Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2- 0 - 42/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

«28» листопада 2011 року м. Кагарлик

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Галабурда В.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 нової ОСОБА_2, зацікавлені особи, - ОСОБА_3, Яблунівська сільська рада Кагарлицького району Київської області, Ржищівська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту належності заповіту померлому та визнання заповіту дійсним, суд, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 нової ОСОБА_2, зацікавлені особи, - ОСОБА_3, Яблунівська сільська рада Кагарлицького району Київської області, Ржищівська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту належності заповіту померлому та визнання заповіту дійсним, в якій заявник просить суд винести рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення - належність заповіту, посвідченого 08.04.1999 року секретарем Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зареєстровано в реєстрі під №96, померлому (заповідачу) ОСОБА_4 та визнати його дійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 нова ОСОБА_2 вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі.

Зацікавлена особа, - ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про те на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа проти вимог, викладених в заяві не заперечує, просить слухати справу у його відсутності.

Представник зацікавленої особи, - Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного сулу надійшла письмова заява, в якій зацікавлена особа проти позову не заперечує, просить слухати справу у відсутності представника.

Представник зацікавленої особи, - Ржищівської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного сулу надійшла письмова заява, в якій зацікавлена особа проти позову не заперечує, просить слухати справу у відсутності представника.

Суд, вислухавши заявника, - ОСОБА_1 нову ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення заяви, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

08.04.1999 року дядько заявника, - ОСОБА_4 заповідав заявнику та її братові, - ОСОБА_5 все своє майно, а також житловий будинок, що знаходиться по вулиці Жовтневій, 10 у селі Яблунівка Кагарлицького району Київської області.

Даний заповіт був посвідчений 08.04.1999 року секретарем Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зареєстрований в реєстрі під № 96, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, що підтверджується відповідним написом на ньому.

20.02.2010 року заповідач помер, у зв»язку з чим відкрилася спадщина. Брат заявника, - ОСОБА_3 від спадщини відмовився на користь заявника, - ОСОБА_1 нової ОСОБА_2. Однак, звернувшись до Ржищівської державної нотаріальної контори з»ясувалось, що заявник не зможе прийняти належну їй спадщину по тій причині, що у вказаному заповіті прізвище заповідача зазначено як «Гурін», що не відповідає свідоцтву про його смерть, де зазначено «Гурин», а також згідно витягу зі Спадкового реєстру, виданого Ржищівською нотаріальною конторою 01.06.2010 року, відсутній номер реєстрації заповіту в книзі для реєстрації нотаріальних дій, передбачено ст..52 Закону України «Про нотаріат».

Заявнику ОСОБА_1 новій ОСОБА_2 було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту померлому та визнання його дійсним.

В останньому абзаці даного заповіту прізвище заповідача надруковано вірно, а також в кінці поставлений підпис заповідачем збігаються з прізвищем вказаним у свідоцтві про смерть, яке було видане на основі паспорта померлого, а також у його пенсійному посвідченні, свідоцтві про право власності на будинок, державному акті на право власності на земельну ділянку. Це підтверджує, що під час складання заповіту виконавцем було допущено орфографічну помилку.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по-батькові якої не збігаються з ім»ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті, а також у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також суд наголошує на тій обставині, що в матеріалах справи міститься експертий висновок № 056/798 с/2 від 22 листопада 2011 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, в якому вказано, що у практиці лінгвістичних експертиз спостерігаються непоодинокі випадки документальної фіксації некоректних форм особових імен під впливом їх російської вимови або під графічним впливом відповідних записів російською мовою. В інших документах записи робилися відповідно до чинних стандартів, що призводило до виникнення орфографічно відмінних записів прізвища в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами.

З урахуванням зазначеного записи прізвища ГУРІН (НОМЕР_1 від 22.04.1997, запис ОСОБА_6; заповіт № 96 від 08.04.1999, запис ОСОБА_7) та ГУРИН (свідоцтво про смерть 1-ОК №178877 від 23.02.2010, запис ОСОБА_4) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Розбіжності між документальними записами прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовному (російсько-українському) перетворенні під впливом російської вимови та написання. Варіантні українські записи з и / і зумовлені посередництвом відповідного російського запису та як наслідок некоректного відтворення прізвища у практиці лінгвістичних експертиз є типовими девіаціями в умовах українсько-російської двомовності. Згідно з чинними правилами, нормативною формою зазначеного прізвища є ГУРИН (див. Український правопис, 2007, §101; ОСОБА_8, ОСОБА_9 Власні імена людей. Словник-довідник. К.: Наукова думка, 1996, с. 311-315).

Відповідно, вищевказані факти є безумовною підставою для задоволення вимог, викладених в заяві.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_10, зацікавлені особи, - ОСОБА_3, Яблунівська сільська рада Кагарлицького району Київської області, Ржищівська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту належності заповіту померлому та визнання заповіту дійсним, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення - належність заповіту, посвідченого 08.04.1999 року секретарем Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зареєстровано в реєстрі під №96, померлому (заповідачу) ОСОБА_4 та визнати його дійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України

Суддя О.В. Закаблук