Справа № 2-п-62/11
УХВАЛА

іменем України

07 вересня 2011 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві - Коломієць Я.В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредитдо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення, ухваленого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 28.02.2011 р. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредитдо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в її обґрунтування посилаючись на те, що з поважних причин не мала змоги прибути до суду задля участі у судовому розгляді справи, адже з січня 2011 року після народження дитини займалася виключно вихованням дитини та не мала змоги фізично зявлятися до суду та отримувати поштову кореспонденцію, та ніякої поштової кореспонденції, адресованої їй, не отримувала, на те, що судом було порушено норми процесуального та матеріального права, умови кредитного договору є несправедливими, так як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача кредитних послуг тощо.

У судовому засіданні представник відповідача посилався на обставини, зазначені в позовній заяві, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю її задовольнити; відповідач ОСОБА_3 та представник позивача до суду не зявилися, причини неявки суду не повідомили та за згодою представника відповідача заява розглядалася у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Отже, виходячи зі змісту даної правової норми, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України; відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За розгляду справи позивач, на переконання суду, довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України, та, розглядаючи цивільну справу, судом відповідно до закону були встановлені факти та відповідні правовідносини, та, оскільки для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення та лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку, утім, дані умови судом при розгляді даної заяви про скасування заочного рішення встановлені не були, а також беручи до уваги те, що, розвязуючи спір щодо суми заборгованості, на переконання суду, розрахунок суми заборгованості зроблений з урахуванням досягнутих домовленостей сторін за кредитним договором, у тому числі щодо відповідальності за порушення зобовязань за договором, кредитний договір є дійсним та неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, керуючись ст. ст. 231, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредитдо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Розяснити відповідачеві, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя