Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2011р м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 лютого 2011р. по справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності та за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськвиконкому про встановлення факту проживання однією сімєю, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, -

встановила:

20 лютого 2008р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Білгород-Дністровського міськвиконкому Одеської області про встановлення факту проживання однією сімєю, встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності, посилаючись на те, що з листопада 2001р. вона доглядала ОСОБА_3 і ОСОБА_4, проживала з ними однією сімєю, вони вели спільне господарство, вона за свої кошти зробила ремонт квартири, сплачувала комунальні платежі. Після померлої 16.02.2002р. ОСОБА_3, її донька ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом на квартиру №15 по вулиці Пушкіна в м. Б-Дністровському. Позивачка стверджувала, що до дня смерті ОСОБА_4 вона проживала з нею однією сімєю, вела з нею спільне господарство, доглядала її, поховала ОСОБА_4 за свої гроші. Тому на підставі ст.1264 ЦК України позивачка просила задовольнити її позов.

Рішенням суду від 27 лютого 2008р. позов ОСОБА_2 було задоволено (том 1 а.с.26-27).

Ухвалою апеляційного суду від 30 жовтня 2008р. було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 Рішення суду від 27.02.2008р. скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд (том 1 а.с.105, 106-107).

При новому розгляді справи ухвалою суду від 09 квітня 2009р. позовні вимоги ОСОБА_2 були обєднанні в одне провадження з позовом ОСОБА_1 (том 1 а.с.161).

ОСОБА_1 звернувся до суду 24 липня 2008року з позовом Білгород-Дністровського міськвиконкому про встановлення факту проживання однією сімєю, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, посилаючись на те, що він проживав однією сім'єю із спадкодавцем ОСОБА_4 та є спадкоємцем четвертої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_4

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив суд встановити факт проживання однією сім'єю з померлою 09.01.2007р. ОСОБА_4 не менше 5 років до її смерті; встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, визнати за ним право власності: на квартиру АДРЕСА_1 "б", в м. Білгород-Дністровському та на грошові внески на імя померлої у філії Білгород-Дністровського відділення №6707 ВАТ «Ощадбанк України», зі всіма відсотками та компенсаційними нарахуваннями (том 1 а.с.131-132, том 2 а.с.26).

Рішенням суду від 03 лютого 2011р. у задоволенні позову ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовлено (том 2 а.с.47, 48-50).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині відмови йому у задоволені позову, ухвалити рішення про задоволення його позову, здійснити поворот виконання рішення суду від 27 лютого 2008р., посилаючись на те, що суд необґрунтовано відмовив йому у задоволені позову, не прийняв до уваги усі надані докази (том 2 ас.52-57).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в частині відмови їй у задоволені позову, ухвалити рішення про задоволення її позову, посилаючись на те, що суд незаконно відмовив їй у задоволені позову та безпідставно не прийняв до уваги надані нею докази у підтвердження позову (том 2 а.с.60).

Заслухавши суддю-доповідача, сторони і їх представників, вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції відмовляючи у задовольнив позову ОСОБА_2 і ОСОБА_1, виходив з того, що позивачі не надали суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 також не надали суду апеляційної інстанції докази відносно того, що позивач ОСОБА_2 або позивач ОСОБА_1 проживали однією сім'єю з померлою, тобто були пов'язані вільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні виграти, спрямовані на забезпечення життєдіяльності, саме сім'ї, у прямому розумінні цього слова.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_3. Після її смерті згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2002р. її донька ОСОБА_4 стала власником вказаної квартири. 09 січня 2007р. ОСОБА_4 померла.

Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори спадкова справа на майно після ОСОБА_4, померлої 09.01.2007р. не відкривалася.

ОСОБА_2 в своїй позовній заяві вказувала, що вона нібито було родичкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але ніяких доказів суду на підтвердження вказаних доводів вона не надала.

Не знайшли свого підтвердження та взагалі мають суперечливі відомості твердження позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відносно того, що вони являються спадкоємцями за законом четвертої черги, оскільки проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років.

Позивач ОСОБА_2 знаходиться у зареєстрованому шлюбі і на думку судової колегії була не в змозі проживати однією сімєю з ОСОБА_4

Ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 не надали суду конкретних доказів відносно того, які саме склалися відношення з ОСОБА_4, що свідчать про наявність сімейних стосунків з ОСОБА_4, які були між ними взаємні права та обов'язків, які були спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності сімї .

Слід зазначити, що ОСОБА_1 на той час був студентом та, на думку колегії суддів, не міг в достатній мірі надавати ОСОБА_4 необхідну матеріальну допомогу.

На імя ОСОБА_4 був відкритий рахунок в державному ощадбанку на значну суму, що на думку колегія свідчить про те, що ОСОБА_4 була забезпечена і не мала потреби у сторонній допомозі (том 1 а.с.10).

Судом першої інстанції були допитані свідки, як з боку позивачки ОСОБА_2І, так і з боку позивача ОСОБА_1 Свідки з боку позивачки ОСОБА_2 давала покази, що вона спільно проживала з ОСОБА_4 А свідки позивача ОСОБА_1 стверджували, що саме ОСОБА_1 проживав однією сімєю з ОСОБА_4

Судова колегія критично відноситься к свідченням свідків позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 і при відсутності інших доказів на підтвердження позовних вимог, вважає, що вони не можуть бути прийняти до уваги, оскільки надані свідками на користь кожного з позивачів про їх спільне проживання з ОСОБА_4 за один і той же період.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 і ОСОБА_2 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 лютого 2011р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий І.П.Сидоренко

Судді С.О. Погорєлова

ОСОБА_5