АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 ( ІV ) Тимошенко Т.І.
Доповідач - Остапенко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Карнаух В.В., Ляховської І.Є.

при секретарі - Бондаренко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області , третя особа публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» про перерахунок страхових сум та стягнення недоплати по щомісячним платежам, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Позивач - ОСОБА_2;

Представник відповідача - Бершадська Людмила Станіславівна.

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2006 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Фонд), ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» і після уточнення 26.09.2007 року позовних вимог просив стягнути з відповідача на його користь недоплату по щомісячних платежах за період з 23.02.2003 року по 01.02.2006 року у сумі 9019, 35 грн. та стягувати з відповідача щомісячно починаючи з 01.02.2006 року по 549 грн. 52 коп. до зміни обставин, що тягнуть за собою перерахунок щомісячних страхових виплат.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що протягом тривалого часу працював на шахтоуправлінні «Жовтневе» РУ ім. Комінтерна об'єднання «Кривбасруда», - в теперішній час ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на посаді прохідника. При огляді МСЕК 13.09.1991 року первинно йому було встановлено 25 % втрати професійної працездатності та встановлено професійне захворювання вібраційна хвороба 1-2 ст. з синдромом вегетативно - сенсорної полінейропатії з деформуючим артозом ліктьових суглобів та хронічної нижньо - грудної і пояснично - крестцової полірадікулопатії з помірно вираженими статико - динамічними порушеннями та больовим синдромом.

Висновком МСЕК від 18.10.2005 року йому було встановлено 40 % втрати професійної працездатності та 3-я група інвалідності.

ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» проводив перерахунки відшкодування шкоди, проте в порушення вимог п. 28 «Правил відшкодування шкоди» збільшував суми втраченого заробітку не на коефіцієнти підвищення тарифних ставок на підприємстві, а на коефіцієнти підвищення середнього заробітку.

Рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 недоплату по щомісячним страховим виплатам за період з 23.02.2003 року по 01.02.2006 року у сумі 9019 грн. 35 коп. та зобов'язано відповідача виплачувати ОСОБА_2 починаючи з 01 лютого 2006 року по 549 грн. 52 коп. до чергового перерахунку, згідно чинного законодавства. Стягнуто на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що суд не вірно визначив та застосував до перерахунку щомісячних страхових виплат коефіцієнти росту заробітної плати, не взяв до уваги коефіцієнти встановлені спільними постановами дирекції і профспілкового комітету підприємства та не перевірив чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати за професією позивача.

Крім того, суд не з'ясував середній заробіток позивача за 1998 - 2000 роки, коли страхова виплата обмежувалась середнім заробітком. При перерахунку щомісячних страхових виплат суд не врахував положення п. 3.7.2 Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затверджених постановою правління Фонду № 83 та не вірно застосував п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року № 472 з подальшими змінами та доповненнями і стягнув недоплату за період, який перевищує три роки.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач тривалий період часу працював у шкідливих умовах праці на шахтоуправлінні «Жовтневе» РУ ім. Комінтерна об'єднання «Кривбасруда», на даний час ПАТ «Кривбасзалізрудком», де отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 13.09.1991р. позивачу встановлено втрату професійної працездатності 25 % в зв'язку з чим позивачу призначено щомісячні страхові виплати, а з 18.10.2004р. втрату професійної працездатності позивачу встановлено у розмірі 40%.

Спір виник з приводу неправильного застосування ПАТ «Кривбасзалізрудком» коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів до сум відшкодування шкоди з 01.01.1996 року, що потягло неправильне нарахування та виплату регресних сум підприємством та страхових сум, які виплачує Відділення фонду з 01.01.2002 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та Відділенням Фонду невірно призначено щомісячні страхові виплати ОСОБА_2 у зв'язку з втратою професійної працездатності.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення ОСОБА_2 з позовом до суду стало те, що при обчисленні розміру страхових виплат ВО «Кривбасруда» невірно застосував коефіцієнти реального росту заробітної плати, що потягло в подальшому невірне нарахування і виплату щомісячних страхових сум, як з боку підприємства, так і з боку Відділення Фонду, яке здійснювало й здійснює їх перерахунок та виплату позивачу з моменту передачі його особової справи.

Відповідно до п.28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року в редакції (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року), яка діяла на момент виникнення даних правовідносин, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводилось у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

При зростанні тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві з метою збільшення їх частки в середньомісячній заробітній платі в межах встановленого фонду споживання, при якому змінювалась лише структура заробітної плати (одночасно зменшувалися інші складові заробітної плати без зміни її загального розміру), не передбачено підстав для проведення перерахування щомісячних страхових виплат на коефіцієнт росту посадових окладів і тарифних ставок, що витікає з положень нормативно-правових актів, діючих на час виникнення спірних правовідносин, якими визначено порядок нарахування та перерахунку сум відшкодування шкоди працівникові у зв'язку із ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Отже, госпрозрахункові підприємства, виходячи із своїх фінансових можливостей самостійно визначають зростання коефіцієнтів тарифних ставок (посадових окладів) та терміни їхнього запровадження відповідно до фінансових можливостей та граничного розміру коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів, вказаних в Постановах КМУ за погодженням із профспілковими органами підприємства, що відповідно відзначалося в Спільних Постановах адміністрації та профспілкових організацій, які встановлювали розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», відповідно до наказів по підприємству, в межах своїх повноважень та, виходячи із своїх фінансових можливостей, правильно та своєчасно проводив перерахунок відшкодування шкоди на коефіцієнт фактичного росту заробітної плати.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про правильність застосування ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» коефіцієнтів фактичного росту заробітної плати при перерахунку робітникам сум втраченого заробітку у зв'язку з ушкодженням здоров'я, починаючи з 01.01.1996 року до часу передачі особової справи до Відділення Фонду, та вважає, що підстав для перерахунку страхових виплат та встановлення нового розміру страхових виплат немає.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про відшкодування шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: