УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22-ц/0690/2011/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Жигановської О.С., Косигіної Л.М.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Щорсівський граніт на рішення Коростенського міськрайонного суду від 2 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ „Щорсівський Граніт про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь 11085 грн. 04 коп. заборгованості із заробітної плати, 15065 грн. 28 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування позову зазначав, що на день звільнення товариство з обмеженою відповідальністю „Щорсівський граніт (далі Товариство), мало перед ним заборгованість із заробітної плати за попередній період у розмірі 11085 грн. 04 коп., яка не була виплачена як при звільненні, так і на час звернення його до суду.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 02.06.2001 року позов задоволено частково: стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_2 11085 грн. 04 коп. заборгованості із заробітної плати; 10357 грн. 38 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку; 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди; у решті позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Товариство, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди. Апелянт зазначає, що відсутня вина Товариства у не проведенні розрахунку з позивачем при звільненні, оскільки на рахунок підприємства накладено арешт державною виконавчою службою.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 19.06.2009 року по 26.07.2010 року перебував у трудових стосунках з Товариством (а.с.6). На день звільнення заборгованість Товариства по заробітній платі перед ОСОБА_2 становила 11085.04 грн. за період з серпня 2009 року по липень 2010 року (а.с.13).

Відповідно до положень ст.ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводяться у день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у вказані вище строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При звільненні ОСОБА_2 Товариство не виконало вимог ст. 116 КЗпП України щодо проведення повного розрахунку з працівником, останній зазнав моральних страждань, вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України.

Доводи апелянта про відсутність вини Товариства у несвоєчасності проведення розрахунку при звільненні з позивачем є безпідставними, оскільки накладення відділом ДВС арешту на рахунок Товариства у відділенні „Коростенське ПАТ „ВТБ Банк не свідчить про відсутність у апелянта рахунків у інших банківських установах або відсутність можливості проведення виплат ОСОБА_2 через касу Товариства.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Щорсівський граніт відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 2 червня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді