Справа № 2-94/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2011 р. Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Шевченко О.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідачів - виконкому Тернівської районної

у місті ради, ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі при попередньому розгляді справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Тернівської районної у місті ради, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло, встановлення часток в праві спільної сумісної власності, встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, узаконення самочинних забудов та визнання права власності на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2007 р. ОСОБА_10 правонаступником після смерті якої визнана ОСОБА_1 яка уточнено 13.09.2011 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконкому Тернівської районної у місті ради /далі ОСОБА_11/ про визнання частково недійсним виданого ОСОБА_3, ОСОБА_4 згідно розпорядження від 02 жовтня 1996 р. №36, органом приватизації УСП ВО Кривбасрудасвідоцтва про право власності в частині належності їм права власності на ? частину літньої кухні Вв домоволодінні №19 по вул.Полярна в м.Кривому Розі. Встановлення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру, встановлення факту постійного проживання ОСОБА_12 разом зі спадкодавцем чоловіком ОСОБА_13. Узаконення самочинних забудов, та визнання права власності на частки домоволодіння №19 по вул.Полярна в м.Кривому Розі в м.Кривому Розі в порядку спадкування.

В обґрунтування вказує, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.06.2003 р. 1/4 частина домоволодіння №19 по вул.Полярна в м.Кривому Розі яка складалася з 1/4 частини житлового будинку А-1- квартири №2 житловою площею 44,4 кв.м., сарая Г, літньої кухні Вналежала на праві спільної сумісної власності її брату ОСОБА_2, та батькам ОСОБА_13, ОСОБА_10.

03.05.2006 р. помер її батько ОСОБА_14, спадщину після його смерті прийняла її мати дружина померлого ОСОБА_10

04.05.2008 р. померла мати ОСОБА_10 після смерті якої вона звернулася до нотаріальної контори та прийняла спадщину. Її брат відповідач ОСОБА_2 спадщину приймати не бажає.

Ще при житті спадкодавцями на відведеній земельній ділянці без відповідного дозволу та проекту був збудований погріб Ирозміром 2,4 х 3.0 м. площею 7,2 кв.м., Згідно технічного висновку, технічного обстеження та повідомлення КП ДОР КБТІ, приміщення відповідає технічним нормам.

Оскільки переобладнання не порушує прав інших власників, відповідає технічним нормам, згідно ст.383 ч.2 ЦК України просить узаконити приміщення погрібу на який визнати право власності як на спадкове майно.

Частки в праві спільної сумісної власності на ? частину домоволодіння є рівними згідно ст.370 ЦК України, то просить встановити ці частки визнавши за померлими ОСОБА_13 і ОСОБА_10, а також за ОСОБА_2 за кожним з них право власності по 1/12 частині домоволодіння №19 по вул.Полярна в м.Кривому Розі: а саме по 1/12 частині житлового будинку А-1- квартири №2, по 1/3 частині сарая Г, літньої кухні В, погрібу И.

Просить встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_13 на час відкриття спадщини ОСОБА_10 як дружини. Оскільки після смерті матері спадщина відкрилася на 1/6 частину домоволодіння /1/12 + 1/12/, просить визнати за нею право власності на 1/6 частину домоволодіння після її смерті як за спадкоємцем першої черги за законом.

Вона звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки не встановлені частки, та літня кухня Вбула двічі приватизована. Дійсно сусідам співвласникам домоволодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно розпорядження від 02.10.1996 р. №36, органом приватизації УСП ВО Кривбасрудабуло видане свідоцтво про право власності на ? частину зазначеного домоволодіння в склад якої входить 1/2 частина літньої кухні В. Але фактичним користувачами зазначеної літньої кухні були ОСОБА_10, та відповідачі ОСОБА_4 ніколи не мали намір отримувати у власність літню кухню в порядку приватизації. Згідно Закону України Про приватизацію державного житлового фонду- метою приватизації є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, не маючи такого волевиявлення згідно ст.ст.203, 215 ЦК України правочин не відповідав внутрішній волі учасників, та може бути визнаний недійсним.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_3, та ОСОБА_4 як власники 1/2 частини літньої кухні надали суду заяви про визнання позову та розгляд справи в їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_11 Тернівської районної у місті ради направив до суду відгук на позов в якому позов визнає.

Третя особи суміжні землекористувачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду заяви про згоду з позовом.

Суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Оскільки відповідачі та треті особи позов визнали, відповідно до ст.130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачами, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцям та ОСОБА_2 1/4 частини домоволодіння на праві спільної сумісної власності, прийняття спадщини дружиною після смерті чоловіка, прийняття спадщини ОСОБА_1 як донькою., родинні відносини підтверджується наданими позивачами та витребуваними судом доказами.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.370, 372 ЦК України згідно норм яких у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці першої черги за законом, якими є діти, дружина та батьки.

Таким чином суд проводить виділ в натурі частки із спільного сумісного майна, або поділ вказаного майна, тільки при наявності спору між співвласниками про розмір часток а не в разі смерті одного з співвласників.

Але при визнанні позову відповідачами безперечній рівності прав спадкодавця та співвласника на спадкове майно, відсутності спору, суд вважає можливим позов задовольнити, та встановити частки в праві спільної сумісної власності по 1/12 частці за ОСОБА_2, та померлим ОСОБА_13 і ОСОБА_10

Оскільки самочинна забудова проведена власниками, вказане будівництво не порушує прав інших власників та землекористувачів, проведено на земельній ділянці яка відводилася для будівництва та обслуговування житлового будинку, відповідає технічним нормам, згідно експертного висновку чому надано суду докази; тому відповідно до ст.376 ч.3-5 ЦК України слід узаконити, та визнати право власності на самочинну забудову погрібу Ипо 1/3 частині за кожним зі співвласників.

Відповідно до преамбули та ст.1 Закону України Про приватизацію державного житлового фондувід 19.06.1992 р. - метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Судом встановлено визнанням позову відповідачами, що волевиявлення на приватизацію 1/2 частини літньої кухні ВМінаковими не було вільним, вказана приватизація як правочин не відповідав їх внутрішній волі, тому відповідно до ст.203, 215 ЦК України повинен бути визнаний частково недійсним.

Таким чином відповідно до ст.1261, 1261 ЦК України слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/ 6 частину домоволодіння, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері.

На підставі ст.ст.203, 215, 367, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.СТ.130 Ч.4, 174 ч.4, 209 ч.3, 212-215, 256 ч.2 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло без номера на дати видане ОСОБА_3, ОСОБА_4 згідно розпорядження від 02 жовтня 1996 р. №36, органом приватизації управлінням соціальних підрозділів ВО Кривбасрудав частині належності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на ?? частину літньої кухні Вв домоволодінні №19 по вул.Полярна в м.Кривому Розі.

Узаконити та встановити частки в праві спільної сумісної власності, що ОСОБА_13 померлому 03 травня 2006 р., ОСОБА_10 померлій 04 травня 2008 р. належало при житті, а ОСОБА_2 належить на праві власності по 1/12 частині домоволодіння №19 по вул.Полярна в м.Кривому Розі: а саме по 1/12 частині житлового будинку А-1- квартири №2, по 1/3 частині сарая Г, літньої кухні В, погрібу И.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_10 разом з чоловіком ОСОБА_13 на час відкриття спадщини - смерті ОСОБА_13 в м.Кривому Розі 03.05.2006 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину домоволодіння №19 по вул.Полярна в м.Кривому Розі: а саме на 1/6 частину житлового будинку А-1- квартиру №2 загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., 2/3 частини сарая Г, літньої кухні В, погрібу Ирозміром 2,4 х 3.0 м. площею 7,2 кв.м., як за спадкоємицею першої черги за законом, після смерті матері ОСОБА_10 померлої 04 травня 2008 р.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: