РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Терновій Г.В.

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2009 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить визнати 3/5 частини житлового будинку , Б-гараж, а також земельну ділянку, на якій вони розміщені в с.Нові Петрівці, вул.Межигірська,48 об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділити порівну з виділенням їй у власність частки, визнати за нею право користуванням земельною ділянкою 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що відповідає частці в будинку, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона з 8 січня 1983 року до вересня 2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, проживала в його будинку в с.Нові Петрівці по вул..Межигірській,48. За час спільного проживання ними було здійснено капітальний ремонт житлового будинку та добудова до будинку, зокрема, було прибудовано частину будинку, а саме підвал та два поверхи житлової площі над ним. В подальшому добудова була узаконена на батька чоловіка ОСОБА_3 як власника будинку. Після узаконення 1 квітня 2005 року ОСОБА_3 подарував будинок з надвірними будівлями в цілому чоловіку. Після оформлення договору дарування будинку вони разом з відповідачем продовжили внутрішнє оздоблення будинку: зробили стелю /кришу/, застелили підлогу, встановили сантехніку та систему опалення, встановили нові двері, зробили ремонт стін /поштукатурили та поклеїли шпалерами/. На ремонт було витрачено не менше 41391 грн. Значна частина коштів, затрачених на будівництво та ремонт будинку, були її особистою приватною власністю, що дісталася їй від продажу цінних паперів /на суму 19989 грн/ та житлового будинку із землею, що перейшов у спадок після смерті матері. Вважає, що за час шлюбу житловий будинок з надвірними будівлями, що належить її чоловіку, істотно збільшився у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат та її особистих грошових затрат, а тому може бути визнаний об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали і просять задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити.

Залучена судом до участі в розгляді справи 3-я особа /а.с.63/ ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилась, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами 8 січня 1983 року був зареєстрований шлюб /а.с.6/.

Згідно рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 9 червня 2002 року /а.с.109/ шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ОК №059120 від 25 вересня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №179 від 25 вересня 2009 року /а.с.107/.

ОСОБА_1 ЗО жовтня 1997 року отримала у спадок після смерті матері житловий будинок з надвірними будівлями в с.Нові Петрівці, вул..Шкільна,9 /а.с.10/.

21 серпня 1999 року даний будинок було продано за 7800 грн. ОСОБА_7 /а.с. 108/.

10червня 2003 року ОСОБА_1 продала цінні папери /а.с.17-24/.

Позивачкою ОСОБА_1 надано суду в підтвердження своїх позовних вимог товарні чеки на придбання будівельних матеріалів за період 2005-2008 роки /а.с.25-34/

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки №1995 від 1 квітня 2005 року належить земельна ділянка площею 0,1028 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в с.Нові Петрівці, вул..Межигірська,48, Вишгородського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №595075 /а.с.7-8/

Відповідно до ч. 1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від

11жовтня 2004 року /а.с.18 інвентарної справи/ власником будинку 48 по вул..Межигірській в с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області був ОСОБА_3. 1 квітня 2005 року 3/5 частини будинку з надвірними будівлями ОСОБА_3 подарував своєму сину ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_3 30 липня 2005 року власником 2/5 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 2 жовтня 2006 року стала ОСОБА_8, яка 30 березня 2007 року подарувала 2/5 домоволодіння ОСОБА_6.

З матеріалів справи та показів свідків вбачається, що дійсно до існуючого будинку по вул.Межигірській,48 в с.Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області була проведена добудова. Суд враховує те, що ця добудова була проведена за життя власника домоволодіння, батька відповідача ОСОБА_2В,- ОСОБА_3. Добудова була узаконена 20 вересня 2004 року /а.с.4,15 інвентарної справи №389/

Дана обставина підтверджується показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10

Суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розділ будинку, однак від позову відмовилась. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2002 року /а.с.110/ провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розділ частини будинку закрито в зв»язку з відмовою позивачки від позову. Ухвала суду вступила в законну силу.

1 квітня 2005 року ОСОБА_3 подарував 3/5 будинку своєму сину, ОСОБА_2.

Суду не надано доказів про те, що після цього часу в будинку проводились капітальний ремонт та проводились добудови.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачкою ОСОБА_1 ке надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо істотного збільшення у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат другого з подружжя 3/5 частини будинку унаслідок чого він може бути визнаний об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання 3/5 частини житлового будинку по вул..Межигірській ,48 в с.Нові Петрівці об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та про поділ цієї частини будинку в натурі є необоснованними, задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог щодо визнання за позивачкою права користування земельною ділянкою площею 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку не грунтуються на законі, порушують права власника земельної ділянки, а за таких обставин задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.11,208,209,213 ЦПК України, ст.ст.372,377 ЦК України, ст.62,69-71 Сімейного кодексу У країни,суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко