Р І Ш Е Н Н Я

І М Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2011 року. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калитки О.М.

при секретарі судового засідання Мягкій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

Зважаючи на складність у викладені повного рішення, що пов`язано з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської протягом 10-ти днів з дня його проголошення через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя:

2-1356/11

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2011 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калитки О.М.

при секретарі судового засідання Мягкій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_2 належить йому на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право власності від 14.06.1995 року. З відповідачем ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29 січня 2007 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області. У січні 2007 року відповідач у добровільному порядку перейшла проживати до іншого місця проживання. До теперішнього часу відповідач до спірної квартири вселитися не намагалася. Добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому просив визнати її такою, що втратила право користування житлом.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позові, зазначивши, що між ним та відповідачем склалися неприязні стосунки через що відповідач пішла проживати в квартиру до доньки за адресою: м. Лисичанськ, вул. Гора Кірова, 7/1. У лютому 2007 року він змінив замок на вхідних дверях, ключ від спірної квартири відповідачу не надав, особистих речей відповідача в спірній квартирі немає, вселитися до неї вона не намагалася. Просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але від отримання судової повістки відмовилася, що підтверджується актом від 12.08.2011 року.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що мешкає по сусідству з відповідачем ОСОБА_2 та її донькою у буд.№7 по вул.. Гора Кірова м. Лисичанська, Відповідач придбала квартиру 1 в буд.№ 7 по вул. Гора Кірова м. Лисичанська, позивач робив в ній ремонт.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що позивач та відповідач постійно сварилися через те, що вона придбала квартиру та оформила її на свою доньку. Також сварки виникали з приводу того, що відповідач не піклувалася про позивача, не вела домашнє господарство. Через постійні сварки відповідач в 2007 році перейшла жити в квартиру до своєї доньки, де постійно проживає.

Судом досліджені письмові докази:

копія паспорта та іден. кода позивача, довідка, копія свідоцтва про право власності на житло, копія витягу з Реєстру, копія домової книги, копія рішення Лисичанського міського суду від 2-741/08, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, акт, довідка КП ЛЖЕК №1.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1995 року (а.с.8). Сторони у справі перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.01.2007р. Відповідно довідки (а.с.7) в спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач у справі. Між сторонами склалися неприязні відносини, через що відповідач пішла з спірної квартири, а позивач змінив замок на вхідних дверях та не надав їй ключи від спірної квартири, що не оспорювалося позивачем у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом

Таким чином, що між сторанами склалися неприязні стосунки, виникали постійні сварки, позивач своїми діями перешкоджав проживанню відповідача в спірній квартирі змінивши замки на вхідних дверях і не надав їй ключи від неї. Тому, відповідач не може користуватися спірним житлом, в якому зареєстрована, іншого свого житла вона немає. Доводи позивача про те, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному жилому приміщенні є безпідставними і взадоволенні позову слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя:

Описова та мотивувальна частини рішення виготовлені 23.08.2011р.