АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/436/11 Справа № 22ц-9123/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2011 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О., Козлова С.П.

при секретарі - Ляпченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" про визнання договору недійсним та стягнення збитків, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "Надра" про визнання кредитного договору недійсним та стягнення збитків.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2011 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано недійсним договір "Автопакет" № 8/2007/980-К/2147-АП від 03 грудня 2007 року між сторонами з моменту укладення. Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ПАТ КБ "Надра" готівкою 3 384,16 дол. США та вирішено питання судових витрат. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ "Надра" подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права та просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно ст. 309 ЦПК України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 03 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "Надра" було укладено договір "Автопакет" № 8/2007/980-К/2147-АП. За вказаним договором ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 8 984,16 дол. США зі строком погашення 20 листопада 2012 року.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір ПАТ КБ "Надра" не відповідає вимогам ч. 1 ст. 201 ЦК України, оскільки сторони не мали права враховуючі ст. 627 ЦК України, відступити від приписів ст. 524 ЦК України про валюту зобов'язання.

З таким висновком суду погодитись неможна, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права і тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про відмову в позові.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 533 ЦК України встановлено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 1 і 2 ст. 5, ч. 1 ст. 11 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом.

Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Укладаючи кредитний договір, ПАТ КБ "Надра" діяло на підставі виданої Національним банком України банківської ліцензії N 21 від 23 серпня 2002 року, якою передбачено право на виконання банківських операцій, визначених ст. 47 Закону "Про банки і банківську діяльність", а також на підставі дозволу N 21-2 від 04 листопада 2005 року, яким передбачено право здійснення валютних операцій, в тому числі операцій щодо залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України.

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитів в іноземній валюті згідно зі ст. 5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" є наявність у банку дозволу, тобто генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

Такої ж самої правової позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа № 6-3126 св 10).

Не можна прийняти доводи позовної заяви, щодо укладення договору внаслідок обману.

Статтею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов'язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що на момент укладення договору відповідач якимось чином заперечував про укладення спірного договору в іноземній валюті. В договорі вказано про те, що валютою зобов'язання є долари США, позивач був обізнаний про вказану умову договору і власноруч підписав договір без зауважень до нього. Зміна курсу долару по відношенню до гривні (валютні ризики), і у зв'язку з цим збільшення гривневого еквівалента сплати за користування грішми банку, не дають позивачу підстав вважати, що він був введений в оману під час укладення договору щодо валюти зобов'язання.

Оскільки судом не встановлено підстав для застосування ст. 230 ЦК України для визнання недійсним договору, тому і позовні вимоги про стягнення збитків є безпідставними.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню і тому рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Крім того, у відповідність до ст. 88 ЦПК України з позивача підлягають стягненню судові витрати сплачені апелянтом при зверненні до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2011 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" про визнання договору недійсним та стягнення збитків - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" судовий збір в розмірі 25 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: