Справа № 2-707/11
30 листопада 2011 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Жмурка П.Я. ,
при секретарі судового засідання Шаршонь Т.М. , Козлової Т.В.
з участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника позивача та третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Карлівці і справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування , -
в с т а н о в и в :
31.08.2011 року до Карлівського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування. Свої вимоги позивач мотивували тим, що 26.04.2009 року помер батько позивача , ОСОБА_4 вході бійки між відповідачем ОСОБА_2 , яка , посварившись із своїм чоловіком ОСОБА_4 , нанісла йому тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких він помер. 28.02.2011 року Карлівський районний суд Полтавської області вироком по справі визнав винною ОСОБА_2 в скоєнні важкого злочину, який позбавив життя ОСОБА_4 . Оскільки стосовно прийняття спадщини вбачається, що обставини для усунення відповідача від права на спадщину повинні підтверджуватись рішенням суду, а не вироком, позивач просить суд усунути ОСОБА_5 від права на спадкування після смерті його батька та стягти з відповідача судові витрати : 8,50 грн. державного мита , 37,00 грн. за ІТЗ та 1000 грн. за користування правовою допомогою .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав і просив його задовольнити , а зустрічний позов не визнав , пояснивши , що його батько за життя не був у безпорадному стані . Сам пересувався без сторонньої допомоги . Самостійно забезпечував умови свого життя . Навпаки саме позивач по цьому позові за день до його смерті , зробила його безпораднім нанісши йому тяжкі тілесні ушкодження . Тому він просить в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити .
Позивач ОСОБА_2 свій позов в судовому засіданні підтримала повністю , виклавши його письмово , а відносно позову ОСОБА_1 про усунення її від спадкування , - не визнає. Вважає , що вона скоїла не умисний злочин . Вона в даному випадку оборонялась і нанесла легке тілесне ушкодження , а лише потім після фальсифікації лікарів у померлого було виявлено тяжкі тілесні ушкодження. Більш повно вона виклала свої заперечення письмово. Тому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
Третя особа Карлівська державна нотаріальна контора , не з*явилась , надавши лист про розгляд без їх участі .
Представник третьої особи неповнолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , позов ОСОБА_1 підтримав , а проти зустрічного позову ОСОБА_2 заперечує .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не може бути задоволений виходячи з наступного.
Вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 28.02.2011 р., відповідача по первинному позову ОСОБА_2 по справі визнано винною у скоєнні злочину , передбаченого 124 КК України, та засуджено до 2 років обмеження волі. Вирок набрав законної сили після перевірки Апеляційним судом Полтавської області. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає, доведеним факт завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони ОСОБА_2 своєму чоловікові ОСОБА_4 ( а.с.6-17), який внаслідок цього помер , копія свідоцтво про смерть ( а.с.19) .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що включає в себе право власності на грошові банківські вклади, та нерухоме майно, та інше майно, що належало йому на праві власності.( а.с.13) .Спадкоємцями першої черги згідно з ст. 1261 ЦК України є , син померлого, ОСОБА_1 копія свідоцтва про народження ( а.с.21) та дружина померлого ОСОБА_2 копія свідоцтва про шлюб ( а.с. 77 ).
Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Стаття 124 КК України містить вказівку що з субєктивной сторони злочин передбачений цією статтею , може бути вчинений лише умисно і диспозиція цієї статті передбачає кримінальну відповідальність за вчинення навмисних дій „умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, у разі перевищення меж необхідної оборони . Таким чином, законодавець, в КК Україні використовує іншу термінологію при визначенні складів злочинів, які були вчиненні проти життя, здоровя особи. Логічне співставлення та системний аналіз вказаних норм призводить суд до висновку, що ст. 1224 ЦК України використовує поняття „навмисне позбавлення життя, яке охоплює низьку навмисних дій, основною ознакою якого є свідомі дії особи направлені саме позбавлення життя, оскільки б в іншому випадку законодавець в межах ЦК України перераховував би всі склади злочинів відповідної групи, або вказав тільки один склад навмисне вбивство. На користь такого висновку суду також свідчить та обставина, що в абзаці другому ч. 1 ст. 1224 ЦК України вказано на єдиний випадок, коли не застосовується ч.1, підкреслюючи, що спадкодавець, знаючи про замах (тобто умисел не було реалізовано по незалежним від виконавця обставинам) все ж призначив особу своїм спадкоємцем за заповітом (тобто окремо необхідно вчинення свідомих дії в межах певної процедурі скласти та посвідчити заповіт) в іншому випадку (незалежно навіть від волі потенційного спадкодавця імперативно застосовується абз.1 ч. 1 ст. 1224 ЦК України).
Для складу злочину скоєного відповідачем ОСОБА_2 характерним є наявність дій спрямованих на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження , наслідком у виді тяжкого тілесного ушкодження , причинним звязком між зазначеними діями та наслідком. З вироку суду вбачається, що було доведено протизаконні дії потерпілого ОСОБА_4 , нанесення ним численних тілесних ушкоджень підсудній ОСОБА_2 в ході яких ОСОБА_2 була змушена захищатися ножем. Але вона обрала такий спосіб захисту , за характером і небезпечністю нападу нападу не викликався необхідністю підсудної ОСОБА_2 Причинно-наслідковий звязок між злочинними діями відповідача та смертю спадкодавця є беззаперечним та встановлений вироком суду.
Суд критично оцінює покликання відповідача на те, що позивачем не було представлено жодних доказів на підтвердження того, що відповідачка умисно позбавила життя спадкодавця оскільки оборонялася .
Таким чином суд задовільняє первинний позов ОСОБА_1 та усуває відповідача ОСОБА_2 від права спадкування, тобто ОСОБА_2 втрачає право на спадкування майна після смерті ОСОБА_4 , померлого 26 квітня 2009 року .
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування задоволенню не підлягає, оскільки згідно постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 р. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим
віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.
Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може
бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані
зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про
одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині
другій статті 1259 ЦК . При цьому суд звертає увагу сторони відповідача (позивача по зустрічному позову), що в судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_2 була одружена з ОСОБА_4 спадкодавцем до самої його смерті з 20.06.2006 року і завжди вони знаходились разом ( а.с. 77) і безпорадним стан ОСОБА_4 ніяк не можна визнати , оскільки він постійно знущався з позивача по зустрічному позову , застосовуючи фізичне насильство. У вироку вказано.
Керуючись ст.ст. 1224 ч.1 , ЦК України, ст.ст. 15, 31, 61, 213 - 215 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 р. суд , -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування задовольнити у повному обсязі.
Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від права на спадкування за законом спадщини , яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого 26 квітня 2009 року .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачених ним 8,50 грн. державного мита , 37,00 грн. за ІТЗ та 1000 грн. за користування правовою допомогою .
В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .
Суддя П.Жмурко