Справа № 2-о-39/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Жмурко П.Я.

секретаря - Шаршонь Т.М.

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою і просить суд встановити той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, яка зазначена у Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, 17 лютого 1987 року за реєстровим номером 316, є одна і та ж сама особа.

У заяві заявник зазначає, що вона вирішила укласти договір щодо житлового будинку, що належить їй на праві власності та розташований в м. Карлівка Полтавської області по вулиці Червонофлотська, 18. Проте виявилося, що в правовстановлюючому документі, а саме у Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори її прізвище вказано як Хорунжая, тоді як згідно паспорту її прізвище Хорунжа. Вона вважає, що помилка була допущена при перекладі її прізвища з російської мови на українську. У її свідоцтві про шлюб та пенсійному посвідченні №112023, які видані російською мовою її прізвище зазначено Хорунжая. Проте українською мовою, згідно документів, її прізвище звучить як Хорунжа, а тому при складанні свідоцтва про право на спадщину було допущено помилку і вона вимушена звернутися до суду з цією заявою.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви з підстав зазначених в самій заяві.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення (судової повістки). Жодних заяв чи заперечень від зацікавленої особи не надходило і суд вважає за можливе винести рішення на підставі наявних у справі доказів, без участі у справі представника зацікавленої особи.

Заслухавши пояснення заявника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому засіданні можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого прядку їх встановлення.

В судовому засіданні досліджено свідоцтво про право на спадщину видане 17.02.1987 року державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 Спадкоємцем майна у свідоцтві зазначено ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 7)

Заявник посилається на те, що вона є спадкоємцем майна за вищевказаним свідоцтвом, проте її прізвище при видачі свідоцтва було зазначено з помилкою, а саме Хорунжаязамість правильного Хорунжа. Така помилка була допущена, як зазначає заявник, при перекладі її прізвища з російської на українську мову.

В судовому засіданні досліджено паспорт заявника, серії КН, №545683. У паспорті прізвище заявника зазначено як Хорунжа. (а.с. 4)

З паспорту також вбачається, що заявник зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 4)

В судовому засіданні досліджено також посвідчення №112023 та свідоцтво про шлюб серії ТУ №152634, видані на імя заявника по справі. Вказані документи видані російською мовою і прізвище заявника зазначено в них як Хорунжая. (а.с. 5-6)

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що при видачі свідоцтва про право на спадщину виданого від 17.02.1987 року, дійсно було допущено помилку при написанні прізвища спадкоємця, у звязку з неправильним перекладом прізвища з російської на українську мову, а саме помилково зазначено Хорунжаязамість правильного Хорунжа.

Про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є одна і та ж сама особа свідчать дані, які зазначені в обох документах (свідоцтві та паспорті) щодо імені та по батькові особи, її місця проживання, оскільки вони співпадають.

Тому суд вважає за можливе визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, яка зазначена у Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, 17 лютого 1987 року за реєстровим номером 316, є одна і та ж сама особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, яка зазначена у Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, 17 лютого 1987 року за реєстровим номером 316, є одна і та ж сама особа.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Суддя Жмурко П.Я.