АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 Доповідач - Бараннік О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 рік грудень 13 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Глущенко Н.Г., Городничої В.С.,

при секретарі - Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус»про стягнення суми, посилаючись на те, що 31 січня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 01/07/260МК, за умовами якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язався надати позичальнику строком до 20.01.2011 року кредит у розмірі 10 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки, згідно графіку погашення кредиту та відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору, комісії та винагороди, штрафу і пені в обумовлені даним договором терміни.

03 квітня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»та ОСОБА_6 був укладений другий кредитний договір № 04/07/300МК та 24 квітня 2007 року до цього кредитного договору укладений договір про видачу траншу № 04/07/300МК, що є невід'ємною частиною кредитного договору -2, за умовами яких банк зобов'язався в межах програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 10 000 доларів на термін і на умовах, передбачених у кредитному договорі-2, а позичальник зобов'язався повернути кредит банку і сплатити відсотки у встановлені даним кредитним договором терміни.

24 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»та ОСОБА_6 був укладений третій кредитний договір № 04/07/300МК1, за умовами якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 20 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту та відсотків, який є невід'ємною частиною цього договору, комісії та винагороди, штрафу і пені в обумовлені даним договором терміни.

Крім того, 19 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»та ОСОБА_6 була укладена четверта кредитна угода № 09/07/431МК та 19 вересня 2007 року до цього кредитного договору укладений договір про видачу траншу № 09/07/431МК-01, що є невід'ємною частиною кредитного договору-4, за умовами яких банк зобов'язався в межах програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, надати позичальнику кредит, загальною сумою в межах кредитної лінії 50 000 доларів США зі строком повернення кредиту встановленого графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід'ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 19.09.2012 року.

З ціллю забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 01/07/260МК від 31.01.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 01/07/260МК від 31.01.2007 року ; за кредитним договором № 04/07/300МК від 03.04.2007 року - договором поруки, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»та ОСОБА_3 ; за кредитним договором № 04/07/300МК1 від 24.07.2007 року - договором поруки, укладеним між банком та ОСОБА_4 та за кредитним договором від 09/07/431МК від 19.09.2007 року - договором поруки, укладеним між банком та ОСОБА_5.

Але, оскільки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»зобов'язання по наданню кредитних коштів за вищезазначеними кредитними угодами були виконані, що підтверджується відповідними платіжними документами, а ОСОБА_6 взяті на себе зобов'язання за укладеними кредитними угодами належним чином не виконуються і постановою Господарського суду Тернопільської області від 29.09.2009 року по справі № 11/Б-1193 фізична особа -підприємець ОСОБА_6 був визнаний банкрутом, у зв'язку з чим відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким що настав, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»вимушено було звернутись з даним позовом до суду, в якому просило стягнути виниклу заборгованість за вищевказаними кредитним договорами з відповідачів, які в силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником своїх зобов'язань, відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2011 року з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»стягнуто 85 821 гривню 46 копійок ; з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» стягнуто 97 107 гривень 40 копійок ; з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»стягнуто 199 276 гривень 72 копійки ; з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»стягнуто 472 573 гривні 15 копійок. Цим же рішенням з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»за договором № 01/07/260МК від 31 січня 2007 року стягнуто 14 695 гривень 45 копійок в солідарному порядку ; з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»та ОСОБА_3 за договором № 04/07/300МК від 03.04.2007 року стягнуто 13 398 гривень 25 копійок у солідарному порядку ; з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»та ОСОБА_4 за договором № 04/07/300МК1 від 24 липня 2007 року -26 221 гривню 44 копійки у солідарному порядку ; з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус»та ОСОБА_5 за договором № 09/07/431МК від 19 вересня 2007 року -40 107 гривень 40 копійок солідарно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просили рішення суду скасувати, як незаконне.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на недопустимість об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, на те, що відповідно до статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або місцем перебування, чого в дійсності не було зроблено по даній справі, та на те, що він належним чином не був повідомлений про розгляд даної справи, також просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2011 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підлягають задоволенню, а рішення суду -скасуванню з послідуючою постановкою нового рішення про відмову в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», виходячи з наступного.

Стягуючи з відповідачів виниклу заборгованість за кредитними угодами та суми простроченої пені, суд першої інстанції виходив з положень статей 553 і 554 ЦК України, відповідно до яких за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та у разі порушення якого, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Однак, з таким висновком суду, в даному випадку, погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставин по справі з матеріалів якої вбачається, що постановою Господарського суду Тернопільської області від 29 вересня 2009 року по справі № 11/Б-1193 суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_8, АДРЕСА_1, м. Кременець, Тернопільської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, визнано банкрутом /Том № 1, а.с. 48 -49/. Отже з цієї дати, відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

В той же час, з укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»та ОСОБА_2 договору поруки від 31.01.2007 року, укладеного з ОСОБА_3 договору поруки від 03.05.2007 року, укладеного з ОСОБА_4 договору поруки від 24.07.20097 року та укладеного між вказаним банком і ОСОБА_5 договору поруки від 19.09.2007 року /Том № 1, а.с. 51-54/ вбачається, що у названих договорах не встановлено строку, після якого порука припиняється, а зазначена в них умова про дію поруки до повного виконання зобов'язань за кредитним договором, на думку колегії суддів, сама по собі не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, чого в зазначених договорах поруки не міститься.

З огляду на викладене, а також у зв'язку з тим, що Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк»протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання за постановою Господарського суду Тернопільської області від 29 вересня 2009 року вимоги до поручителів пред'явлено не було, як і не було враховано цієї обставини судом першої інстанції при постановці рішення по справі, таке рішення залишатись в силі не може і підлягає скасуванню з послідуючим ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», оскільки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Наявні ж в матеріалах справи вимоги банку від 15.10.2010 року та від 08.07.2010 року /Том № 1, а.с. 55-63/ за викладених обставин вважаються такими, що пред'явлені з пропуском строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Що стосується стягнутої з відповідачів пені, то в цій частині рішення суду першої інстанції також не може бути визнане обґрунтованим, оскільки порука в частині сплати пені припиняється в день закінчення шестимісячного строку, з дня, що йде за тим, за який нарахована пеня.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, п. 1 ст. 309, ст.ст. 313 -314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2011 року -скасувати.

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості -відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: