Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Боймиструка С.В.

суддів: Григоренка М.П., Оніпко О.В.

секретаря - Омельчук А.М.

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду від 22 березня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про поділ майна,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про поділ майна подружжя й просила виділити їй у власність із спільного майна подружжя : посуд (темне скло) - 300 грн.; комод - 600 грн.; багатофункціональний пристрій Canon - 1500 грн.; газова плита Beko 2500 грн.; кухонний комбайн Braun - 1400 грн.; ноутбук HP - 5000грн., а всього майна на суму 11300 грн.

Відповідачеві просила виділити у власність: пральну машину LG -3000 грн.; пилосос Samsung - 700 грн. ; обігрівач - 350 грн.; праску - 200 грн.; диван 2000 грн.; холодильник LG - 4800 грн.; прихожу 1500 грн., кавомолку - 250 грн., а всього майна на суму 12800 грн.

Враховуючи те, що дитина проживатиме з нею, позивач просила залишити їй майно дитини подароване на хрестини: мікрохвильову піч Alesia вартістю 400 грн.; золотий хрестик 1 г вартістю 300 грн.; золотий хрестик та ланцюжок 3,5 г вартістю 1050 грн.; а також просила витребувати у відповідача належне їй особисто майно: золотий ланцюжок 3г вартістю 900 грн. подарунок від її батьків до одруження та золотий браслет 2 г вартістю 600 грн. - подарунок чоловіка на заручини.

Рішенням Рівненського районного суду від 22 березня 2011 року позов задоволено частково: залишено ОСОБА_1 мікрохвильову піч Alesia, золотий хрестик вагою 1 грам, золотий хрестик та ланцюжок вагою 3,5 грама, які є майном дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязано відповідача передати позивачу золотий ланцюжок та підвіску вагою 3 грама і золотий браслет вагою 2 грама.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що судом першої інстанції безпідставно було відхилено докази, які свідчили , що пральна машина LG, пилосос Samsung, обігрівач, праска, диван, холодильник LG, прихожа, комод, багатофункціональний пристрій Canon, газова плита Beko, кавомолка, кухонний комбайн Braun, ноутбук HP є спільним майном подружжя і не належать третій особі ОСОБА_4 (батьку відповідача).

Стверджувала, що накладні № 20 від 12.02.2009 року та № 85 від 20.07.2008 року на придбання комоду «Валерія», прихожої «МДФ 1,5м ОСОБА_6»та дивану «Куба»є підробленими, оскільки назви речей у них не співпадають з реальними їх назвами.

Зазначала, що факт належності спірного майна подружжю підтвердився показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, однак судом було неправильно досліджено та оцінено їх покази.

Доводить, що суд при вирішенні даного спору діяв не обєктивно та упереджено, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1, давши пояснення в межах доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 та його представник вказували на безпідставність доводів апеляційної скарги і просили її відхилити , а рішення місцевого суду залишити без зміни.

_________________________________________________________________________________________________________

Справа № 22- 911/2011 р. Головуючий у 1-й інст. Штогун О.С. Доповідач Боймиструк С.В.

Третя особа ОСОБА_4 просив скаргу відхилити і вказував, що майно, з приводу якого є спір в суді, є його власністю, а не власністю подружжя.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині відмови в поділі майна, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно не є спільним майном подружжям, а належить третій особі ОСОБА_4, оскільки саме за його кошти це майно було придбане.

Колегія суддів із таким висновком місцевого суду погодитися не може з таких підстав.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 в засіданні не заперечив, що зазначене в позові майно дійсно було в його з дружиною користуванні, однак наголошує, що це майно належить третій особі.

Аналогічні пояснення в суді дав і ОСОБА_4, що він давав подружжю в користування майно, що належить йому.

Позивач ОСОБА_1 заперечує існування позички і вказує, що речі передавались їм не в користування, а у власність як подружжю, і були подаровані, зокрема пральна машина, що видно з відеозапису їх весілля, а більшість заявлених в позові речей придбані за спільні кошти сімї. Подані відповідачем та третьою особою платіжні документи на придбання спірних речей подружжя вважає сфальсифікованими.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів, вважає, що позивач ОСОБА_1 довела ті обставини, на які посилається, оскільки право спільної сумісної власності на майно набуте подружжям випливає з закону - ст. 60 СК України і відповідно до ст. 69,70 цього ж Кодексу вона має право на поділ цього майна в рівних частках.

В позові ОСОБА_1 сама відступила від рівності часток, а відповідач не оспорює їх вартості, тому апеляційний суд здійснює перегляд рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції та вважає за можливе провести поділ спільного сумісного майна подружжя за запропонованим позивачем варіантом.

Що стосується заперечень відповідача ОСОБА_2 та третьої особи і тверджень ОСОБА_4 про належність майна подружжя йому, колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки вони спростовуються доказами в справі.

Подані третьою особою платіжні документи на придбання обігрівача, пилососа, ноутбука, плити газової (а.с.22), принтера лазерного, кавомолки, кухонного комбайну (а.с.25,26) не містять в собі інформації про належність цих речей ОСОБА_4.

Видаткові накладні (фотокопії) № М04-000236 від 19 січня 2008 року на придбання пральної машини та № М04-0002417 від 17 липня 2008 року на придбання холодильника та вентилятора, видані на імя ОСОБА_4 (а.с.23,24), суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються завіреними продавцем копіями аналогічних видаткових накладних з тими ж номерами і датами, в яких зазначено покупцем пральної машини ОСОБА_11, а холодильника і вентилятора - ОСОБА_2, а не третю особу.

Придбання дивана для потреб сімї у приватного підприємця ОСОБА_6 за накладною № 85 від 20 липня 2008 року (фотокопія а. с. 23 ) на імя ОСОБА_4 спростовується поясненнями позивача та підтверджується долученою в суді завіреною копією накладної № 42 від 24 березня 2008 року, виданою п/п ОСОБА_12 на імя відповідача ОСОБА_2.

Щодо належності придбаних комоду та прихожої (набір меблів) в справі є накладна № 28 від 12 лютого 2009 року (фотокопія а. с. 24), видана п/п ОСОБА_6 на імя ОСОБА_4 також є завірена копія накладної № РН-000012 від 5 січня 2009 року, видана п/п ОСОБА_13 на імя відповідача ОСОБА_2М.(а. с. 35). Від вказаної довідки п/п ОСОБА_13 відмовилась, вказала що вона видана помилково, посилаючись на збій в програмі «1С Бухгалтерія»(а.с.46).

Третя особа ОСОБА_4 окремо позову до сторін в справі про визнання за ним права власності на спірні речі не заявляв.

Колегія суддів виходить з презумпції, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач загалом сплатила 218 грн.25 коп. судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 240 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду від 22 березня 2011 року в частині відмови в поділі майна подружжя скасувати і ухвалити нове рішення, яким провести поділ спільного майна подружжя наступним чином:

виділити у власність ОСОБА_1 наступне майно:

посуд (темне скло) - 300 грн.; комод - 600 грн.; багатофункціональний пристрій Canon - 1500 грн.; газова плита Beko 2500 грн.; кухонний комбайн Braun - 1400 грн.; ноутбук HP 5000 грн., а всього майна на суму 11300 грн.;

виділити у власність ОСОБА_2 наступне майно:

пральну машину LG -3000 грн.; пилосос Samsung - 700 грн.; обігрівач - 350 грн.; праску - 200 грн.; диван 2000 грн.; холодильник LG - 4800 грн.; прихожу 1500 грн., кавомолку - 250 грн., а всього майна на суму 12800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені нею на сплату судового збору 218 грн.25 коп. та 240 грн. за інформаційно-технічне забезпечення.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: