Справа №22ц-2057/2011 р.
Категорія: 67 Головуючий в 1-й інстанції
Доповідач Орловська Н.В.

РІШЕННЯ
2011 року травня місяця 10 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: Орловської Н.В.
суддів: Кутурланової О.В.,
при секретарі: Шевардіній К.Г.
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами прокурора Бериславського району Херсонської області та УМВС України в Херсонській області на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2008 року в справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 Бєгоєвича, зацікавлена особа СГІРФО Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту проживання, -
в с т а н о в и л а:
У серпні 2008 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України, зазначаючи що вони народилися 18.06.1980 року та 04.05.1988 року відповідно, на території ОСОБА_5 Вірменія. В січні 1990 року вони переїхали жити до України, де оселилися разом з рідними в с.Шляхове, Бериславського району, Херсонської області. Наприкінці 1992 року повернулися до Вірменії, де проживали до 2001 року і отримали паспорти для змоги продати будинки. На даний час проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Для вирішення питання про набуття громадянства за територіальним походженням їм необхідно підтвердити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України: 24 серпня 1991 року. Просили встановити факт свого постійного проживання на території України до 24.08.1991 року.
Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2008 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Бєгоєвича на території України до 24.08.1991 року.

В апеляційних скаргах прокурор Бериславського району Херсонської області та УМВС України в Херсонській області, просять рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні заявленої вимоги, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заявлену ОСОБА_3, ОСОБА_4 вимогу, суд виходив з того, що вони підтвердили належними доказами своє проживання в на території України до 24 серпня 1991 року і цей факт має юридичне значення, оскільки з ним повязано набуття громадянства України за територіальним походженням.

Проте до такого висновку суд дійшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення порушеного заявником питання.

Так, за змістом ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявники просять встановити вказаний факт з метою отримання права громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України "Про громадянство". При цьому обставини, на які вони посилаються як на підставу своєї заяви, ними доводяться наступними доказами: копією паспорта громадянина ОСОБА_5 Вірменія, виданого ОСОБА_3 25.12.2004 року та копією паспорта громадянина ОСОБА_5 Вірменія, виданого ОСОБА_4 28.06.2005 року відповідним органом внутрішніх справ (а.с.4,5,6); довідками Шляхівської сільської ради Бериславського району про проживання заявників зі своїми батьками з січня 1990 року по вересень 1992 року на території ради (а.с.10,11).

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до п.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України»особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території , що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської ОСОБА_5, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної ОСОБА_5 (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає до відповідного органу заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

При цьому при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлену заяву іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданств) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України»).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи громадянами ОСОБА_5 Вірменії, не надали суду належних доказів про те, що вони звернулися до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою зобовязанням про припинення громадянства Вірменії і суд зазначену обставину при розгляді даної справи не досліджував і не встановив, а тому його висновки про те, що факт проживання на території України у зазначений заявником період часу має для заявників юридичне значення і про те, що цей факт підлягає встановленню судом є передчасними.

Суд першої інстанції не перевірив належним чином доводів заявника і по суті всупереч вимогам ст.213 ЦПК України вирішив справу на підставі лише пояснень заявника та двох свідків, належним чином не перевірених.

Крім того, заявник звернувся з вказаною заявою, вказавши в якості заінтересованої особи СГІРФО Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області. В той же час, як вбачається в п.90 зазначеного Порядку, повноважним органом щодо вирішення спірного питання є управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області. Тобто суд вирішив питання про права та обовязки особи, яка не брала участь у справі.

Слід зазначити, що при вирішенні даної справи представник органу внутрішніх справ, не заперечував проти заявлених в ній вимог, не заявляв своїх заперечень щодо достовірності наданих заявниками у підтвердження факту і підстав проживання та місця роботи у спірний період на території України доказів, тому їх достовірність судом не перевірялася в силу закріпленого ст.10 ЦПК України принципу змагальності сторін у цивільному судочинстві та відповідно до ст.60 ЦПК України.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора Бериславського району Херсонської області з цього приводу не обґрунтовані належними доказами і не мають правового значення для кінцевого результату перегляду судового рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви із наведених вище підстав, зважаючи на те, що відповідно до діючого в Україні цивільного процесуального законодавства суд вправі встановити лише ті факти, які мають для заявника юридичні наслідки.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заявленої вимоги з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Бериславського району Херсонської області, діючого в інтересах держави, та УМВС України в Херсонській області задовольнити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2008 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_6, ОСОБА_4 Бєгоєвича, зацікавлена особа СГІРФО Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту проживання відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: