Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22-ц/0690/742/11 Головуючий у 1-й інст. Шелепа
Категорія 30, 34 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М,М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до

Житлово-будівельного кооперативу Полісся про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу Полісся

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2011 року, -

встановила:

У березні 2009 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнювали, та остаточно просили стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 9882 грн., моральної - 14000 грн., заподіяної внаслідок залиття їх квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу Полісся на користь ОСОБА_1 9882 грн. матеріальної та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 106 грн. 50 коп. судового збору та 1800 грн. за проведення судової експертизи.

В апеляційній скарзі ЖБК Полісся, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначив, що суд безпідставно не взяв до уваги те, що невідомі особи пошкодили замок на горищі будинку, таємно викрали повітрозбірник, чим пошкодили теплові мережі ЖБК. Внаслідок цього відбулося залиття квартири позивачів. Даний факт доведено постановою від 09.02.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи. Крім того, відповідно до Паспорту готовності, всі комунікації і технічні приміщення будинку позивачів були готові до експлуатації в осінньо-зимовий період 2008-2009 р.р. У жовтні 2008 року встановлено замки на дверях горища. Також, апелянт не погоджується з висновками судової будівельної експертизи, оскільки після залиття квартири пройшло більше року, тому збитки можуть бути визначені неправильно.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 /а.с. 9, 14-16, 81 - 82, 83- 84/. ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1, зареєстрована та фактично проживає у вказаній квартирі /а.с. 12/.

ЖБК Полісся є балансоутримувачем вищевказаного будинку.

Між ОСОБА_1 і ЖБК Полісся укладено договір про утримання будинків, споруд та прибудинкової території /а.с. 13/.

Судом встановлено, що 22.01.2009 року біля 16.45 години, внаслідок відсутності повітрозбірника, тобто внаслідок несправності системи опалення на горищі будинку № 2 по вул. Маршала Рибалка в м. Житомирі, відбулося залиття квартири ОСОБА_1 гарячою водою. Факт залиття квартири та спричинення матеріальної шкоди її власнику підтверджується як поясненнями сторін, так і письмовими доказами: зверненнями ОСОБА_2 /Коханчук/ О.Й. до ЖБК Полісся /а.с. 17-18/, змістом акту про залиття квартири / а.с. 19/, фотознімками пошкоджень /а.с. 32-39/.

З листа ОПТМ Житомиртеплокомуненерго від 24.02.2009 року № 1048/14 вбачається що згідно Методичних рекомендацій з планування, обліку і калькування господарства та рішення міськвиконкому № 204 від 25.04.2002 року, обслуговуванням, профілактикою та ремонтом внутрішньобудинкової системи опалення та ГВП, а також розподілом теплоносія та гарячої води по квартирам будинку займається ЖБК. При цьому, межею відповідальності за стан системи теплопостачання між теплозабезпечуючою організацією та власником будинку є зовнішній зріз фундаменту житлового будинку. Витрати на обслуговування внутрішньобудинкової мережі та обладнання, включаються до складу квартирної плати /а.с. 29/.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про те, що залиття квартири ОСОБА_1 сталося з вини відповідача, який і повинен нести відповідальність за спричинену шкоду.

Є безпідставними доводи ЖВК Полісся про те, що залиття квартири сталося з вини невідомої особи, яка викрала повітрозбірник, а тому повинна нести відповідальність за завдану шкоду.

Так, з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.02.2009 року /а.с. 45/, на яку посилається відповідач, вбачається, що при виїзді на місце ремонтної бригади виявлено відсутність повітрозбірника, який знаходився на горищі. При цьому, замок на дверях горища був відсутній /а.с. 120/.

Та обставина, що у жовтні 2008 року, під час підготовки будинку до опалювального сезону, було встановлено замок на горищі будинку, не є доказом відсутності вини ЖБК, оскільки залиття квартири сталося через три місяці після проведення даних робіт. Протягом цього часу балансоутримувач повинен був здійснювати догляд за системою опалення та приймати міри по її збереженню. Саме невиконання вказаних дій, призвело до затоплення квартири ОСОБА_1 .

Зі справи також, вбачається, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 підтверджується висновком судово-будівельної експертизи № 228 від 20.04.2010 року /а.с. 65-87/. Доводи апелянта про те, що даний висновок є неправильними та не маже бути покладений в основу рішення не заслуговують на увагу, оскільки спричинені пошкодження, крім висновку експертизи, були зафіксовані також у акті залиття, локальному кошторисі та на фотознімках.

ЖБК Полісся не було подано суду жодного доказу на підтвердження того, що розмір спричинених позивачці ОСОБА_1 збитків є меншим, ніж у висновку експертизи. При цьому, не погоджуючись із висновком судової експертизи, відповідач не просив суд першої та апеляційної інстанцій призначити повторну або додаткову експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спричинення моральної шкоди позивачка повязує із неможливістю тривалий час користуватися квартирою та речами, порушенням нормального режиму життя, хворобою дружини, небажанням відповідача добровільно відшкодувати спричинену шкоду. Необхідність просушки замоклих стін, стелі, підлоги та меблів протягом певного часу, враховуючи зимову пору року, завдало істотних труднощів ОСОБА_1, порушило нормальні життєві звязки, через неможливість звичного користування квартирою після її залиття.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу Полісся відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді