Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-396/11

09 лютого 2011 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Босняка М.М., розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, третьої особи Інспекції будівельного Державного контролю в Харківській області про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на жилу будівлю з наступних підстав.

В 2010 році, за власні кошти позивачем був збудований жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 137,20 кв.м. . Будинок знаходяться на земельній ділянці приватної власності, яка належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2009 року, яка розташована на території Первомайської міської ради Харківської області.

Оформити право власності на належний йому будинок він не має можливості у зв`язку з його самочинним будівництвом та відсутністю на будинок правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за позивачем право власності на жилу будівлю.

Позивач у судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд справи у його відсутності. На позові наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти позову не заперечував, що дає суду право розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи Інспекції будівельного Державного контролю в Харківській судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечував.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, розглянувши письмові заяви позивача та відповідача, представника третьої особи, встановивши обставини і, визначивши відповідно до них правовідносини, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та в повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. В справі є достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін.

В 2010 році, за власні кошти позивачем був збудований жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 137,20 кв.м. .

Будинок знаходяться на земельній ділянці приватної власності, яка належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2009 року, яка розташована на території Первомайської міської ради Харківської області. ( а.с. 35 ).

Рішенням виконавчого комітету Первомайського міської ради Харківської області №204, від 28.07.2010 року, позивачу було надано дозвіл на будівництво житлового будинку і господарських споруд. ( а.с. 33 ).

Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_1 , на позивача замовлення КП «Первомайське БТІ`виготовлений 10.12.2010 року. ( а.с. 38-45 ). При виготовленні технічного паспорту була здійснена оцінка об`єкту нерухомості КП «Первомайське БТІ», вартість побудови визначена у сумі 389 778 грн.( а.с. 44 ). Вищевикладене вище свідчить про те, що спірний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , збудований за власні кошти позивача на земельній ділянці яка належить йому на праві приватної власності

Згідно закону власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Здійснене позивачем самочинне будівництво не порушує права інших осіб.

Статтею 376 Цивільного кодексу України визначені умови, за яких будівництво вважається самочинним, а саме:

1) відсутність у забудовника документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, в даному випадку такий документ існує.

2) відсутність рішення виконавчого органу відповідної ради на будівництво, такий документ наданий до справи

3) відсутність дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт але такий дозвіл на початок будівельних робіт не міг існувати бо на той час не існувало держбудінспекції яка була створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2006 року № 428 на виконання Указу Президента України від 21 листопада 2005 р. № 1643 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29 червня 2005 року «Про стан додержання вимог законодавства та заходи щодо підвищення ефективності державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель»,

Сам Закон «Про планування і забудову територій», та ЗАТВЕРДЖЕНЕ наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 р. N 273, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 р. за N 945/5166 ПОЛОЖЕННЯ про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт на підставі якого ДАБІ мають право відавати дозволи на виконання будівельних робіт набрали чинності тількиу 2000 році

4) Будівництво здійснено без затвердженого проекту у встановленому порядку в даному випадку проект існував і його копія надана до справи.

5)Проведення будівництва з істотними порушеннями будівельних норм і правил, але в даному випадку заперечуючи проти позову 3-тя особа не надала доказів, наявності зазначених порушень.

Згідно вимог ст. 376 ЦКУ, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Водночас, ЦКУ встановлює виключні підстави набуття права власності на новозбудоване майно. Так, згідно ч.2 ст. 331 ЦКУ право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже в даному випадку, судове рішення про визнання права власності на самочинно збудоване майно може буди правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюватиметься державна реєстрація нерухомого майна, і лише після цього позивач набуде право власності на нього.

Викладене свідчить про відсутність будь яких обумовлених законом підстав для відмові в задоволенні позову про визнання права власності на майно.

Як показує судова практика, суд дослідивши всі обставини справи, зваживши на відповідність об`єкту будівельним нормам і правилам, приймає рішення про визнання права власності на об`єкт нерухомості. керуючись змістом ч.3 ст.376 ЦК України, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці за умови надання цієї земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Викладене підтверджується роз`ясненням ДАБІ «Щодо надання роз`яснення деяких питань законодавства, пов`язаних з державною реєстрацією прав власності на нерухоме майно. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 19. 10.2007 р. № 19-39-827, згідно якого відповідно до статті 375 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) право власності на зведені будівлі, споруди та інше нерухоме майно набуває власник земельної ділянки, одним із правовстановлюючих документів, на підставі якого проводиться державна реєстрація право власності на об`єкти нерухомого майна, є також рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна (пункт 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення) про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

Право власності на нерухоме майно, що збудоване або будується, може бути визнано судом на вимогу власника (користувача) у разі здійснення забудови на земельній ділянці, що не була відведена для такої мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту такої забудови, або вона здійснена з істотними порушеннями будівельних норм і правил (частина перша, третя статті 376 Кодексу).. Тобто, виходячи з положень статті 376 Кодексу, право власності на результат самочинного будівництва набувається не в загальному порядку, а в спеціальному на підставі рішення суду. При цьому, положеннями Кодексу визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 Кодексу).

У разі, визнання права власності на це майно судом, єдиним можливим документом, що підтверджує виникнення права власності на новостворене нерухоме майно, є рішення суду. Саме таке рішення суду подається для державної реєстрації прав на нерухоме майно. При цьому документи, що підтверджують прийняття нерухомого майна до експлуатації, не вимагаються.

Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відсутність у позивача правовстановлюючих документів, роблять можливим порушення цього права на самочинно збудований житловий будинок іншими особами.

Статтею 392.ЦК України передбачено,що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою.

Згідно ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права.

Керуючись ст.ст.11, 15, 16, 316, 317, 319, 375, 376, 386, 392 ЦК України, ст.ст.78,79 Земельного Кодексу України, Ст.1ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обмеження», ст.ст.3, 10, 11, 60, 169, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, третьої особи Інспекції будівельного Державного контролю в Харківській області про визнання права власності на жилу будівлю задовольнити.

Визнати право власності на жилий будинок, загальною площею 137,20 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Октябрська Готня Борисівського району Белгородської області, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , зареєстрованим АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя -