Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22ц-228/11 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський
Категорія 19, 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та Кредит», третьої особи ОСОБА_1 про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" /надалі ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"/

на рішення Королівського районного суду м. Житомира від 16.11.2010 року, -

встановила:

У грудні 2009 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку кредитну заборгованість в сумі 87488 грн. 72 коп., що утворилась внаслідок невиконання ними зобов'язання за кредитним договором від 26.10.2006 року № 24-173/06-ШД та договором поруки від 26.10.2006 року № 24-173/06-ШД-П.

У квітні 2010 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов, в якому просив визнати договір поруки № 24-173/06-ЩД-П від 26.10.2006 року припиненим 26.10.2007 року /а.с. 29-30/. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що у договорі поруки не встановлено строку його дії, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука діє тільки до 26.10.2007 року. Крім того, Банком не була направлена йому вимога щодо сплати заборгованості.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 14460 грн. заборгованості по тілу кредита, 7909 грн. 81 коп. щомісячної комісії за користування кредитом та 22369 грн. 81 коп. пені.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано договір поруки № 24-173/06-ЩД-П, укладений 26.10.2006 року між TOB "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_3, ОСОБА_1 таким, строк дії якого закінчився 26.10.2007 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 447 грн. 40 коп. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ. Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2 8 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на ІТЗ.

В апеляційній скарзі ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості з обох відповідачів у солідарному порядку та відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія судців приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 26.10.2006 року між TOB "Банк "Фінанси та Кредит" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 24-173/06-ШД, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у кредит 14460 грн. з оплатою по процентній ставці 0,0001 процентів річних та комісійної винагороди в сумі 253 грн. 05 коп. щомісячно /а.с. 11-12/. Сторонами погоджено та підписано графік погашення заборгованості /а.с. 13/.

Відповідно до п. 3.2. даного Договору, позичальник зобов'язувався повністю повернути Кредитні ресурси до 25 жовтня 2009 року.

За прострочення повернення Кредитних ресурсів, сплати процентів, комісійної винагороди, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення /п. 6.1. Договору/.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки /ст. 554 ЦК України /.

Зі справи вбачається, що в забезпечення виконання кредитного договору № 24-173/06-ШД від 26.10.2006 року, в цей же день між TOB "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 24-173/06-ШД-П /а.с. 14-15/.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3., 2.3. вказаного Договору, поручитель зобов'язувався перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі /що і боржник / за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за кредитним договором. При цьому, Поручитель зазначив, що він ознайомлений із Кредитним договором та погоджується з його умовами. У випадку непогашення Боржником заборгованості за Кредитним договором протягом 1-го календарного дня з моменту настання строку сплати процентів, основного боргу або комісійної винагороди, передбачених Кредитним договором, у Кредитора виникає право вимоги сплати боргу в повному обсязі до Поручителя.

Крім того, з п. 5.1. Договору поруки вбачається, що порука припиняється із припиненням зобов'язання що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання за Кредитним договором не заявив позовні вимоги до поручителя.

У кредитному договорі № 24-173/06-ШД визначено, що днем настання виконання основного зобов'язання є 25.10.2009 року. З позовом до суду Банк звернувся у грудні 2009 року, тобто в шестимісячний строк, визначений договором поруки та ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 555 ЦК України передбачає можливість направлення кредитором поручителю письмової вимоги про погашення боргу або пред'явлення позову до суду. Банк скористався своїм правом звернення до суду, що не є порушенням ч. 1 ст. 555 ЦК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, комісійної винагороди і відсотків, в зв'язку з чим станом на 14.10.2009 року утворилась заборгованість в сумі 87488 грн. 72 коп. /а.с. 8-9/, яка складається із:

заборгованості за кредитом - 14460 грн. ,

заборгованості за комісійною винагородою - 7909 грн. 81 коп., пені за

несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії 65118 грн.

91 коп.

ОСОБА_1 дану суму заборгованості не заперечував, рішення суду першої інстанції не оскаржував.

05.07.2007 року та 18.11.2008 року Банком направлялися відповідачам листи про наявну заборгованість по кредитному договору з вимогою її погасити на протязі 10 банківських днів. При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були попереджені, що в разі невиконання даної вимоги, спір буде передано до суду /а.с. 20-21, /. Однак, до даного часу заборгованість відповідачами не погашена.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки /штрафа, пені/ може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі справи вбачається, що Банк просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пеню за невиконання грошового зобов'язання в сумі 65118 грн. 91 коп., розмір якої значно перевищує розмір неповернутих кредитних коштів. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до 10000 грн.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2

Суд стягує з відповідачів судові витрати на користь Банку в дольовому порядку, відповідно до задоволених вимог та ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" 32369 грн. 81 коп. заборгованості за кредитним договором № 24-173/0б-ШД від 26.10.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" судові витрати по 221 грн. 85 коп. з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді