Справа №2-249/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2011 року Камянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді: Коваленка В.І. при секретарі Степановій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Телепинської сільської ради Камянського району Черкаської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 01.04.2004 року вона працювала на посаді завідуючої дитячим дошкільним закладом Сонечко, с. Телепине, Камянського району 20 грудня 2010 року сільський голова с. Телепине ОСОБА_2 повідомив їй, що вона вже не працює, причини прийняття такого рішення, надати їй будь-яке рішення чи розпорядження з цього приводу він відмовився. Після вказаних подій він фактично не допускає її до роботи, хоч трудову книжку їй не було видано.

І лише з відповіді з держінспекції праці від 08.02.2011 року їй стало відомо про існування рішення виконавчого комітету Телепинської сільської ради № 52 від 14.12.2010 року, відповідно до змісту якого її звільнення з посади завідуючої дитячим дошкільним закладом Сонечко.

Позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача з позовними вимогами згідний.

Суд заслухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що з 01.04.2004 року вона працювала на посаді завідуючої дитячим дошкільним закладом Сонечко, с. Телепине Камянського району Черкаської області.

20 грудня 2010 року сільський голова с. Телепине ОСОБА_2 повідомив їй, що вона вже не працює, причини прийняття такого рішення, надати їй будь-яке рішення чи розпорядження з цього приводу він відмовився. Після вказаних подій він фактично не допускає її до роботи, хоч трудову книжку їй не було видано.

І лише з відповіді з держінспекції праці від 08.02.2011 року їй стало відомо про існування рішення виконавчого комітету Телепинсьеої сільської ради № 52 від 14.12.2010 року, відповідно до змісту якого її звільненн/о з посади завідуючо/ дитячим дошкільним закладом Сонечко.

Відповідно до вимог ст.. 36 КзпП України щодо підстав припинення трудового договору позивачку з невідомих причин, без законних на те підстав та без дотримання норм трудового законодавства було звільнено з роботи без вказівки на причини такого звільнення та норм закону, на підставі якої його вчинено.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в України, сільський, селищний, міський голова має право призначити на посади та звільнити з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Статтею 20 Закону України Про освітувизначено, що керівники навчальних закладів, що є комунальною власністю, призначаються відповідними обласними, міськими, районними органами управління освітою.

Встановлений законом місячний термін звернення до суду з позовом збіг, проте суд вважає, що позивачка його пропустила з поважних пречин, оскільки, рішення про звільнення її з роботи не було їй вручено, про його існування їй стало відомо лише з листа держінспекції праці від 08.02.2011 року.

Представник відповідача надав суд Акт від 14 грудня 2010 року про те, що позивачці було оголошено в кабінеті сільського голови рішення про її звільнення в присутності працівників сільської ради.

Допитавши працівників сільської ради в якості свідків, які були зазначені в Акті, встановлено, що вони присутніми не були, коли сільський голова ознайомив позивачку з рішенням про її звільнення, а її звільнення, а їм це стало відомо від самого голови села, який їм пізніше пояснив, що позивачка відмовилася знайомитися з вказаним рішенням. Мова про вручення копії рішення не йшла.

Відповідно до п. 33 постанови Плунума Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року (із змінами) та п.п.1,2,3,4,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньою загробної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Таким чином. Необхідно стягнути на користь позивачки 4358,40 грн.

Керуючись ст.. ст.. 3, 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, п.2, ст.. 367 ЦПК України, 236 КзпР України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Телепинської сільської ради Камянського району Черкаської області про стягнення середньої зарплати за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючої дитсадком Сонечкос. Телепине Камянського району Черкаської області.

Стягнути з виконавчого комітету Телепинської сільської ради Камянського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у звязку в розмірі 4358 грн. 40 коп.

Стягнути з виконавчого комітету Телепинської сільської ради Камянського району Черкаської області в дохом держави судовий збір в розмірі 51 грн. і 120 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення суду.

Рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає до негайного виконання і може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: