Провадження № 2/2517/2124/11
Єдиний унікальний № 2-479/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді: Григорєва Р.Г.

при секретарі: Ткаченко Н.М.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2011 року позивач як фізична особа звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, посилався на те, що він є автором, патентоодержувачем та розробником продуктів з ламінарієвих водоростей в Росії та Україні, у зв»язку з втратою посвідки на постійне місце проживання він звернувся до старшого інспектора СГІРФО Прилуцького МВ УМВС ОСОБА_2 про видачу нової, яка була виготовлена 17.01.2011 року і протягом тривалого часу неправомірно утримувалася інспектором та не надавалася йому, крім того, інспектором незаконно складений протокол про адміністративне правопорушення від 13.01.2011 року відносно нього за ст. 203 ч.1 КУпАП, а 24.01.2011 року працівники Прилуцького МВ УМВС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під керівництвом ОСОБА_5 застосували до нього фізичне насильство: заламували за спину руки, одягли кайданки, в який він перебував протягом шести годин та погрожували депортуванням та арештом, неправомірно склали на нього два протоколи про адміністративне правопорушення.

Вважає, що відповідно до ст.ст. 16, 22, 23, 431, 432 1167 ЦК України, має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконних дій співробітників Прилуцького МВ УМВС, спрямованих на незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності, внаслідок яких він втратив можливість постачати ламінарії в м. Прилуки і поніс як фізична особа матеріальні збитки в розмірі 6 000 000 грн. Крім того, діями відповідачів йому завдана моральна шкода, яка полягає у приниженні честі, достоїнства та його ділової репутації як автора, патентоодержувача та розробника продуктів з ламінарієвих водоростей, розмір якої він оцінює в сумі 4 000 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Причину неявки суду не повідомив. В письмових запереченнях, відповідач просить відмовити в задоволенні позову у зв»язку з недоведеністю заподіяння ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди.

Суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 1167, ч.1 ст. 1176 України шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, який її завдав, якщо шкоду завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

13.01.2011 року співробітником СГІРФО Прилуцького УМВС України в Чернігівській області складений протокол відносно ОСОБА_1 за проживання в Україні без документів на право проживання. Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 13.01.2011 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 грн.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 31.01.2011 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрито за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанови суду від 13.01.2011 року та 31.01.2011 року набрали законної сили, позивачем не оскаржувалися, протоколи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 203 ч.1, 185 КУпАП в судому порядку були визнані належними та допустимими доказами, тому підстав для відшкодування шкоди внаслідок складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, на думку позивача сфальсифікованих, та неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності не має, оскільки відповідно до приписів ст.ст. 1167, 1176 ЦК України шкода відшкодовується лише в разі неправомірних дій органу державної влади.

Також, не може бути підставою для відшкодування шкоди, закриття справи відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, оскільки на позивача не накладалося адміністративне стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 31.01.2011 року достовірно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору вимогам працівників міліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у зв»язку з чим до нього були застосовані кайданки. Жодних доказів неправомірного застосування до ОСОБА_1 як психічного так і фізичного насильства працівниками міліції, позивачем суду не надано.

Відповідно до п.7 «Порядку оформлення і видачі посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1983 від 26.12.2002 року посвідка на постійне проживання видається під розписку заявникам.

В посвідці на постійне місце проживання в Україні ОСОБА_1 зазначена дата видачі 17 січня 2011 року, про що свідчить його особистий підпис. Як вбачається з матеріалів справи, доводи ОСОБА_1 з приводу неправомірного утримання посвідки працівником СГІРФО Прилуцького МВ УМВС в ході проведення перевірки Прилуцькою міжрайонною прокуратурою не знайшли свого підтвердження.

Крім того, позивачем заявлена вимога про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 000 000 грн, але жодних доказів на підтвердження заподіяння матеріальної шкоди і саме в такому розмірі суду не надано.

Зважаючи на все викладене, в судовому засіданні недоведений факт як неправомірних дій співробітників Прилуцького МВ УМВС так і заподіяння моральної та матеріальної шкоди позивачеві.

Отже, у позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 209; 212; 213; 214; 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Прилуцького міськвідділу УМВС Укравїни в Чернігівській області відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.