Справа № 2-79/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2011 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді -Сірик І.С.,

при секретарі - Кулька О.М.,

з участю позивача -ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно за законом, визнання права власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно за законом, визнання права власності на Ѕ частку спільного майна подружжя визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_4 посилається на те, що 28.12.1962 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 Під час спільного життя, подружжя побудувало будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер. Після смерті, якого відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги законом є позивачі по справі та відповідач ОСОБА_6 Позивач ОСОБА_4 вказує, що своєчасно прийняла спадщину, оскільки після смерті свого чоловіка постійно проживала за вищезазначеною адресою. Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 також своєчасно прийняли спадщину, оскільки вступили в управління спадковим майном після смерті свого батька, а саме ОСОБА_5 користується частиною спадкового майна, а саме килимом, пуховою ковдрою та холодильником, а позивач по справі ОСОБА_1 -січкарнею, великою подушкою та ліжком. Відповідач по справі ОСОБА_6 спадкове майно після смерті батька не прийняв, а тому відповідно немає права на частку в спадковому майні.

06.03.2009 року ОСОБА_4 звернулась із заявою до Заставнівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя. Проте постановою Заставнівської державної нотаріальної контори від 25.11.2010 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 у зв"язку із тим, що спадкоємцями ОСОБА_7 є в рівних частках дружина - ОСОБА_4, та син -ОСОБА_6

В ході розгляду справи позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 збільшили позовні вимоги. Вказали, що 10.03.2011 року їм стало відомо, що 15.12.2004 року Заставнівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_6. Тобто до спадкового майна після смерті ОСОБА_7 входить крім будинковолодіння, майновий пай в пайовому фонді СВК "Калинівка"в с. Погорилівка Заставнівського району Чернівецької області. Просили суд визнати право власності на спадкове майно -майновий пай в пайовому фонді СВК "Калинівка"в сумі 3332 грн., що належав померлому ОСОБА_5 по 1/3 частці кожному з позивачів, а також просили суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 15.12.2004 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 суду пояснила, що протягом спільного життя разом із своїм чоловіком побудували будинок що розташований за адресою АДРЕСА_1 Після смерті чоловіка остання залишилась там проживати. Коли звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини, постановою нотаріуса їй було відмовлено у зв"язку із тим, що спадкоємцями ОСОБА_7 є в рівних частках дружина -ОСОБА_4, та син -ОСОБА_6 Пояснила суду, що вона писала заяву про відмову від майнового паю в пайовому фонді СВК "Калинівка"в с. Погорилівка Заставнівського району Чернівецької області, проте від будинковолодіння, що знаходиться за вище вказаною адресою не відмовлялась, оскільки даний будинок вона побудувала разом зі своїм чоловіком.

Позивач по справі ОСОБА_1 суду пояснила, що в 1993 році помер її батько ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та майновий пай в пайовому фонді СВК "Калинівка". Зазначила, що фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном, оскільки позивач по справі ОСОБА_4 надала її в користування січкарню та подушку. Від спадщини вона не відмовлялась, та заяви про відмову від майнового паю на користь свого брата ОСОБА_6 не писала.

Представник по справі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, суду пояснив, що в 1993 році помер ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та майновий пай в пайовому фонді СВК "Калинівка". Зазначив, що позивачі по справі фактично прийняли спадщину, оскільки вступили в управління спадковим майном, а саме позивач по справі ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у вищевказаному будинковолодінні та вступила в управління спадковим майном, ОСОБА_1, та ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину, оскільки вступили в управління спадкового майна, а саме ОСОБА_4 віддала ОСОБА_1 січкарню та подушку, а позивачу ОСОБА_5 віддала коврик і подушку. Відповідач по справі пропустив строк для прийняття спадщини та фактично не вступив в управління спадковим майном. Від спадщини позивачі по справі не відмовлялись, та заяви про відмову від майнового паю на користь ОСОБА_6 не писали.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та вважає їх необґрунтованими. Оскільки, 1993 році помер ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який побудували ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та майновий пай в пайовому фонді СВК "Калинівка". ОСОБА_4 фактично вступила в управління спадковим майном, а саме будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а стосовно майнового паю в пайовому фонді СВК "Калинівка", позивачі від справи відмовились на користь ОСОБА_8, про що подали в сільську раду та нотаріальну контору відповідні заяви. Крім того, рішенням суду ОСОБА_8 продовжено строк для прийняття спадщини, яке набрало законної сили. Твердження про те, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дані особи до нотаріальної контори не зверталися із заявою про прийняття спадщини,тобто фактично спадщину не приймали.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що в день коли ОСОБА_4 ОСОБА_1 писали в сільській раді заяви про відмову від майнового паю на користь ОСОБА_6 він був присутній при цьому, оскільки в той день також писав заяву про відмову від свого майнового паю на користь своєї сестри, їхні заяви були зареєстровані в сільській раді.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що у 2004 році коли він працював головою Погорилівської сільської ради позивачі по справі приходили в сільську раду та писали заяви про відмову від майнового паю.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що після смерті ОСОБА_7 в будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 залишилась проживати позивач по справі ОСОБА_4 В свою чергу після смерті ОСОБА_7 позивачі по справі приходили в сільську раду та писали заяви про відмову від майнового паю на користь відповідача по справі.

