__________________________________________________________________
Справа№1512/2-392/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 р. Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Марковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом розірвати шлюб з ОСОБА_2, посилаючись на те, що сімя розпалась із-зі відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, з вересня 2010 року припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, втрачені почуття любові та поваги між ними, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу стали неможливі, на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду, що дійсно сімейні стосунки були припинені з вересня 2010 року, сторони разом не проживають, на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, однак, наполягала на тому, що доки з позивачем не будуть вирішені майнові питання та питання виплати аліментів, відповідачка не надає згоди на розірвання шлюбу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 26 серпня 1995 року, актовий запис № 1116 Шлюб у сторін перший. От шлюба є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з відповідачкою. Наступного часу відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з позивача.

Фактично шлюб між сторонами був припинений з вересня 2010 року внаслідок втрати почуття любові та взаєморозуміння, з цього часу сторони спільне господарство не ведуть, мешкають за різними адресами.

Суд вважає, що головною причиною незгоди відповідачки на розірвання шлюбу є різні матеріальні претензії до позивача, фактично у судовому засіданні відповідака наполягала на тому, щоб спочатку вирішити майнові претензії, а потім вирішити питання про розірвання шлюбу, але ці доводи відповідачки не переконали суд у дійсному наміру відповідачки зберегти сімю. Шлюб між сторонами може бути розірваний незалежно від наявності між подружжями майнових претензій.

Крім того, судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу знаходиться у суді з вересня 2010 року, тому у відповідачки була можливість примиритися з позивачем та зберегти сімю, але сторони не заперечували про те, що стосунки між ними ще більше погіршились. Позивач має свободу у вирішенні сімейних питань та шлюбу, тому вправі був звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, а відповідачка має право на визнання чи невизнання позову, однак суд вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази приходить до висновку, що сім`я розпалась, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Керуючись ст.ст. 105, 112, 113, 114, Сімейного кодексу України, ст.ст. 213-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 26 серпня 1995 року, актовий запис № 1116 між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Шавалда) ОСОБА_5 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "Шабінська".

При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з позивача ОСОБА_1 8.50 грн., відповідачку ОСОБА_2 звільнити від сплати держмита.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Гниличенко