17.05.2011 Єдиний унікальний номер 2-2511/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Коваленко А.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_5 10 березня 2010 року звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Просили суд визнати виконавчий напис, виданий 18 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та за рахунок коштів отриманих від реалізації задоволення вимог ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 359169,96 грн., зареєстрований у реєстрі за 3 12371 таким, що не підлягає виконанню.

Вжити заходи по забезпеченню позову шляхом: зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, виданого 18 грудня 2009 року приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстрованого у реєстрі за № 12371, що було відкрите Ленінським відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 17066270 від 01 лютого 2010 року; заборонити Ленінському відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції вчиняти будь-які виконавчі дії стосовно нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, смт. Таромське, пров. Тельмана, 2/35.

Стягнути з ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_5 лілії Вікторівни витрати на сплату державного мита у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн.

Ухвалою від 15 грудня 2010 року розгляд справи розпочато спочатку у новому складі.

У звязку із повторною неявкою без поважних причин позивача ОСОБА_5 у судові засідання, його позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалою суду від 06 квітня 2011 року залишено без розгляду (а.с. 71).

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило.

Представник позивача, діючий за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилалась на обставини, зазначені в позові та надані суду докази

Представник Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», діючий за довіреністю ОСОБА_2 обставини позову в судовому засіданні та позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та незаконність.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надіслав заяву, в якій просив суд справу розглядати без своєї участі.

Представник третьої особи Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав.

За згодою представника позивача та представника відповідача розгляд справи проводився без участі осіб, які не зявилися у судове засідання.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за не майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору.

Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 16 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № МL-302/207/2008, відповідно до умов якого позивачка отримала кредитні кошти у розмірі 40000,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою процентів і розмірі 5,49% річних та датою остаточного повернення кредитних коштів 17 липня 2023 року (а.с. 18-26).

В забезпечення виконання умов кредитного договору 16 липня 2008 року між відповідачем та ОСОБА_6 було укладено Договір поруки № SR-302/207/2008, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобовязань перед Кредитором за Кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань (а.с. 26).

Також 16 липня 2008 року між позивачкою та відповідачем було укладено Договір іпотеки № РМL-302/207/2008, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира № 35, загальною площею 71,90 кв.м., жилою площею 40,60 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, смт. Таромське, вул. Тельмана, будинок 2, яка належить позивачці на праві приватної власності (а.с.27-29).

Згідно Довідки за вих.. № 302-3-1-3/1331 від 30 листопада 2009 року станом на дату видачі довідки ОСОБА_3 має заборгованість по кредитному договору в сумі 42172,64 Доларів США (а.с. 30).

Відповідно квитанції № 125 від 07 грудня 2009 року позивачкою частково було погашено заборгованість перед банком в сумі 500,00 доларів США, що в еквіваленті складає 3992,00 грн.

Оскільки позивачка взяті на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів за нею станом на 07 грудня 2009 року утворилась заборгованість в сумі 44851,94 Доларів США, що в еквіваленті складає 358097,89 грн. (а.с. 79).

Про наявність заборгованості перед банком позичальник ОСОБА_3 повідомлялася за допомогою Досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № МL-302/207/2008 від 16 липня 2008 року (а.с. 52,53).

Керуючись п. 1.9 Кредитного договору, с. 6 договору Іпотеки відповідач звернувся до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про вчинення нотаріального напису на Договорі іпотеки № РМL-302/207/2008 від 16 липня 2008 року (а.с. 78).

На підставі заяви відповідача 18 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за № 12371, запропоновано зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 16 липня 2008 року задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна (а.с. 32).

Постановою від 01 лютого 2010 року відкрито виконавче провадження на підставі Виконавчого напису нотаріуса № 12371, виданого 18 грудня 2009 року (а.с. 33) та відповідно Витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна заборонено відчужувати все рухоме майно (а.с. 35,36).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України «Про заставу» та укладених між сторонами договорів.

Відповідно до ст. ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172 (далі за текстом Перелік), для одержання виконавчого напису подаються: оригінали нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника встановлюють прострочення виконання зобовязань.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ та п. 284 Інструкції порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 зі змінами та доповненнями, зазначено, умови вчинення виконавчих написів нотаріусом, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вимоги до змісту виконавчого напису викладеного в ст. 89 вищевказаних Закону на п. 287 Інструкції, зокрема, у виконавчому документів повинні дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Факту невідповідності змісту виконавчого напису нотаріусу, відповідно дот вимог ст. 89 Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ( у тому числі строку вчинення нотаріусом виконавчого напису) судом не встановлено.

За змістом ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.22 Договору Іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 16.7.1, 16.7.2, 16.9 цього договору, відповідно дот розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Також звернення стягнення предмету іпотеки передбачено на підставі виконавчого напису передбачено ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача про скасування виконавчого напису нотаріусу, суд виходив з того, що із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус порушив положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої Міністерством юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року.

Про безспірний характер правовідносин між позивачем та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» свідчить ігнорування позивачем вимог банку, щодо погашення заборгованості, яка підтверджувалась відповідним на дату вимог розрахунком заборгованості, не вчинення ОСОБА_3 дій, що підтверджували б її не згоду з сумою боргу, а також те, що навіть в межах даної цивільної справи позивач не надав доказів наявності між сторонами спору щодо розміру грошових вимог ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 зазначених у виконавчому написі суми. Розмір заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», яка була ними нарахована на суму 44851,94 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 07.12.2009 року становить 358097,89 грн. позивачкою ОСОБА_3 не оспорювалась, альтернативного розрахунку суми заборгованості суду з боку позивача не надавалось.

Частиною 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України на сторони покладається обовязок з доведення тих обставин на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Однак, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. За вказаних обставин суд доходить до висновку, що умови вчинення виконавчого напису нотаріусом, передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат», при вчиненні даного виконавчого напису нотаріусом було дотримано, тому позовні вимоги про скасування такого виконавчого напису є необґрунтованими з правової та доказової точки зору, є такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судових витрат не звільнений, його позовні вимоги не належать до задоволення, у звязку із чим відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1054 ЦК України, ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 5, 6, 10, 11, 27, 57-61, 88, 212-215, 218, 222 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені у судовому засіданні 17 травня 2011 року, повний текст рішення складено 20 травня 2011 року.

Суддя В.С. Шавула