Свідки по справі ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду показали, що будинок що розташований за адресою АДРЕСА_1 побудувало подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_7 в зазначеному будинку залишилась проживати його дружина ОСОБА_4, яка віддала своїй доньці ОСОБА_1 січкарню та подушку, а синові віддала коврик і подушку

Судом встановлено, що 28.12.1962 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7, що стверджується копією свідоцтва про одруження від 28.12.1962 року. (а.с22). Під час спільного проживання подружжя за власні кошти побудували будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке оформлене на ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про право приватної вланості на житловий будинок, довідкою Погорилівської сільської ради Заставнівського району, довідкою Заставнівського бюро технічної інвентаризації, копією інвентарної справи на дане будинковолодіння, та в свою чергу не заперечується позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_5 та відповідачем по справі ОСОБА_6

Відповідно до ст. 22 КпШС 1969 року майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на спадкове майно. Спадкоємцями за законом є позивачі по справі та відповідач ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 своєчасно прийняла спадщину, оскільки на день смерті була зареєстрована та проживала в будинковолодінні АДРЕСА_1 Чернівецької області, що підтверджується довідкою виданою Погорилівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (а.с. 17) та не заперечується сторонами по справі. Що стосується твердження позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5, щодо вступу в управління спадковим майном, спростовується наступним, а саме згідно довідки виданою Погорилівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (а.с. 17) в будинковолодінні АДРЕСА_1 Чернівецької області зареєстрована та проживала на день смерті ОСОБА_7, його дружина ОСОБА_4, яка в свою чергу вступила в управління та володіння спадковим майном, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2001 року ОСОБА_6 продовжено строк на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Вказане рішення набрало законної сили, а отже обставини, встановлені ним, відповідно до правил ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню під час розгляду цієї справи.

На підставі заяви ОСОБА_6 державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори ОСОБА_17 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 грудня 2004 року. Оскільки в матеріалах справи та в спадковій справі № 844/04 є засвідченні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про відмову від майнового паю в пайовому фонді СВК "Калинівка"в с. Погорилівка Заставнівського району Чернівецької області на користь відповідача по справі. Факт відмови від майнового паю, підтвердила в ході розгляду справи позивач по справі ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_18, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та підтверджується заявами ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та копією журналу реєстрації заяв громадян

Згідно частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Частиною 1 статті 550 ЦК Української РСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Частиною 1 статті 550 ЦК Української РСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнаються, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України „Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 79 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Натомість, позивачем не надано жодного доказу по звіту виконаних робіт та графіку виконання договору із зазначенням часу, потраченого адвокатом на виконання обов'язків, що в свою чергу, позбавляє суд вирахувати розмір компенсації витрат, пов'язаних із розглядом даної цивільної справи, що прямо передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розмір і компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави"затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 549, 550 ЦК УРСР (1963р.), ст. 22 КпШС , Закону України "Про нотаріат", ст.ст. 10, 57-58, 60, 79, 84, 88, 208-209, 210, 212-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку спільного майна подружжя на будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку спадкового майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4 180 грн. судового збору та 120 грн -витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області шляхом апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сірик І.С.