий: Бондаревська С.М. Судді: Панченко О.О. Триголов В.М. З оригіналом згідно: