Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011р. . м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2010р. по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання квартири обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права приватної власності на частину квартири в порядку спадкування, -

встановила:

13 травня 2010р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на боці позивачів ОСОБА_4 звернулися до суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання прав приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/6частині кожному в порядку спадкування після їх батька ОСОБА_5, померлого 28 жовтня 2009р. .

В подальшому ОСОБА_2 і ОСОБА_6 подали до суду уточнену позову заяву до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, и просили визнати квартиру АДРЕСА_1 обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнати право приватної власності за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 1/6частині кожному в порядку спадкування після їх батька ОСОБА_5, померлого 28 жовтня 2009р. (а.с.115-116).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вказали, що 28 жовтня 2009року помер їх батько ОСОБА_5. З 07 серпня 1992року до 12 серпня 2009р. їх батько ОСОБА_5 знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 Під час шлюбу батько разом із ОСОБА_1 повністю сплатили пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖБК «Суворовський-6» від 05 серпня 1997року. Вони своєчасно звернулися до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька, однак, не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру, у звязку з тим, що ОСОБА_1 вважає, що зазначена квартира повністю належить їй та до складу спадщини не входить.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 позов не визнали, та вказали, що ОСОБА_1 виплатила пайовий внесок за спірну квартиру до вступу в брак з ОСОБА_5, про що свідчать відповідні документи.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2010р. позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено.

_______

Справа №22ц-2130/2011 Категорія 37

Головуючий по першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач суддя Сидоренко І.П.

Суд визнав квартиру АДРЕСА_1 обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_5 Суд визнав за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право приватної власності по 1/6 частині кожному на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування (а.с.131, 132-134).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд необґрунтовано задовольнив позов, та безпідставно не прийняв в судовому засіданні відповідні документи про сплату нею повністю паю за спірну квартиру ще до вступу в шлюб з ОСОБА_5, що привело до помилково висновку про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя (а.с.138-142).

Заслухавши суддю-доповідача, осіб які зявилися в судове засідання апеляційної інстанції, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановлені фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів в їх сукупності.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що під час шлюбу подружжя ОСОБА_3 у 1993році повністю сплатили пайовий внесок у сумі 23194карб.29коп. за квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖБК «Суворовський-6» від 05 серпня 1997року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може, оскільки вказаний висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, відповідним документам та судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволені клопотання відповідача ОСОБА_1 про залучення до справи відповідних документів на підтвердження її заперечень проти позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8Д.) знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1992р. до 12 серпня 2009р. (а.с.55). 28 жовтня 2009р. ОСОБА_5 помер (а.с.50).

ОСОБА_1 до вступу у шлюб з ОСОБА_5 ще у 1992році повністю особисто сплатила пай в сумі 23194руб.29коп. за кооперативну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №36 ЖБК «Суворовський -6», виданою ОСОБА_1 19 жовтня 2010р. а.с.141.

Факт сплати паю в повному обсязі особисто ОСОБА_1 до вступу у шлюб з ОСОБА_5 та без його участі, також підтверджується відповідними квитанціями про внесення пайового внеску на рахунок ЖБК «Суворовський-6» від імені ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1Д.), а саме: 19 грудня 1989р. 5271руб.; 15 січня 1992р. 4000руб.; 20 січня 1992р. 6000руб.; 23 квітня 1992р. 7891руб.42коп. (а.с.142).

Не може бути прийнято до уваги твердження позивачів про сплату паю під час шлюбу подружжям ОСОБА_1 у 1993році на підставі довідки ЖБК «Суворовський-6» від 05 серпня 1997року на а.с.48, оскільки ЖБК «Суворовський-6» надало 28 березня 2001р. довідку про помилкову вказівку у раніше наданої довідки від 05.08.1997р. про сплату ОСОБА_1 паевого внеску за спірну квартиру в 1993році.

Сам по собі факт отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 лише 01 жовтня 1997року також не може бути підставою для визнання спірної квартири обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 (а.с.111).

На підставі наведеного та доказів наданих апелянтом судова колегія дійшла висновку, що спірна квартира є особистою власністю ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 п. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 п.3 і п.4 ст.309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судова колегія, враховуючи вищевказані обставини по справі, наведені докази, вимоги закону, вважає, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22грудня 2010р. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2010р. скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання квартири обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права приватної власності на частину квартири в порядку спадкування відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П. Сидоренко

Судді Є.С. Сєвєрова.

ОСОБА_9