АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Категорія - 37 ( І ) Чумак Н.О.
Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Бондаренко І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, та її представника - ОСОБА_3, відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх представника - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 26 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа- державний нотаріус Першої Криворізької державної нотаріальної контори Уколова Надія Миколаївна, про усунення від права спадкування та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права спадкування та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 30 червня 1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого з адресою: АДРЕСА_1. У встановлений законом строк сторони звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва їм було відмовлено, оскільки між спадкоємцями виник спір. Позивач вважає, що відповідачі, як доньки спадкодавця, повинні бути усунені від спадщини, оскільки, будучі фізично здоровими, вони ухилялися він надання батькові допомоги, який через похилий вік та стан здоров'я потребував постійної сторонньої допомоги. У зв'язку із чим, просила суд усунути від права на спадкування ОСОБА_4, ОСОБА_5, як спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з умисним ухилянням від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік і тяжку хворобу був в безпорадному стані. Визнати за нею, як спадкоємцем першої черги, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 26 вересня 2011 року в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права спадкування та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Зокрема, вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за життя не перебував у безпорадному стані, та не звернув уваги на низку хвороб, ІІ групу інвалідності та похилий вік. Крім того, суд не звернув уваги, що усю сторонню допомоги ОСОБА_8 надавала лише позивач, відповідачі ухилялися він надання допомоги як по дому так і по догляду за хворим батьком.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дружиною, а відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - дочками ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_8 належав на праві власності житловий будинок з господарчими побудовами АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася спадщину у вигляді зазначеного домоволодіння.

Згідно довідки Першої Криворізької державної нотаріальної контори від 04.12.2010 року, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Позивач ОСОБА_2 була зареєстрована та мешкала разом з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1( а.с.5).

Звертаючись до суду, позивач, як на підставу задоволення позову, посилалася на те, що ОСОБА_8 за життя часто хворів, знаходився у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, однак, відповідачі ухилялися від надання йому такої допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведений факт знаходження ОСОБА_8 у безпорадному стані, потреби у допомозі з боку відповідачів та умисного ухиляння протягом тривалого часу відповідачів від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_8.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, виходячи з аналізу положень зазначених норм закону, лише при одночасному настанні обставин, які свідчать про потребу спадкодавця в допомозі від спадкоємця та умисному ухиленні спадкоємця від надання такої допомоги при наявності у нього матеріальної та фізичної змоги її надавати, спадкоємець може бути усунений від права на спадкування,

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 перебував у безпорадному стані, потребував допомоги від відповідачів та що вони умисно ухилялися від надання допомоги спадкодавцю - батьку ОСОБА_8.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_8 мешкав окремо від відповідачів, отримував пенсію за віком, хворів на захворювання, які притаманні людині похилого віку, що підтверджено відповідями комунального закладу «Міська лікарня №3», показаннями свідка по справі, лікаря, ОСОБА_9. Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що у серпні 2008 року її брат ОСОБА_8 самостійно приїздив до неї у гості в м. Харків. Позивач мешкала разом із спадкодавцем ОСОБА_8, та надавала йому необхідну допомогу, як дружина.

Позивачка також не надала суду доказів, що за наявності допомоги з її боку, померлий ОСОБА_8 потребував також і допомоги від своїх дочок - відповідачів по справі, звертався до них з проханням про надання йому допомоги та відповідачі умисно ухилялися від надання такої допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8, за життя перебував у безпорадному стані, оскільки страждав на низку хвороб, був інвалідом ІІ групи та людиною похилого віку, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Натомість, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_8 страждав на хвороби, притаманні людині похилого віку, самостійно приїздив у гості до іншого міста, перебував у безпорадному стані у зв'язку із хворобою протягом нетривалого часу- п'ять днів до моменту смерті, .

Таким чином, суд першої інстанції, виходячи із положень ч.5 ст. 1224 ЦК України, дійшов правильного висновку про відсутність доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_8 перебував у безпорадному стані, потребував допомоги від відповідачів та відповідачі ухилялися від надання допомоги спадкодавцю. Позивачем не доведений факт потреби померлого в допомозі від відповідачів по справі, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, така допомога йому надавалася позивачкою, як дружиною померлого, що підтвердила в судовому засіданні позивач по справі.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що саме вона надавала всю необхідну допомогу спадкодавцю, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не є підставою для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права. у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 3о8, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 26 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.В. Карнаух

І.Є.Ляховська