Справа № 2-740/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2011 року

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Капуша С. І.,

при секретарі Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на майно: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Верхівка, вул. Партизанська, 46, Тростянецького району Вінницької області, що належав померлому 05.04.2004 року ОСОБА_2, зазначивши, що після смерті батька вчасно прийняв спадщину, однак, в силу відсутності правовстановлювальних документів на будинок, позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права та змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на вищевказане майно.

Сторони в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують, визнають та просять справу заслухати у їх відсутність.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній документами та доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-АМ № 210418, зареєстрованого Верхівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, ОСОБА_2 помер 05.04.2004 року (а.с. 6).

Свідоцтво про народження серія ЯЛ № 170308, зареєстрованого Верхівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, зазначає, що ОСОБА_2 є батьком позивача (а.с. 7).

Зміст довідки № 678 від 30.08.2011 року, виданої виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, вказує, що згідно господарської книги № 1 особовий рахунок № 16, житловий будинок в с. Верхівка, вул. Партизанська, 46, Тростянецького району Вінницької області відноситься до категорії колгоспних дворів, станом на 15.04.1991 року склад двору складається з ОСОБА_2, померлого 05.04.2004 року, та ОСОБА_3, померлої 04.12.1994 року (а.с. 16).

Відповідно ст. 120 Цивільного Кодексу України в редакції, що діяла з 01.01.1964 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. «а» п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2, померлий 05.04.2004 року, та ОСОБА_3, померла 04.12.1994 року, відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом сумісної власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с. Верхівка, вул. Партизанська, 46, Тростянецького району Вінницької області.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, враховуючи, що ОСОБА_2, померлий 05.04.2004 року, проживаючи разом з померлою дружиною на день її смерті, прийняв спадщину, до складу якої входила 1/2 частина спірного будинку, в силу чого, йому належав на праві власності спірний житловий будинок, а позивач є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_2, в результаті чого, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1964 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 10, 60, 174, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Верхівка, вул. Партизанська, 46, Тростянецького району Вінницької області, що належав померлому 05.04.2004 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя