Справа № 2-2608/11
16 лютого 2011 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Андрухіва В.В.,
при секретарі Василенко М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, УЖКГтаПЕК Одеської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення та вселення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, УЖКГтаПЕК Одесьої міської ради, в якому, відповідно до уточнень від 27.08.2010 року, просив Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 146/1000 часток жилої квартири АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_3 зі всіма членами сім"ї з квартири АДРЕСА_1, вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно розпорядження УЖКГ Одеської міської ради від 30.04.2002 року ОСОБА_4 та неповнолітній дочці - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, належало в рівних частках 146/1000 квартири АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.02.2002 року. В липні 2003 року ОСОБА_5 продала належну їй та неповнолітній дочці - ОСОБА_2 частку жилої квартири ОСОБА_6, який в свою чергу через три місяці 11.11.2003 року подарував 146/1000 часток жилої квартири ОСОБА_7. Рішенням Малиновсього районного суду м. Одеси від 18.05.2005 року за позовом прокурора Приморського району м.Одеси в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 визнано недійсним свідоцтво про право власності на 146/1000 часток квартири АДРЕСА_4 від 30.04.2002 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу 146/1000 часток квартири АДРЕСА_5 від 10.07.2003 року, укладений ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах своєї неповнолітньої дочки - ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_6 з іншого боку, визнано недійсним договір дарування 146/1000 часток квартири АДРЕСА_6 від 11.11.2003 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з іншої сторони. Угода на відчудження 146/1000 квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_5 укладено без згоди на те органа опіки та піклування Приморської районної адміністрації, що є порушенням прав неповнолітніх та згідно ст.215 ЦК України є підставою для визнання угоди недійсною. Також свідоцтво про право власності на житло було визнане недійсним з тієї підстави, що у ОСОБА_5 є друга малолітня дочка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала на час проведення приватизації житла у вказаній квартирі, тому не включення її до приватизаційних документів є порушенням її прав і це стало підставою для визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2005 року ніким із сторін по справі не було оскаржено та набрало законної сили 19.06.2008 року. В подальшому вже після набрання рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2005 року законної сили ОСОБА_7, не будучи власником вказаної частки квартири № 8 жилого будинку № 79 по вулиці Новосельського, усвідомлюючи той факт, що вона не мала права відчужувати спірну квартиру, яка їй не належала, подарувала 146 /1000 часток квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_9 за договором дарування від 31.10.2005 року. Позивач зазначав, що внаслідок дій ОСОБА_5, а потім і ОСОБА_7А, ОСОБА_2 фактично набула статусу безпритульної, в зв"язку з неможливостю фатично проживати (перебувати) в жилому приміщенні, на яке вона має право. Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла у квітні 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.01.2010 року, тому позивач є єдиним законним представником неповнолітньої дочки ОСОБА_2
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з наведених підстав.
Відповідач та треті особи, повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, тому суд, за згодою представника позивача, прийняв рішення про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається зі свідоцтва про народження Серії 1-ЖД № 317397, виданого Відділом РАГС Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4.
Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла у квітні 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.01.2010 року, тому ОСОБА_1 є єдиним законним представником неповнолітньої дочки ОСОБА_2
Відповідно розпорядження УЖКГ Одеської міської ради від 30.04.2002 року ОСОБА_5 та неповнолітній дочці - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 належало в рівних частках 146/1000 квартири АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.02.2002 року.
В липні 2003 року ОСОБА_5 продала належну їй та неповнолітній дочці - ОСОБА_2 частку жилої квартири ОСОБА_6, який в свою чергу, 11.11.2003 року подарував 146/1000 часток спірної квартири ОСОБА_7.
Угода з відчудження 146/1000 часток квартири АДРЕСА_9 була проведена ОСОБА_5 без згоди на те органа опіки та піклування Приморської районної адміністрації. Крім того, у ОСОБА_5 є друга малолітня дочка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала на час проведення приватизації житла у вказаній квартирі.
Рішенням Малиновсього районного суду м. Одеси від 18.05.2005 року за позовом прокурора Приморського району м.Одеси в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 визнано недійсним свідоцтво про право власності на 146/1000 часток квартири АДРЕСА_4 від 30.04.2002 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу 146/1000 часток квартири АДРЕСА_5 від 10.07.2003 року, укладений ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах своєї неповнолітньої дочки- Данілюк ОСОБА_10 з одного боку та ОСОБА_6 з іншого боку, визнано недійсним договір дарування 146/1000 часток квартири АДРЕСА_6 від 11.11.2003 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Рішення Малиновського районного суду від 18.05.2005 року ніким із сторін по справі не було оскаржено та набрало законної сили 19.06.2008 року.

В КП «ОМБТІтаРОН»дане рішення зареєстроване не було.

В подальшому, ОСОБА_7 подарувала 146/1000 часток спірної квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_9, що підтверджується договором дарування від 31.10.2005 року.

ОСОБА_2 на сьогоднішній день фатично не може проживати (перебувати) в жилому приміщенні, на яке вона має право, оскільки після неправомірного відчудження належної їй частки жилого приміщення ОСОБА_2 ані вселитися в приміщення, в якому проживала, ані зареєструватися - не може.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки, спірне майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчуджувати, суд вважає, що у відповідності до ч.3 ст.388 ЦК України, позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 146/1000 часток жилої квартири АДРЕСА_1, виселення відповідача зі спірної квартири та вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2.

Що стосується вимог в частині виселення з квартири АДРЕСА_2 всіх членів сім'ї ОСОБА_3, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не вказано, яких конкретно осіб необхідно виселити зі спірної квартири і ці особи не були залучені до участі у справі.

Керуючись ст..ст. 10,11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 146/1000 часток жилої квартири АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 в частині виселення з квартири АДРЕСА_2 всіх членів сім'ї ОСОБА_3 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В.Андрухів