Справа № 4с-26/11
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2011 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Шаповал Т.В.

При секретарі Отюговій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3

Свою скаргу обгрунтовують тим, що в провадженні Київського ВДВС Полтавського МУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-132, виданий Київським районним судом м. Полтави 11.08.2009 року про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Здійснюючи виконавчі дії 22.10.2010 року державний виконавець Шматченко Л.О. здійснювала вихід до місця проживання виконавчих дій, а саме будинку 19 по вул. Тімірязева в м. Полтаві. Однак в добровільному порядку вони не змогли звільнити квартиру АДРЕСА_2, оскільки вони в ній не проживають. Фактично вони проживають в квартирі №4 за вищевказаною адресою. В січні 2011 року зазначене виконавче провадження було передано на виконання державному виконавцю Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 Продовжуючи виконувати хід виконавчого провадження державний виконавець надіслав на їх адресу лист попередження, який надійшов 14.02.2011 року. В листі попереджає, що 22.02.2011 року він буде проводити виконавчі дії з їх виселення з квартири №3. Застерігаючи державного виконавця від проведення повторних незаконних виконавчих дій щодо їх виселення та упереджуючи їх виселення з іншого житлового приміщення ніж зазначене в виконавчому листі вимушені звернутися до суду зі скаргою.

Просять визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними, зобов»язавши його при здійсненні виконавчого провадження за виконавчим листом №2- 132 від 11.08.2009 року встановити дійсне розташування квартири АДРЕСА_1 на підставі технічної документації на будинок та квартири розташованому в ньому.

В судовому засіданні скаржники вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в скарзі.

Представник Київського ВДВС Полтавського МУЮ в судовому засіданні проти скарги заперечив. Пояснив, що при виконанні судового рішення згідно вказаного виконавчого листа №2-132 державний виконавець Шматченко Л.О. діяв у повній відповідності до вимог Закону. Враховуючи, що виконавче провадження передано державному виконавцю Гавриленку М.М., тобто йому в січні 2011 року , то ним виконавчих дій з виконання вищевказаного виконавчого листа ще не проводилося, окрім того, що направлено повідомлення, що 22.02.2011 року о 10 год. за адресою АДРЕСА_3 буде в примусовому порядку виконуватись рішення Київського районного суду м. Полтави про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вважає, що відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечував.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали виконавчого провадження приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Київського районого суду м. Полтави від 28.05.2009 року виселено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з АДРЕСА_4 без надання іншого житлового приміщення. Дане рішення набрало законної сили.

11 серпня 2009 року Київським районним судом м. Полтави виданий виконавчий лист №2- 132 на виконання рішення суду.

19 серпня 2009 року старшим державним виконавцем Яковською Я.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-132, виданого 11.08.2009 року Київським районним судом м. Полтави виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кв.№3 по вул.Тімірязева, 19 м. Полтави без надання іншого житлового приміщення.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державними виконавцями здійснювались заходи щодо примусового виконання вищевказаного рішення.

На даний час рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 травня 2009 року не виконане.

Згідно ч.5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ, примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ, державний виконавець зобов»язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

В судовому засіданні встановлено, що в січні 2011 року зазначене виконавче провадження було передано на виконання державному виконавцю Київського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_3 і останнім 07.02.2011 року на адресу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було направлено повідомлення про проведення примусових виконавчих дій 22.02.2011 року.

В своїй скарзі скаржники посилаються на те, що державний виконавець Гавриленко М.М. надіслав на їх адресу лист попередження, що 22.02.2011 року він буде проводити виконавчі дії з їх виселення з квартири №3, тому застерігаючи його від проведення незаконних виконавчих дій щодо їх виселення та упереджуючи їх виселення з іншого житлового приміщення ніж зазначене в виконавчому листі, просять визнати дії державного виконавця неправомірними.

Суд враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги те, що державному виконавцю Гавриленку М.М. виконавче провадження передано в січні 2011 року та ним 07.02.2011 року направлено на адресу боржників та стягувача лист попередження про проведення виконавчих дій, самих виконавчих дій не проводилося в зв»язку з наданням ОСОБА_1 та ОСОБА_2С даної скарги на дії державного виконавця, тому підстави для визнання дій державного виконавця Гавриленка М.М. неправомірними, зобов»язавши його при здійсненні виконавчого провадження за виконавчим листом №2- 132 від 11.08.2009 року встановити дійсне розташування квартири АДРЕСА_1 на підставі технічної документації на будинок та квартири розташованому в ньому, відсутні.

Оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Виходячи із змісту законодавства воно не може в майбутньому регулювати суспільні відносини. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 383-387 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_3М відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний термін з дня проголошення ухвали, а особами, які беруть участь у справі, але були відсутні в судовому засіданні, - в 5-денний термін з дня одержання її копії.

Суддя Т.В.Шаповал