АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа 22-ц-961/2011 року Головуючий 1-ї інст. - Гуляєва Г. М.
Категорія: договірні Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, звернувся ЗАТ КБ «Приватбанк».

Обгрунтовуючи позов посилався на те, що 30 травня 2006 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір № DNH4КР25010745 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2649, 40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25, 08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 травня 2008 року.

Проте, відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав і станом на 12 червня 2009 року мав заборгованість - 7970, 26 грн., яка складається з наступного :

- 2649, 40 грн. - заборгованість за кредитом;

- 4465, 13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг :ї

- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 355, 73 грн. - штраф (процентна складова).

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що відповідач 20-25 травня 2006 року загубив свій паспорт та ідентифікаційний номер, через тиждень паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру йому підкинули на територію Барабашовського ринку, де він працює. Про кредит дізнався лише у лютому 2009 року. ОСОБА_4 вважає, що невідома особа, яка знайшла його паспорт та ідентифікаційний номер незаконно використала ці документи.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2010 року позовні вимоги ЗАТ КБ «Приватбанк» задоволені. Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість у сумі 7970 грн. 26 коп., а також 79, 70 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обгрунтовуючи скаргу посилається на порушення норм процесуального права. Вважає, що рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що відповідно до укладеного між Приватбанком та ОСОБА_4 договору № DNН4КР25010745 від 30 травня 2006 року останній отримав кредит у розмірі 2649, 40 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25, 08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 травня 2008 р., відповідно до розрахунку заборгованості за договором № DNН4КР25010745 від 30 травня 2006 року, станом на 12 червня 2009 року заборгованість становить 7970, 26 грн.

Згідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань за кредитним договором не виконав.

Відповідно до ч. З ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції відповідач та його представник не надали доказів на підтвердження доводів про втрату ОСОБА_4 паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру у травні 2006 року і отримання кредиту не ним, а іншою особою. Відповідач не надав суду вільних зразків підпису та почерку, у звязку з чим виконання судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 21 жовтня 2009 року виявилось неможливим.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, повно зясував та підтвердив наявними в справі доказами всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: