Справа № 2-284/11
РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2011 року Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора та Територіальна громада в
особі Амур-Нижньодніпровської
районної у м. Дніпропетровську ради,
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на домоволодіння АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що він
народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьками
були ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

19 грудня 1969 року мати позивача
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, актовий
запис за №430, та взяла прізвище
чоловіка «ОСОБА_7», який був розірваний
01 липня 1980 року. Від цього шлюбу
народилася сестра позивача по матері -
відповідачка по справі ОСОБА_2.

03 жовтня 1984 року мати позивача
зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, актовий
запис №1001.

Батьками ОСОБА_7 була ОСОБА_4, яка
померла в 1990 році, але актовий запис про
її смерть відсутній, про що свідчить
повідомлення за № 335/10-51 від 29.01.2008 року,
видане відділом реєстрації актів
цивільного стану м. Дніпропетровська,
та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
належало йому на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого на його ім'я Виконкомом
Амур-Нижньодніпровської ради міста
Дніпропетровська 09.12.2003 року. Єдиними
спадкоємцями за законом після його
смерті була його донька, а мати
позивача, ОСОБА_7, та його дружина, а
бабка позивача, ОСОБА_4.

Свідоцтво про право на спадщину ніхто
зі спадкоємців після ОСОБА_8 не
отримував.

ОСОБА_7 не зверталась до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але фактично
прийняла спадщину, оскільки на день
смерті свого батька проживала в його
будинку (ст. 549 ЦК України в редакції 1963
року).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий
запис №2241. На день смерті матері
позивачу було 10 років. Після її смерті
позивач деякий час проживав в даному
домоволодінні АДРЕСА_1 разом з сестрою
ОСОБА_2, а тому вважається таким, що
фактично прийняв спадщину після смерті
матері.

Відповідно до рішення виконкому
Амур-Нижньодніпровського району міста
Дніпропетровська від 19.04.1997 року за №
190/2 , позивач був направлений, як сирота
після смерті обох батьків в притулок
«Барвінок». В пункті №2 даного рішення
вказано, що після повернення з
державного закладу ОСОБА_1 має право на
житло в АДРЕСА_1. Таким чином, за
позивачем було закріплене постійне
житло - домоволодіння за АДРЕСА_1

При зверненні до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори для отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_7,
нотаріус відмовив позивачу, оскільки
позивач не надав підтвердження того, що
його мати на момент смерті її батька
ОСОБА_8 проживала разом з ним або була
зареєстрована у домоволодінні, а також
підтвердження того, що сам позивач на
момент смерті матері ОСОБА_7 проживав
разом з нею в домоволодінні.

Відповідачка по справі ОСОБА_2 на
спадщину у вигляді домоволодіння
АДРЕСА_1 не претендує.

У зв'язку з цим позивач просив суд
встановити факт прийняття ОСОБА_7
спадщини після смерті батька ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити
факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після
смерті матері ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, та визнати за ОСОБА_1 право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
проси їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги
ОСОБА_1 підтримала та повідомила, що на
спадщину не претендує, свідоцтво про
право на спадщину не отримувала, до
нотаріальної контори з приводу
прийняття спадщини не зверталася.

Представник третьої особи
-Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради проти позову не
заперечував, просив рішення
постановити згідно з нормами чинного
законодавства на розсуд суду.

Представник третьої особи - Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори, проти позову не
заперечував, просив справу слухати без
його участі, про що надав суду письмову
заяву.

Вислухавши пояснення позивача,
показання свідків, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Його
батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

19 грудня 1969 року мати позивача
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, актовий
запис за №430, та взяла прізвище
чоловіка «ОСОБА_7», який був розірваний
01 липня 1980 року. Від цього шлюбу
народилася сестра позивача по матері -
відповідачка по справі ОСОБА_2.

03 жовтня 1984 року мати позивача
зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, актовий
запис №1001.

Батьками ОСОБА_7 була ОСОБА_4, яка
померла в 1990 році, але актовий запис про
її смерть відсутній, про що свідчить
повідомлення за № 335/10-51 від 29.01.2008 року,
видане відділом реєстрації актів
цивільного стану м. Дніпропетровська,
та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
належало йому на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого на його ім'я Виконкомом
Амур-Нижньодніпровської ради міста
Дніпропетровська 09.12.2003 року. Єдиними
спадкоємцями за законом після його
смерті була його донька, а мати
позивача, ОСОБА_7, та його дружина, а
бабка позивача, ОСОБА_4.

Свідоцтво про право на спадщину ніхто
зі спадкоємців після ОСОБА_8 не
отримував.

ОСОБА_7 не зверталась до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але фактично
прийняла спадщину, оскільки на день
смерті свого батька проживала в його
будинку (ст. 549 ЦК України в редакції 1963
року).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий
запис №2241. На день смерті матері
позивачу було 10 років. Після її смерті
позивач деякий час проживав в даному
домоволодінні АДРЕСА_1 разом з сестрою
ОСОБА_2, а тому вважаються таким, що
фактично прийняв спадщину після смерті
матері.

Відповідно до рішення виконкому
Амур-Нижньодніпровського району міста
Дніпропетровська від 19.04.1997 року за №
190/2 , позивач був направлений, як сирота
після смерті обох батьків в притулок
«Барвінок». В пункті №2 даного рішення
вказано, що після повернення з
державного закладу ОСОБА_1 має право на
житло в АДРЕСА_1. Таким чином, за
позивачем було закріплене постійне
житло - домоволодіння за АДРЕСА_1

При зверненні до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори для отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_7,
нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва.

Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_7 проживала у домоволодінні
АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком на час
його смерті, а також встановлено, що
позивач ОСОБА_1 на день смерті матері
ОСОБА_7 проживав разом з нею, оскільки
на день її смерті йому було лише 10
років.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України
(в редакції 1963 року), визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Також в силу п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику
розгляду судами України справ про
спадкування", якщо у вказаний строк
позивач вступив в управління або
володіння спадковим майном або його
частиною, суд з цих підстав вирішує
питання про визнання права на спадкове
майно, а не про продовження пропущеного
строку.

Відповідачка ОСОБА_2 на спадщину не
претендує, інших спадкоємців нема.

Враховуючи те, що у судовому засіданні
знайшов своє підтвердження факт
прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті
батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
та факт прийняття ОСОБА_1 спадщини
після смерті матері ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, тому суд вважає визнати за
ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215, 256 ЦПК
України, ст. 548, 549 ЦК України (у редакції
1963 року), ст.ст. 319, 321, 357, 386, 1265, 1268 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт прийняття ОСОБА_7
спадщини після смерті батька ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті матері ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: