Справа № 2-330/11
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2011 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді Цибри Н.В.

при секретарі - Кривко С.О.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача -Малобурімської сільської ради - ОСОБА_2

представників відповідача - СТОВ "Маяк" - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Малобурімської сільської ради, СТОВ "Маяк", ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним,визнання права власності на будинок та присадибну земельну ділянку в порядку спадкування за Законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10 лютого 2010 року помер її рідний брат ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

На час смерті ОСОБА_7 в склад його спадкового майна входила земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,34 га, яка розташована в адмінмежах Малобурімської сільської ради, нормативною грошовою оцінкою 65516,80 грн., житловий будинок з надвірними спорудами в с.Мала Бурімка вул.Черняховського 13 вартістю 25226 грн., земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га, розташована в с.Мала Бурімка Чорнобаївського району вул.Черняховського,13 вартістю 15782 грн.

Позивач прийняла спадщину свого брата ОСОБА_7, так як своєчасно звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

24 лютого 2011 року позивач ОСОБА_5 дізналась, що ОСОБА_8 склала заповіт на користь СТОВ "Маяк". При цьому для себе ОСОБА_5 вважала, так як знала зі слів свого брата, що будинок в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13 належить братові, так як він до дня смерті проживав та був зареєстрований за цією адресою, тому ОСОБА_5 розраховувала успадкувати цей будинок і земельну ділянку.

Позивач важає, що ОСОБА_8 не мала права заповідати СТОВ "Маяк" будинок в с.Мала Бурімка по вул.Черняховського,13, з наступних підстав.

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 18 грудня 1986 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 січня 1985 року на ім"я ОСОБА_8 в зв"язку з тим, що після смерті ОСОБА_9 було два спадкоємці, які прийняли спадщину - ОСОБА_8 та позивачка ОСОБА_5.

Незважаючи на рішення суду, 06 грудня 1988 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13.

З 1967 року ОСОБА_7 проживав у спірному домоволодінні. В 1983 році туди прибула ОСОБА_8, з якою ОСОБА_7 проживав однією сім"єю і вів з нею спільне господарство до дня своєї смерті - 10 лютого 2010 року. При цьому ОСОБА_7 дбав про існуюче майно двору, придбавав за рахунок своєї праці і коштів інше майно: було добудовано будинок, зроблено його капітальний ремонт, проведено будівництво погосподарських споруд.

Згідно рішення Чорнобаївського районного суду від 24 лютого 2011 року було встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_8.

Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати заповіт ОСОБА_8 на користь СТОВ "Маяк", укладений 26 липня 2003 року, недійсним; визнати недійсними правовстановлюючі документи на будинок на ім"я ОСОБА_8 недійсними; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5, що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_9, померлого 22 червня 1984 року; визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними спорудами в с.Мала Бурімка Чорнобаївського району по вул.Черняховського,13 та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану там же.

Відповідач - Малобурімська сільська рада Чорнобаївського району - подала до суду заперечення проти позову, в якому зазначила, що заповіт ОСОБА_8 посвідчений у відповідності з вимогами закону; ОСОБА_7 на час складання заповіту - 26 липня 2003 року - і до дня смерті в с.Мала Бурімка Чорнобаївськго району не проживав і не здійснював догляду за ОСОБА_8 , яка потребувала стороннього догляду і була влаштована в будинок ветеранів.

Відповідач - СТОВ "Маяк" - подало заперечення проти позову, в якому вказало, що ОСОБА_7 з липня 2003 року на території Малобурімської сільської ради не проживав; він не являється спадкоємцем ОСОБА_8, так як не є родичем і не проживав з нею на час відкриття спадщини, тому, що ОСОБА_8 з 26 липня 2003 року до дня смерті - 11 липня 2004 року - проживала в будинку ветеранів СТОВ "Маяк". Відповідач вважає, що ОСОБА_7 не являвся членом колгоспного двору і не набув право на частку в колгоспному дворі ОСОБА_8 , так як з 26 лютого 1987 року до 21 листопада 1991 року перебував у місцях позбавлення волі і не приймав участі у веденні господарства двору.

Крім цього, згідно договору купівлі-продажу від 17 лютого 2009 року СТОВ "Маяк" продав, а ОСОБА_6 купив будинок в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13 Чорнобаївського району . Зазначений будинок належав СТОВ "Маяк" на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 листопада 2007 року.

Під час судового розгляду представник позивача зменшив позовні вимоги та просив суд визнати заповіт від імені ОСОБА_8, датований 26 липня 2003 року, на користь СТОВ "Маяк" с.Велика Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області на все майно, що належало їй на день смерті і посвідчений сільським головою Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_10 в реєстрі за №40 - нікчемним; решту позовних вимог залишити без розгляду.

Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що відповідно до статей 38,42,59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських ОСОБА_4 народних депутатів України у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних міських ОСОБА_4, на яких такий обов"язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Так як сільський голова ОСОБА_10 23 липня 2003 року посвідчила заповіт від імені ОСОБА_8 на підставі одноособового розпорядження сільського голови, яке не може заміняти колегіальне рішення виконавчого комітету сільської ради, тому представник позивача вважає зазначений заповіт нікчемним у зв"язку з порушенням вимог щодо порядку його посвідчення .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задоволити повністю на підставах, викладених в позовній заяві.

Представники відповідачів позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в запереченнях проти позову.

Відповідач ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов не визнав.

Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, народилася та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

26 липня 2003 року вона склала заповіт, який було посвідчено виконкомом Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району; заповіт підписаний ОСОБА_8 власноручно в присутності сільського голови ОСОБА_10 та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій за №40.

Згідно заповітного розпорядження ОСОБА_8 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла СТОВ "Маяк" (а.с.16).

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 листопада 2007 року СТОВ "Маяк" є спадкоємцем майна ОСОБА_8; спадкове майно складається з права власності на жилий будинок з надвірними спорудами в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13 Чорнобаївського району вартістю 25226 грн. (а.с.17).

10 лютого 2010 року в м.Лубни Полтавської області помер ОСОБА_7 - рідний брат позивачки ОСОБА_5 (а.с.15).

ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті брата, звернувшись 10 серпня 2010 року в Чорнобаївську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконкому Малобурімської сілської ради Чорнобаївського району №171 від 15 квітня 2011 року ОСОБА_7 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 , але фактично з липня 2003 року в селі не проживав (а.с.51).

Судом встановлено, що з 08 лютого 2007 року до лютого 2010 року ОСОБА_7 перебував на обліку у Управлінні Пенсійного фонду в м.Лубни Полтавської області, отримував пенсію по інвалідності; виплата пенсії припинена в зв"язку зі смертю пенсіонера (а.с.56,57).

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2011 року встановлено, що ОСОБА_7 ніяких родинних відносин з ОСОБА_8 не мав; питання про визнання ОСОБА_7 спадкоємцем четвертої та п"ятої черг після смерті ОСОБА_8 позивач ОСОБА_5 не ставила.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 85 Цивільного кодексу України, ст.37 Закону України "Про нотаріат", ст.ст.38,42,59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органам місцевого самоврядування надані делеговані повноваження з приводу вчинення нотаріальних дій,віднесених законом до їх відання.

У відповідності до ст.37 Закону України "Про нотаріат" у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють

нотаріальні дії, в тому числі посвідчують заповіти (крім секретних).

Заповіт ОСОБА_8 був посвідчений сільським головою Малобурімської сільської ради ОСОБА_10 23 липня 2003 року та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за №40.

В судовому засіданні повноваження сільського голови на вчинення нотаріальних дій перевірені.

Згідно розпорядження сільського голови №16 від 04 червня 2002 року "Про розподіл обов"язків між членами виконкому, працівниками сільської ради" на секретаря сільської ради покладено обов"язок вчиняти нотаріальні дії, реєструвати акти громадянського стану відповідно до законодавства; сільський голова здіснює повноваження згідно ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" і в разі відсутності секретаря виконує його обов"язки.

На підставі розпорядження сільського голови №29 від 16 липня 2003 року секретар виконкому ОСОБА_11 перебувала у черговій відпустці з 17 липня 2003 року на 30 календарних днів; на час відпустки обов"язки покладено на сільського голову ОСОБА_10

Суд вважає, що посилання представника позивача на посвідчення заповіту ОСОБА_8 неуповноваженою особою є необгрунтованим, так як у відповідності до п.20 ч.4 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування у Україні" сільський голова видає розпорядження в межах своїх повноважень; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; у відповідності до ч.3 ст.12 зазначеного Закону очолює виконавчий комітет відповідної ради та головує на його засіданнях. Таким чином суд вважає, що сільський голова як голова виконкому сільської ради в межах своєї компетенції видав розпорядження про покладення на себе обов"язків секретаря сільської ради на час його відпустки та посвідчив заповіт ОСОБА_8 ОСОБА_10 дії сільського голови відповідають вимогам ст.1251 ЦК України, ст.37 Закону України "Про нотаріат", ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". З таких підстав суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає, що пропуск строку позовної давності ОСОБА_5 не може бути підставою для відмови в позові, так як твердження позивача про те, що вона дізналась про порушення свого права на спадкування 24 лютого 2011 року під час судового розгляду справи, відповідачами не спростовано.

Керуючись ст.ст.1251 ЦК України, ст.37 Закону України "Про нотаріат", ст.ст.38,42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст.6,8,60,61,213,214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Малобурімської сільської ради,СТОВ "Маяк", ОСОБА_6 про визнання заповіту нікчемним відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : Н.В.Цибра