Справа№2-3377/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2011 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Київського РО ОГУ УМВД України в Одеській області про вселення позивача у квартиру АДРЕСА_1, виселення із зазначеної квартири ОСОБА_4, визнання ОСОБА_6 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зобовязання не вчиняти перешкоди позивачу у мешканні у зазначеної квартирі,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про вселення у квартиру АДРЕСА_2, виселення з зазначеної квартири ОСОБА_4 за місцем її реєстрації, визнання ОСОБА_6 такою, що втратила права користування вищезазначеною квартирою та зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не перешкоджати позивачу у мешканні та користуванні вказаною квартирою.

Свої вимоги у судовому засіданні, позивач аргументує тим, що він разом з братом у 1967-1970 роках на земельній ділянці, яка була виділена його брату збудували будинок. У будинку стали мешкати брат зі своєю сімєю, а також позивач, який одружився з відповідачкою ОСОБА_2 у 1971 році. У 1983 році будинок відповідно до вимог ст. 105 ЦК України ( в ред. 1963 р.) був вилучений з володіння позивача та його брата і переданий на баланс ЖЄКу. Після цього брату був виданий ордер на квартиру АДРЕСА_3, а позивачу ордер на квартиру АДРЕСА_4. 31 серпня 2005 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано. 01 вересня 2007 року позивач отримав травму і був госпіталізований до МКБ №1 м.Одеси, де на протязі одного місяця знаходився на стаціонарному лікуванні. Коли повернувся додому ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_5 в квартиру його не пустили. Дані обставини вимусили його звернутися з позовом про вселення, і рішенням Київського районного суду від 18.11.2008 року він був вселений у вказану квартиру, однак рішення фактично не було виконано тому позивач знову звернувся до суду і рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.10.2009 року знову був вселений у вказану квартиру, однак знову рішення було виконано формально і після того як державний виконавець закрив провадження по виконавчому листу, відповідачі знову перешкоджають мешканню позивача у квартирі. Крім того, права позивача, на його думку порушуються фактом мешкання у квартирі ОСОБА_4, яка є жінкою його сину, та проживає без згоди всіх мешканців квартири, без реєстрації, незважаючи на те, що в неї є місце проживання, де вона зареєстрована м. Одеса, вул. Толбухіна, 98. Донька позивача ОСОБА_6, на думку позивача, втратила право користування жилим приміщенням, квартирою №2 будинку №9-б по вул. Чапаєва у м. Одесі, у звязку тим, що вона фактично більш ніж 10 років не проживає у вказаній квартирі.

Відповідач ОСОБА_2, позов не визнала, у судому засіданні пояснила, що позивач у звязку з постійним пянством робить неможливим сумісне проживання з ним у невеликий квартирі, ОСОБА_4 повинна мешкати разом зі сімєю, а ОСОБА_6 заробляє на життя, у звязку з чим часто влаштовується на роботу за межами міста Одеси, однак у квартирі знаходяться її речі і вона постійно приїжджає до дому.

Відповідач ОСОБА_5 частково визнала позов, так як вона згодна з тим, що батько має право проживати у квартирі, однак не згодна з виселенням ОСОБА_4 яка є членом сімї, а також не згодна з визнанням втрати права користування квартирою ОСОБА_6, речі якої знаходяться у квартирі, і в неї немає іншого постійного міста проживання.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у судові засідання не зявились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідач представник Київського РО ОГУ УМВД України в Одеській області у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд проаналізував матеріали справи та пояснення учасників процесу, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні, та не спростовується учасниками процесу позивач разом з братом у 1967-1970 роках на земельній ділянці, яка була виділена його брату, збудували будинок. У будинку стали мешкати брат зі своєю сімєю, а також позивач, який одружився з відповідачкою ОСОБА_2 у 1971 році. У 1983 році будинок відповідно до вимог ст. 105 ЦК України ( в ред. 1963 р.) був вилучений з володіння позивача та його брата і переданий на баланс ЖЄКу. Після цього брату було був виданий ордер на квартиру АДРЕСА_3, а позивачу ордер на квартиру АДРЕСА_4. 31 серпня 2005 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано. У квартири крім зареєстрованого позивача зареєстровані та проживають його колишня дружина ОСОБА_2 його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5, його донька ОСОБА_6 яка зареєстрована у квартирі на протязі останніх років влаштовується на роботу у різних містах України, її речі знаходяться у вищевказаній квартирі куди вона приїжджає на відпочинок та між влаштуванням на чергову роботу та яку вважає містом постійного проживання. ОСОБА_4, яка є жінкою сина позивача, також мешкає у вказаній квартирі, зареєстрована по іншій адресі м. Одеса, вул. Толбухіна, 98, по якій зберігає право проживання.

Факт перешкод з боку відповідачів у користуванні позивачем вищевказаною квартирою доведено у судовому засіданні неодноразовим зверненням позивача до Київського РВ ОМУ ГУ УМВС України в Одеській області щодо неправомірних дій відповідачів, рішеннями Київського районного суду від 18.11.2008 року та 15.10.2008 року, поясненнями самої відповідачки ОСОБА_2 яка у судовому засіданні розповідала про підстави фактичного виселення позивача.

Частина 1 ст. 109 ЖК України наголошує, що виселення із найманого жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку.

У звязку з тим, що у судовому засіданні з боку відповідачів не було доведено добровільність виселення позивача ( проти чого заперечував сам позивач) а також судового рішення про виселення позивача, суд вважає незаконним перешкоди позивачу у його праві вільно користуватися спірним жилим приміщенням квартирою №2 будинку № 9-б по вул. Чапаєва у м. Одеси, та вважає обґрунтованим його вимоги щодо вселення в вищевказане жиле приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

У даному випадку письмової згоди всіх членів сімї (безпосередньо позивача) на вселення у квартиру ОСОБА_4 не було. Тому суд вважає, що вона мешкає у квартирі в супереч закону, і тому повинна бути виселена на підставі вимог ч.3 ст. 116 ЖК України як особу, яка самоправно зайняла жиле приміщення, однак з урахуванням того, що у відповідачки є жиле приміщення де вона зареєстрована та не втратила права проживання. Суд зазначає у рішенні, що ОСОБА_4 повинна бути виселена зі спірною квартири за місцем її реєстрації.

Згідно ч.2 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадку, зокрема, тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи - протягом усього часу виконання цієї роботи.

Суд вважає, що ОСОБА_6 Миколаєва, не проживає у спірної квартирі тимчасово, за умовами роботи, не має іншого постійного міста проживання, зберігає у квартирі свої речі, тому за нею зберігається жиле приміщення, та право користування ним понад шести місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294, ЦПК України, ст. ст. 64,65,71,72,109 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Київського РО ОГУ УМВД України в Одеській області про вселення позивача у квартиру АДРЕСА_5, виселення із зазначеної квартири ОСОБА_4, визнання ОСОБА_6 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зобовязання не вчиняти перешкоди позивачу у мешканні у зазначеної квартирі задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 за місцем її реєстрації у будинок № 98 по вул. Толбухіна в м. Одеси.

Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_1 у мешканні і користуванні квартирою №2 у будинку № 9-б по вул. Чапаєва у м. Одеси.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Cуддя : Луняченко В. О.