overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2/2506/3641/11
У Х В А Л А

19.06.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства ПриватБанкпро вжиття заходів забезпечення його позову до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

13.09.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 23.05.2008 року в розмірі 30793.89 доларів США та понесених судових витрат в розмірі 1820 грн.

Одночасно позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом встановлення відповідачу обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням наявних паспортів/проїзних документів, до виконання ним своїх договірних зобовязань.

В обґрунтування заяви посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору, що на думку позивача в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень частини 1 статті 153, частини 2 статті 197 ЦПК України заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведення особою, яка звертається до суду з відповідною заявою, існування обставин, які свідчать про можливість в подальшому невиконання або утруднення виконання рішення суду без застосування таких заходів.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження існування зазначених вище обставин, а невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань свідчить лише про існування спору між сторонами з приводу виконання умов договору, і з огляду на вимоги закону, не являється безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, в силу положень статті 3771 ЦПК України, право звернення до суду з вимогою про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України належить лише державному виконавцю.

Вищевикладене в сукупності є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 151, 153, 208 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2010 року № 12-рп/2010, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства ПриватБанкпро вжиття заходів забезпечення його позову до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий:
Справа № 2/2506/3634/11
У Х В А Л А

29.09.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В.О.,

при секретарі Лєсковій О.В.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

13.09.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 24.11.2010 року.

В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю та фактичне припинення сімейних відносин.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні.

Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі з 24.11.2010 року, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На час розгляду судом даної справи дочці сторін виповнилося повних сім місяців.

Відповідно до частини 2 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини.

Згідно розяснень, що викладені в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжявід 21.12.2007 року № 11, обмеження щодо неможливості предявлення позову про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження

дитини стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, а якщо воно було відкрито припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у звязку зі зміною обставин, згаданих у частині 2 статті 110 Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не вчиняв у відношенні позивача та/або дитини протиправної поведінки, яка містить ознаки злочину, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 205, 208 210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення, в порядку встановленому статтею 294 ЦПК України.

Головуючий:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Слободянюк С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Волкової Л.О., Усика Г.І.,

при секретарі - Трофименко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 07 грудня

2010 року за позовом ПАТ „Райффвйзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором ,

встановила:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2010 року

відкрито провадження у справі за позовом ПАТ „Райффвйзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

На ухвалу суду першої інстанції представником відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування

ухали, як такої, що постановлена з порушенням правил підсудності.

Так, апелянт зазначає, що спірний договір укладено в Подільському районі

м.Києва, в Подільській філії позивача, а тому спір має вирішуватися за місцем

виконання умов договору.

В судовому засіданні представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Патока

Л.А., діючи на підставі довіреності від 18 лютого 2010 року не визнала апеляційну

скаргу.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши

законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ст..109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред'являються в

суд за місцем її проживання.

Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в

Подільському відділені № 1 в.Києві ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке розташовано

по вул..Костянтиніській,2-а, та ОСОБА_1 14 вересня 2005 року укладено

споживчий кредит, місцем реєстрації позичальника визначено АДРЕСА_1 (а.с.10).

Положення ст.. 110 ЦПК України, на яку посилається у апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_1 встановлюють правила підсудності справ за вибором позивача, що є альтернативною підсудністю.

Звертаючи до суду, позивач пред'явив позов за місце проживання

відповідачки, вибравши правила територіальної підсудності.

За тиках підставі колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної

скарги, оскільки суд першої інстанції ухвала, якої відкрита провадження, постановлена

з дотриманням правил підсудності.

Керуючись ст..ст.307, 312,313 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2010 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:
Справа № 2-942/11 року
УХВАЛА

попереднього судового розгляду

16 вересня 2011 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Попова І.Г.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду від 06.09.2011 року провадження у зазначеній справі відкрито.

На попередньому судовому засіданні з'ясовано всі обставини, передбачені ст. 130 ЦПК України.

Спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку , що є всі правові підстави для призначення справи до судового розгляду .

Керуючись ст.ст.130,156, 208, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна в приміщенні Надвірнянського районного суду на 23.09.2011 о 11:00 год. з викликом сторін по справі.

Суддя Міськевич О.Я.
Справа № 6/2506/77/11
У Х В А Л А

24.06.2011 року

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого: судді Кулініча Ю.П.,

за участю: секретаря судового засідання Хамайко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з поданням про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа (закордонного паспорта) до виконання ним своїх зобовязань, що виникли за рішеннями суду.

В обґрунтування подання зазначив, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 3771 ЦПК України. Заявник просив розглянути подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що подання не підлягає з наступних підстав.

У провадженні заявника перебуває виконавчий лист № 2-207/09 від 18.02.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 792179,23 грн.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Згідно акту державного виконавця від 20.06.2011 у передбачений законом строк для самостійного виконання рішення боржником жодної суми не сплачено. Однак, суд не вважає це достатнім доказом ухилення боржника від виконання рішення.

Відповідно до статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадянвід 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, громадянинові який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон і вилучено паспорт, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Керуючись статтями 208 210, 293, 3771 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Справа № 1718/2-895/11
У Х В А Л А

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ

10 червня 2011 року м.Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Болотвіна Л.О.,

вивчивши позовну заяву ГАВРАЛОВО1-ШАЛАМАЙ ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі .

Керуючись ст.122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження у справі за позовом ГАВРАЛОВО1-ШАЛАМАЙ ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та призначити до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2011 на 17:00 годину у приміщенні суду, викликати сторони.

Відповідач може подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються до початку розгляду справи по суті.

До судового розгляду провести наступні процесуальні дії:

__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

Суддя _____________________
Солом'янський районний суд міста Києва
Справа № 2-1396/11
У Х В А Л А

"09" березня 2011 р. Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. цивільну справу за позовом позивача до відповідача , третя особа: ОСОБА_1 про про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд в приміщені Солом'янський районний суд міста Києва (, , ), на 29.03.2011 о 14:30.

Причина нерозгляду: з інших підстав

Суддя: ОСОБА_2
Солом'янський районний суд міста Києва
Справа № 2-2005/11
У Х В А Л А

"02" березня 2011 р. Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. цивільну справу за позовом позивача до відповідача , третя особа: про про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд в приміщені Солом'янський районний суд міста Києва (, , ), на 21.03.2011 о 10:00.

Причина нерозгляду:

Суддя: ОСОБА_1
СУДОВИЙ НАКАЗ
26 січня 2011 року року Справа № 2-н-286/11
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1996 року за № 2482-ХІІ, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників.
Згідно п.п.35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкової території», затверджених постановою кабінету міністрів України від 08.10.1992 року - власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані за рахунок власних кошт брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та при будинкової території за державними розцінками і тарифами.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства та цього Кодексу. Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 Цивільного кодексу є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена ст.625 Цивільного кодексу і полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.
Керуючись ст.ст.102-105 ЦПК України, ст.ст.12,15,16, 526 ЦК України, ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»від 19.06.1996 року за № 2482-ХІ, п.п.35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкової території», затверджених постановою кабінету міністрів України від 08.10.1992 року, -
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Н.В.Стамбула
Згідно зі статтею 105 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для предявлення до виконання.
Якщо суд, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (ст. 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.
СУДОВИЙ НАКАЗ
26 січня 2011 року року Справа № 2-н-240/11
Ст. 68 ЖК України, ст.ст..22.23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.3.7. «правил користування системами центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року за № 190 передбачають, що відповідач повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати комунальні послуги в тому числі і послуги з водопостачання та водовідведення.
Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Керуючись ст.ст.12,15,16., ч.2 ст.268,525,526,527,530, 625 ЦК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя:
Згідно зі статтею 105 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для предявлення до виконання.
Якщо суд, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (ст. 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.
СУДОВИЙ НАКАЗ
26 січня 2011 року року Справа № 2-н-251/11
Ст. 68 ЖК України, ст.ст..22.23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.3.7. «правил користування системами центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року за № 190 передбачають, що відповідач повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати комунальні послуги в тому числі і послуги з водопостачання та водовідведення.
Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Керуючись ст.ст.12,15,16., ч.2 ст.268,525,526,527,530, 625 ЦК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя:
Згідно зі статтею 105 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для предявлення до виконання.
Якщо суд, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (ст. 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.